Справа № 211/442/14-ц
Провадження № 2/211/72/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н. О.

при секретарі Дьяконовій Т.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка, які не перебували в шлюбі між собою, визнання права власності на частину спільної сумісної власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл спадкового майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку згодом уточнила, свої вимоги обгрунтувала тим, що починаючи з листопада 2002 року, вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_5 та були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. 20.03.2009 року вони одружилися, а 02.04.2013 року ОСОБА_5 помер. У 2007 році позивачем та ОСОБА_5 був придбаний легковий автомобіль ОПЕЛЬ ЗАФИРА (реєстраційний номер НОМЕР_1), за ціною 146141,00 грн. Право власності на який було оформлено на ОСОБА_5 Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, на яку заявив свої права його син ОСОБА_4. На момент купівлі автомобіля позивач проживала з померлим без укладення шлюбу , при цьому ні позивач ні померлий не перебували в інших відносинах чи шлюбах, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 28.03.2003 року та рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27.09.2002 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 В зв'язку з вищевикладеним позивач просит суд встановити факт спільного проживання позивача та ОСОБА_5 в період з листопада 2002 року по 02.04.2013 року, а також просить визнати за нею право влансості на 1/2 ідеальну частину автомобіля ОПЕЛЬ ЗАФИРА (реєстраційний номер НОМЕР_1), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АЕС 041852.

ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 та просить суд розподілити між спадкоємцями спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, який помер 02.04.2013 року наступним чином: визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 02.04.2013 року, визнавши за ОСОБА_3 право власності на іншу 1/2 частину цієї квартири та визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину автомобіля марки "Опель Зафіра", 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №АЕС041852 від 24.03.2007 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 02.04.2013 року, визнавши за ОСОБА_3 право власності на іншу 1/2 частину цього автомобіля. В обгрунтування позовних вимог вказав, що 02 квітня 2013 року помер батько позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5. За життя ОСОБА_5 належало наступне майно: 1) квартира АДРЕСА_2. 2) автомобіль марки «опель зафира», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № АЕС041852 від 24.03.2007 року. Вартість 1/2 частини спадкового майна у сумі 143570,50 гривень була вирахувана наступним чином: 146 141 гривень вартість автомобіля виходячи з первісного позову та договору купівлі-продажу автомобіля № 15611 від 23.03.2007 року, вказана суму при діленні навпіл складає 73070,50 гривень; Загальна вартість 1/2 частини спадкового майна, на яке претендує позивач, складає 143570,50 гривень, що відповідно і є ціною позову.

Належне йому майно ОСОБА_5 нікому не заповідав. Позивач ОСОБА_4 є сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії V-КИ №407536 від 04.07.1988 року. У встановлений законом 6-ти місячний строк ОСОБА_4 прийняв спадщину, яка відкрилась зі смертю його батька, шляхом подачі ним заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_8, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 10.10.2013 року. Крім того, після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла також його дружина відповідач ОСОБА_3.

Таким чином, єдиними спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 1261,1268 ЦК України є позивач та відповідач по справі. Але оскільки між сторонами виник спір щодо спадкового майна , то вони звернулися до суду для вирішення цього спору.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про слухання спави повідомлена належним чином, в судовому засіданні її представник ОСОБА_1, на позовних вимогах наполягав, дав пояснення відповідно позову та просив відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Позивач ОСОБА_4 раніше в судовому засіданні давав пояснення, що зустрічний позов підтримує, просить задовольнити його, в задоволенні первісного позову просив відмовити. З батьком він бачився і спілкувався весь час, приїздив на вихідних та спілкувався по телефону, з зустрічним позовом до ОСОБА_3 звернувся саме він, ставив на заявах свої підписи. З заявою про прийняття спадщини звертався до нотаріуса на заявах ставив свій підпис.

Представник відповідача , а за зустрічним позовом позивача ОСОБА_2 суду пояснив відповідно позовних вимог, просив відмовити в задоволенні первісного позову, так як він грунтується на неналежних доказах, а саме не надано доказів, що куплене майно , зокрема автомобіль за спільні кошти, що ОСОБА_3 вела спільний бюджет з ОСОБА_5 та просив задовольнити зустрічний позов та розділити майно в порядку спадкування за законом.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що померлий ОСОБА_5 був його рідним братом, а ОСОБА_4 його племінник, з яким він не спілкувався. ОСОБА_3 була третя дружина ОСОБА_5 З братом він спілкувався, вони разом зустрічалися на свята. 29.12.2002 року померлий брат прийшов до нього в гості з ОСОБА_3 і сказав, що вже більше місяця проживає з нею в її квартирі. Десь за рік до смерті ОСОБА_5 син ОСОБА_10 почав з ним спілкуватися, Леонов запропонував йому пожити в його квартирі і племінник там жив, а потім переїхав до м. Дніпропетровська. Племінник разом з дружиною та дитиною купили дачу поряд з ним, тому вони іноді там бачаться.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що ОСОБА_3 її сусідка, яка жила спочатку сама, а згодом а саме восени 2002 року з нею почав жити ОСОБА_5 , вони жили сімєю дружно, придбали новий автомобіль. Сина ОСОБА_5 вона ніколи не бачила та не бачила, що він приїздив до них.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона знає ОСОБА_3 та знала Леонова з 2002 року, на вихідних вони їздили на дачу, спілкувалася з ОСОБА_5 та ніколи не знала і не чула, що в нього є син. До них приходив тільки син ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає за можливе зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні первісного позову ОСОБА_3 відмовити з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 02 квітня 2013 року помер ОСОБА_5. (а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно (а.с. 78-80, 82). За життя ОСОБА_5 належало наступне майно: квартира АДРЕСА_2 (а.с. 65, 66. 68) та автомобіль марки «опель зафира», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № АЕС041852 від 24.03.2007 року. (а.с. 12). Належне йому майно померлий ОСОБА_5 нікому не заповідав, про що свідчить відсутність заповіту. (а.с. 69). Позивач ОСОБА_4 є сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії V-КИ №407536 від 04.07.1988 року. (а.с. 53). У встановлений законом 6-ти місячний строк ОСОБА_4 прийняв спадщину, яка відкрилась зі смертю його батька, шляхом подачі ним заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_8, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 10.10.2013 року. (а.с. 71, 74, 75). Крім того, після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла також його дружина відповідач ОСОБА_3. (а.с. 6, 70). Таким чином, єдиними спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 1261,1268 ЦК України є позивач та відповідач по справі, але зважаючи на існуючий спір між спадкоємцями, нотаріус не може видати їм свідоцтва про право на спадщину та відмовляє у вчиненні нотаріальних дій. (а.с. 63, 64).

Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Викладені в первісній позовній заяві обставини проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 однією сім'єю та їх об'єднання спільним побутом, наявність у них спільних прав та обов'язків з листопада 2002 року по 20.03.2009 року (час реєстрації шлюбу) викликають певний сумнів.

З довідки приватного нотаріуса ОСОБА_13 та копії заяви фізичної особи, що не має подружжя складеною за життя ОСОБА_5, вбачається, що він повністю розуміючи значення своїх дій зазначив, що він станом на 27.03.2007 року не перебував ні з ким у шлюбі, ні з ким не проживав однією сімєю, та все майно, що йому належить станом на вказану дату належить тільки одному йому на праві особистої приватної власності, прав щодо нього у будь-яких інших осіб не має, у тому числі подружжя або дітей. Дана заява посвідчена нотаріально. (а.с. 179, 182).

ОСОБА_5 за життя заповіту не складав та йому належало наступне майно: квартира АДРЕСА_2, автомобіль марки «опель зафира», р/н НОМЕР_1. Вказане майно було придбане спадкодавцем в період не перебування останнім у шлюбі, квартира у 2003 році, автомобіль у 2007 році, отже на вказану спадкову масу не розповсюджуються правовід носини з виділенням долі жінки або чоловіка як спільної сумісної власності та кожному з зазначених вище спадкоємців повинно належить по 1/2 частині зазначеного майна. Натомість, позивач за первісним позовом ОСОБА_3 ставить питання про визнання особисто за нею права власності на 1/2 частину автомобіля, як майна набутого у шлюбі, що призводить до зменшення долі ОСОБА_4 у спадщини з 1/2 на 1/4 частину.

Ст. 60 СК України зазначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ст. 74 СК України регламентовано, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

При цьому у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням приватного підприємства „ІКІО" щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України 19 вересня 2012 року № 17-рп/2012 власність у сім'ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. При цьому підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім'єю.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови від 21 грудня 2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Так, в Постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 року у справі № 6-148цс12 зазначено, що аналіз ст.ст. 60,74 СК України дає підстави для висновку, що ст. 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї. Тоді як ст. 60 СК України презюмує, що майно, набуте під час шлюбу, належить чоловікові і жінці на праві спільної сумісної власності.

Однак, всупереч вищезазначеному позивачем ОСОБА_3 не надано достатніх належних доказів на підтвердження того, що між нею та ОСОБА_5 склалися саме такі відносини, що притаманні подружжю. Так, допитані в залі суду свідки: ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_9, хоча і надали суду пояснення щодо фактичного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 однією сім'єю за місцем проживання ОСОБА_3, однак так і не змогли пояснити як саме зазначені особи вели спільне господарство, чи мали вони спільний бюджет та проводили спільні витрати, чи купували інше майно в інтересах сім'ї.

Визнання права власності на ? частку частини спадково майна, а саме автомобіля марки «опель зафира», р/н НОМЕР_1 порушить права та законні інтереси ОСОБА_4 як спадкоємця першої черги за законом після смерті його батька ОСОБА_5, а саме принцип рівності часток у спадщини спадкоємців за законом, передбачений ч. 1 ст. 1267 ЦК України, згідно якої частки у спадщини кожного із спадкоємців за законом є рівними. Так, на підставі ст. 1261 ЦК України ОСОБА_4, як син ОСОБА_5, та ОСОБА_3, як той з подружжя, який пережив спадкодавця, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті 02.04.2013 року ОСОБА_5

Зважаючи на все вищевказане, суд приходить до висновку, що позивач та відповідач є спадкоємцем першої черги, та все спадкове майно належить їм порівну кожному по ? частині, за таких обставин суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача за зустрічним позовом, оскільки ці обставини підтверджуються матеріалами справи та є обґрунтованими. Отже, спадкове майно, яке залишилось в цілому після смерті ОСОБА_5 необхідно розподілити відповідно до ст.ст.1258,1261,1267 ЦК України наступним чином та на наступні частки: 1/2 частка ОСОБА_4 як сину спадкодавця, який прийняв спадщину та не відмовився від неї та 1/2 частка ОСОБА_3 як дружині спадкодавця, яка прийняла спадщину та не відмовилась від неї. А у задоволенні первісного позову відмовити так як він не обґрунтований та не доведений належними доказами.

Згідно ст. 88 ЦПК Украіни, з ОСОБА_3 як відповідача за зустрічним позовом підлягають стягненню на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 435,71 гривень.

Керуючись ст. ст69,70,74 СК України, ст.ст.1258,1261,1267,1268,1270 ЦК України, ст ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні первісного позову ОСОБА_3 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 - задовольнити.

Розподілити між спадкоємцями спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, який помер 02.04.2013 року наступним чином:

визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 02.04.2013 року, визнавши за ОСОБА_3 право власності на іншу 1/2 частину цієї квартири.

визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину автомобіля марки "Опель Зафіра", 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №АЕС041852 від 24.03.2007 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 02.04.2013 року, визнавши за ОСОБА_3 право власності на іншу 1/2 частину цього автомобіля.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 435,71 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_15