Справа №295/3724/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Андрушко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи - комунальне підприємство "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 8" Житомирської міської ради, ОСОБА_6, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року позивачі звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Богунської районної ради міста Житомира відповідачу ОСОБА_4 та членам його сім'ї в складі п'яти осіб було надано для проживання трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та видано ордер на право вселення до неї. Однак з 1994 року він не проживає у цій квартирі, але залишається зареєстрованим в ній. Відповідач ОСОБА_5 також не проживає у квартирі з часу свого народження, проживаючи в іншому помешканні. Вони більше шести місяців не проживають у квартирі без поважних, не несуть витрат з її утримання, не сплачуть коштів за житлово-комунальні послуги, які сплачуються позивачами, тому на підставі ст. 72 ЖК України позивачі просять визнати їх такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позивачі в судовому засіданні вимоги позову підтримали, обґрунтовуючи викладеними в позовній заяві обставинами, пояснивши, що у квартирі фактично проживають вони, відповідач ОСОБА_4 є квартиронаймачем, але проживає за іншою адресою зі своєю дружиною. Особистих речей відповідачів у квартирі немає. Позивач ОСОБА_1 не заперечувала, що в 2013 році її батько - відповідач ОСОБА_4 звертався до неї з проханням вселитися до квартири, але не був вселений, оскільки не було куди, так як всі кімнати зайняті. І на теперішній час також, окрім них, у квартирі проживають дружина її сина - позивача ОСОБА_2 та їхня малолітня дитина.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що не проживає у наданій йому на сім'ю квартирі, однак у кінці 2013 року хотів заселитися до квартири, однак не зміг цього зробити через те, що позивач йому відмовила, пояснивши тим, що йому є де жити, а в кімнаті, яку він раніше займав, проживає його онук - позивач ОСОБА_2 зі своєю сім'єю. Ключів від квартири у нього немає і за житлово-комунальні послуги сплачує позивач ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила.

Представник третьої особи КП "ВЖРЕП № 8" Житомирської міської ради в судове засідання також повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_6. в судовому засіданні вважала вимоги позову такими, що не підлягають задоволенню, та пояснила, що відповідач ОСОБА_5 є її дочкою і з часу її народження у даній квартирі вона не проживала та її особистих речей там немає.

Суд, заслухавши позивачів, відповідача, третю особу та свідка, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить до комунальної власності та в ній мають зареєстроване місце проживання позивачі, відповідачі (ОСОБА_4 - з 15.12.1978 року, а ОСОБА_5 - з 04.07.2012 року), третя особа ОСОБА_5 та малолітня ОСОБА_7, 2011 року народження, і при цьому квартиронаймачем є відповідач ОСОБА_4, що вбачається з довідки КП "ВЖРЕП № 8" Житомирської міської ради № 1669 від 24.12.2013 року.

Згідно акта від 11.12.2013 року, складеного працівниками КП "ВЖРЕП № 8" Житомирської міської ради, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають у квартирі АДРЕСА_1 з 1994 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8, якою підписано вказаний акт, підтвердила факт непроживання відповідачів у квартирі з часу, зазначеного в акті, а також надала показання про те, що відповідача ОСОБА_5 взагалі ніколи у квартирі не бачила і з нею незнайома.

Аналіз встановлених судом обставин та досліджених доказів свідчить про те, що відповідач ОСОБА_5 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 понад 6 місяців без поважних причин, оскільки доказів на підтвердження наявності поважних причин не проживання у вказаній квартирі суду не надано, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням згідно ст. 72 ЖК України.

Разом з тим, на підставі пояснень позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_4 суд встановив, що останній звертався до неї в кінці 2013 року з проханням вселитися до квартири, на що не отримав позитивної відповіді, чого не заперечувала позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні. Такі обставини вказують на те, що квартиронаймач ОСОБА_4 за кілька місяців до подання позову до суду мав намір вселитися до помешкання за зареєстрованим його місцем проживання - у квартиру АДРЕСА_1, але не вселився до неї з незалежних від нього обставин. А отже, на переконання суду, причини його не проживання у цій квартирі є поважними. За наведених обставин вимоги позову щодо визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а тому є безпідставними.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_5 належить стягнути на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн., оплачений нею за подання до суду позову, що підтверджено документально.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Семенцова