провадження 2-з/201/197/2015
УХВАЛА

25 травня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, третя особа: Національний банк України, про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 жовтня 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення суми.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків в позовній заяві, які ним було усунуто та подано позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ ПриватБанк, третя особа: НБУ, про стягнення суми.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2014 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

Представником позивача 18 травня 2015 року до суду було подано клопотання про забезпечення доказів по справі, а саме: витребувати у відповідача оригінали та копії всіх письмових доказів, а також інформацію з електронних носіїв щодо договору банківського вкладу № SAMDNWFD900, укладеного між позивачем та відповідачем 04 грудня 2013 року, оскільки відповідач заперечує проти позову.

Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України ці докази потрібно заявляти і подавати під час попереднього судового засідання, а якщо воно не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається протягом пяти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обовязковою.

Сторони у судове засідання не зявилися про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. На підставі ч. 2 ст. 135 ЦПК України суд вважає можливим розглядати вказане питання за їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи та клопотання про забезпечення доказів, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, оскільки до клопотання не було надано жодного доказу, що заявник взагалі звертався до відповідача з метою отримання цих доказів, також останній не зазначає у звязку з чим подання цих доказів під час розгляду справи буде неможливим або у нього є складнощі в поданні цих доказів, крім наявних в справі, суду не надано, законом не передбачено право чи обовязок суду збирати і надавати в справу докази на підтвердження позиції чи вимоги будь-якої сторони, не зазначено в законі і можливість забезпечення доказів саме для проведення певних процесуальних дій, також у заві не зазначено обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами та з якою метою потрібно їх забезпечити, а тому з урахуванням вище викладених обставин не може суд прийняти до уваги наполягання заявника на вимогах свого клопотання, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджуються.

Крім того, в порушення закону клопотання не оплачене судовим збором, як це передбачено наступним.

Згідно ст. 2 Закону України Про судовий збір платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 2 Закону України Про судовий збір передбачено вичерпний перелік випадків коли судовий збір не справляється.

Згідно до ст. 133 ЦПК України до клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Відповідно до п. п. 13 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів або позову складає 121 гривень 80 коп.

За таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою, суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаного клопотання про забезпечення доказів, оскільки воно не підтверджене, безпідставне і не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав на даний час для його задоволення немає, а тому вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 134, 135, 208-210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, третя особа: Національний банк України, про стягнення суми відмовити.

Ухвала відповідно до ст. 293 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Суддя