233 № 224/1036/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015 Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Білик О. В. ,

розглянувши заяву Комунального підприємства «Веста» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території та житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2015 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява КП «Веста» про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території та житлово-комунальні послуги станом на 01 січня 2014 року в сумі 2401 грн. 15 коп. та судових витрат.

18 травня 2015 року справу передано судді відповідно до його визначення системою автоматизованого документообігу суду.

В силу положень п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України за даною вимогою може бути видано судовий наказ.

При цьому в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» розяснено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Крім того, стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» поділяє житлово-комунальні послуги залежно від їх функціонального призначення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст.100 ЦПК України, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» Наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

До заяви про видачу судового наказу не додано договорів між сторонами про надання житлово комунальних послуг, тому суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце спір про право.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території та житлово-комунальні послуги, розяснивши заявнику, що він в силу ч. 2 ст. 101 ЦПК України не може повторно звернутися до суду з такою ж заявою, а має право звернутися з цими ж вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 100 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відмовити Комунальному підприємству «Веста» у прийнятті заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території та житлово-комунальні послуги.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя