Справа №560/201/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання права власності на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Селець Дубровицького району Рівненської області, право власності на одноповерховий житловий будинок за адресою АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Селець Дубровицького району помер його рідний дядько - ОСОБА_2, який був рідним братом його батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Позивач є спадкоємцем за законом. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину не може, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому дядьку.

До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 06 травня 2014 року, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_3, про що складено відповідний запис №28 (а.с.22).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що зроблено відповідний актовий запис за №12 (а.с.10).

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 заповіту не склав, а тому право на спадкування після його смерті згідно ст. 1223 ЦК України здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є сином покійного ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 14 листопада 1964 року (а.с.11).

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 13 січня 2015 року встановлено факт, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Селець Дубровицького району Рівненської області, є рідним братом ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Дубровиця Рівненської області та відповідно рідним дядьком ОСОБА_1, а він його племінник (а.с.12).

Відповідно до п.3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно виписки з погосподарської книги №172 від 29.01.2015 року, виданої Селецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, в погосподарській книзі №3 особовий рахунок НОМЕР_5, будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17).

Згідно довідки №173 від 29.01.2015 року, виданої Селецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, в житловому будинку по АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований і не проживає (а.с.15).

Як вбачається з довідки №174 від 29.01.2015 року, виданої Селецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, померлий ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований з 11.05.1932 р по ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1. На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав одиноко (а.с.16).

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернувся до Дубровицької державної нотаріальної контори Рівненської області, однак довідкою №33/02-14 від 27.01.2015 року йому було роз'яснено, що в Дубровицькій державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за його поданою заявою заведена спадкова справа №326/2008. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.13).

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернулася в КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради, яким станом на 05 травня 2014 року було видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2 (а.с.18-20).

Згідно довідки №106 від 05.05.2014 року, виданої КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" інвентаризаційна вартість житлового будинку АДРЕСА_1 станом на 05.05.2014 року становить 52800 грн. Згідно реєстрових книг бюро, право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстровано (а.с.21).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, відповідно до п.2 якого, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно рішення Реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області за №19045377 від 05 лютого 2015 року ОСОБА_1 було відмовлено в державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ( а.с.14).

Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_2 при житті набув або володів житловим будинком АДРЕСА_1 неправомірно, або, що на нього окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено.

Отже, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 належав на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, а тому є підстави до визнання за позивачем права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_1, згідно норм спадкового права, став власником спадкового майна померлого і набув права власності на нього.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст 346, 328, 392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Селець Дубровицького району Рівненської області, право власності на одноповерховий житловий будинок АДРЕСА_1 1971 року забудови, згідно технічного паспорту на садибний і індивідуальний житловий будинок від 05.05.2014 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.