21.05.2015 Єдиний унікальний № 371/642/15-ц
МИРОНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Єдиний унікальний № 371/642/15-ц

Провадження № 2/371/258/15

18 травня 2015 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудика Ю.В.

при секретарі Семерей Л.М.

за участю прокурора Половець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, суд

в с т а н о в и в :

До суду з таким позовом звернулась позивач ОСОБА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі , який рішенням суду розірваний 10 вересня 2012 року. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу відповідач залишив їх та перейшов на інше місце проживання та вихованням дочки не займався, навчанням та станом здоров'я не цікавився, не спілкується з нею на протязі останніх трьох років до цього часу, матеріально не підтримує, має значну суму заборгованості по аліментам. Поведінка відповідача заслуховувалась на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, проте належного результату досягнуто не було.

Зазначені обставини в сукупності негативно впливають на нормальний розвиток та виховання дитини та позивач вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1..

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві та просять позов задовольнити в повному об'ємі.

Відповідач ОСОБА_2 позов на визнав та в судовому засіданні пояснив, що дійсно після розірвання шлюбу з дочкою тривалий час не спілкувався. Останнім часом намагався налагодити стосунки з дочкою, проте вона та позивач не виявляють бажання спілкуватися з ним. З його заробітку утримуються аліменти, які перераховуються на рахунок позивача.

Представник служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації до суду не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, малолітньої ОСОБА_3 в неофіційній обстановці за участю дитячого психолога Мовчан К.Ф., дослідивши письмові матеріали справи та заслухавши висновок прокурора, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст.. 164 СК України визначені підстави позбавлення судом батьківських прав. Такими є, в тому числі , ухилення від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Цю підставу зазначено самою позивачкою

Відповідно до ст.. 165 СК України право на звернення до суду про позбавлення батьківських прав має один з батьків.

Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 ( v0003700-07 ) "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі - постанова Пленуму від 30 березня 2007 р. N 3) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін. ), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Для встановлення таких обставин, суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, обов'язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з'ясування його позиції та обґрунтувань. Крім того, суд повинен з'ясувати думку дитини, якщо вона здатна її висловити. Також згідно із ч. 4 ст. 19 СК ( 2947-14 ) обов'язковою є участь у справі органу опіки та піклування.

Відповідно до положень ст. 12 ч. I Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. "Про права дитини" ( 995_021 ) (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р. ( 789-12 )), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі , який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва 10 вересня 2012 року розірваний .

Відповідно до даних , що містяться у Свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого 03 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві її батьком є ОСОБА_2 , матір'ю ОСОБА_1.

Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 квітня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуті аліменти у розмірі 900 грн. щомісяця , починаючи з 2 березня 2011 року.

Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості по аліментам, виданої головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 4 лютого 2015 року, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 станом на 1 лютого 2015 року складає 32550,00 грн.

Згідно даних, які містяться у Свідоцтві про зміну імені серії НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 13 червня 2014 року ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1.

З наданих та досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 разом з малолітньою дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до фотокопії довідки № 34/01 2014 ОСОБА_3, відвідує дошкільний навчальний заклад № 568 м. Києва з вересня 2010 року. Батько дитини ОСОБА_2 не приводив і не забирав дитину з дошкільного закладу, не приймав участі у батьківських зборах, масових заходах.

Малолітня ОСОБА_3 навчається в 1 - А класі ЗОШ 258 м. Києва м. Києва з 1 вересня 2014 року та виключно позитивно характеризується як така, що має широкий кругозір, любить читати, демонструє багатий словесний запас, добре розвинена увага та ін. , що підтверджується даними , які містяться у навчально - педагогічній характеристиці малолітньої від 29 квітня 2015 року.

ОСОБА_3 займається айкідо, бере участь у змаганнях, оздоровчих таборах, показових виступах, семінарах. Проявила себе талановитою, старанною та перспективною ученицею , що показує високі результати. Мати ОСОБА_3 самостійно сплачує членські внески до організації, оплачує участь дитини в поїздках на змагання, за власний кошт купує форму для занять, що підтверджується даними , які містяться у фотокопії характеристики № 59 від 1 грудня 2014 року, виданої президентом ради айкідо України.

За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується з виключно позитивної сторони як така , що самостійно виховує малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2012 рік по теперішній час. Батько дитини ОСОБА_2 за місцем проживання дочку не відвідував, не цікавився долею дочки, матеріально не допомагав..

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12 підтвердили ті обставини, що батько малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 після розірвання шлюбу у 2012 році з сім'єю не проживає, вихованням матеріальним утриманням, здоров'ям не цікавиться та цими питаннями не переймається.

Допитані в судовому засіданні свідки відповідача ОСОБА_13, ОСОБА_14 пояснили, що відповідач ОСОБА_2 не має можливості в достатній мірі спілкуватися з малолітньою дитиною ОСОБА_3, оскільки позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дочкою.

Покази цих свідків суд оцінює критично, оскільки зазначені ними обставини не підтверджуються допустимими доказами у справі.

Під час з'ясування думки малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, власних поглядів щодо її особистого життя, до початку розгляду справи головуючим у справі за участю психолога відділу освіти Миронівської районної державної адміністрації Мовчан К.Ф., малолітня ОСОБА_3 висловила небажання спілкуватися з батьком ОСОБА_2, проте зазначила, що дитина має виховуватися обома батьками.

Органом опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві держаної адміністрації вивчено питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. та складено висновок від 30 січня 2015 року за № 689/ 41/3/103. На час розгляду цього питання з'ясувалось, що батько - ОСОБА_2 вихованням дочки не займався, навчанням, здоров'ям дитини не цікавився, матеріально не допомагає, борг по сплаті аліментів становить більше 25 тисяч грн. .З урахуванням зазначених обставин орган опіки і піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1..

Наведені позивачем обставини ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків та досліджені у судовому засіданні докази в сукупності свідчать про винну поведінку ОСОБА_2 до виконання ним батьківських обов'язків щодо малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. вказав, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведенні винної поведінки когось із батьків або обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передання органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом , будь яких доказів щодо особи батька сторони не надали, суд вважає , що в судовому засіданні не добуто переконливих доказів про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

З цих же підстав суд не погоджується з висновком органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 і вважає, що такий висновок не є достатньо обґрунтованим.

Разом з тим, суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини і покласти на орган опіки і піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків.

На підставі ст..ст.19,164, 165 СК України, керуючись ст.. ст.. 208, 209-210 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав ВІДМОВИТИ.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1..

Покласти на службу у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації контроль за виконанням батьківських обов'язків ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з часу проголошення рішення через Миронівський районний суд , службою у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в той же строк і порядок з часу отримання копії рішення .

Суддя Підпис Ю.В. Рудик

Згідно з оригіналом

Суддя Ю.В. Рудик