У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Остапчука Д.О., СавченкоВ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», треті особи: ОСОБА_5, Перша павлоградська державна нотаріальна контора, про визнання іпотеки нікчемною та недійсною, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03 жовтня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк»), та ОСОБА_5 укладено генеральну угоду. Цього ж дня між цими ж сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав ОСОБА_5 кредит у розмірі 170 000 доларів США зі сплатою 14,1 % річних терміном до 03 жовтня 2010 року. На забезпечення виконання зобов'язань за генеральною угодою та кредитним договором 04 жовтня 2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, предметом якого є об'єкт незавершеного будівництва загальною площею 582 кв.м, розташований по АДРЕСА_1. Вказаний договір був посвідчений державним нотаріусом Першої павлоградської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна як об'єкт незавершеного будівництва загальною площею 582 кв.м, розташований по АДРЕСА_1.

У грудні 2013 року їй стало відомо про те, що 08 серпня 2009 року без її відома та згоди до Державного реєстру іпотек було внесено запис про реєстрацію обтяження іпотекою приміщення торгівельного комплексу загальною площею 590,4 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що відповідачем неправомірно вчинено реєстрацію обтяження іпотекою майна від 08 серпня 2009 року, на підставі відомостей станом на 30 липня 2009 року, просила визнати іпотеку нікчемною та недійсною.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року та додатковим рішенням цього ж суду від 23 жовтня 2014 року, залишеними без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив з безпідставності позовних вимог.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
Д.О. Остапчук В.О. Савченко