УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дікергофф Цемент Україна» до ОСОБА_4 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу судді апеляційного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2015 року позов ПАТ «Дікергофф Цемент Україна» задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху у зв'язку із відсутністю доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги та надано строк на усунення недоліків який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Оскаржуваною ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто апелянту у зв'язку із невиконанням вимог ухвали судді апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2015 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалу судді апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2015 року, якою зобов'язано апелянта сплатити судовий збір, відповідач отримав 01 серпня 2015 року (а.с. 188).

Матеріали справи не містять заяв та копій посвідчень які б свідчили про звільнення відповідача від сплати судового збору.

Апеляцій суд прийшов до вірного висновку проте, що відповідач не виконав вимоги ухвали апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2015 року, а тому правомірно визнав неподаною та повернув апеляційну скаргу апелянту.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала судді апеляційного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу судді апеляційного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Т.Л. Ізмайлова
М.І. Наумчук