Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 321/25/15 Головуючий у 1 інстанції Мовчан О.Г.
Номер провадження 22-ц/778/2930/15 Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі: Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та виключення майна з акту опису та арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ВДВС Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та виключення майна з акту опису та арешту.

В обґрунтування позову позивачка зазначала, що на виконанні у ВДВС Михайлівського районного управління юстиції в Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 41197467, відкрите за виконавчим листом № 2-134, виданим 10 березня 2011 року Михайлівським районним судом Запорізької області на виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_5 боргу на користь КС "Запоріжжя" на загальну суму 17 391, 14 грн.

Застосувавши захід примусового виконання рішення, а саме: звернення стягнення на майно боржника, 1 грудня 2014 року державний виконавець ВДВС Михайлівського РУЮ в Запорізькій області Рижков А.І., провів опис майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, про що склав відповідний акт. Серед іншого, описаним та арештованим було наступне майно: куток м 'який "МРІЯ", вартістю 4 300, 00 грн.; диван "СЕЗАМ", вартістю 3 500, 00 грн.; стіл кухонний (скло), вартістю 890, 00 грн.; телевізор "Panasonic", вартістю 5 000, 00 грн.; вітальня (шафа + тумба для взуття), вартістю 2 250,00 грн.; всього на загальну суму 15 940 грн.

Позивачка посилається на те, що з 2012 року працює м. Києві, проживає в квартирі, яку наймає. В смт. Михайлівка за адресою АДРЕСА_1 проживає її рідна тітка - ОСОБА_6, яка є дружиною відповідача ОСОБА_5

Позивачка особисто, а також її родичі за її проханням та за її кошти придбавали меблі та побутову техніку, і зберігали їх в будинку за місцем проживання тітки. В період часу з 2012 року по 2014 року позивачкою було придбане арештоване майно.

Просила суд визнати право власності за ОСОБА_3 на наступне мано: куток м'який "Мрія" вартістю 4300 грн.; диван "СЕЗАМ" вартістю 3500 грн.; стіл кухонний (скло) вартістю 890 грн.; телевізор "PANASONIC" вартістю 5000 грн.; вітальню (шафу + тумба для взуття) вартістю 2250 грн., всього на загальну суму 15940, 00 грн. Виключити зазначене майно, з акту опису та арешту майна, який був складений 01 грудня 2014 року за виконавчим провадженням № 41197467 державним виконавцем ВДВС Михайлівського районного управління юстиції в Запорізькій області.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано право власності за ОСОБА_3 на наступне мано: куток м'який "Мрія" вартістю 4300 грн.; диван "CЕ3AM" вартістю 3500 грн.; стіл кухонний (скло) вартістю 890 грн.; телевізор "PANASONIC" вартістю 5000 грн.; вітальню (шафу + тумба для взуття) вартістю 2250 грн., всього на загальну суму 15940 грн.

Виключити куток м'який "Мрія" вартістю 4300 грн.; диван "CЕ3AM" вартістю 3500 грн.; стіл кухонний (скло) вартістю 890 грн.; телевізор "PANASONIC" вартістю 5000 грн.; вітальню (шафу + тумба для взуття) вартістю 2250 грн., з акту опису та арешту майна, який був складений 01 грудня 2014 року за виконавчим провадженням № 41197467 державним виконавцем ВДВС Михайлівського районного управління юстиції в Запорізькій області.

Не погоджуючись з рішенням суду, ВДВС Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання з"явився державний виконавець.Позивач ОСОБА_3,відповідач ОСОБА_4. не з"явились.Повідомлені про час і місце розгляду справи.Просять розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення державного виконавця, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ч.1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно до вимог ст.. 213 ЦПК України Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення,яким суд,виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення,ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин ,на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами,які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення е відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд виходив із належності спірного майна позивачці, оскільки надані документи підтверджують придбання саме позивачкою чи членами її родини майна, на яке було накладено арешт на виконання боргових зобов'язань відповідача ОСОБА_5

Судова колегія вважає, що такі висновки не відповідають встановленим обставинам справи, здобутим доказам і вимогам закону.

Статтею 55 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Пред'являючи позов про визнання права власності на майно і виключення майна з акту опису й арешту, позивачка посилалася на те, що державний виконавець наклав арешт на майно, яке належить їй на праві власності, а не боржнику у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" та роз'яснень, наданих у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" вимоги осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається,що на примусовому виконані у ВДВС Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області перебуває зведене виконавче провадження № ЄДРВП 41192467 про стягнення з ОСОБА_4. за вимогами Михайлівського відділення Токмацької ОДПІ від 28.10.2013р і від 13.11.2013р. недоїмки в сумі 1194гр.03коп і в сумі 1194гр.03коп., про стягнення на користь КС "Запоріжжя" 15003гр.08коп. за виконавчим листом №2-134 від 10.03.2011р.

01 грудня 2014 року державний виконавець ВДВС Михайлівського РУЮ в Запорізькій області Рижков А.І., провів опис майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5, про що склав відповідний акт. (а.с. 5-6). Серед описаного арештованим було наступне майно: куток м'який "Мрія" вартістю 4300 грн.; диван "СЕЗАМ" вартістю 3500 грн.; стіл кухонний (скло) вартістю 890 грн.; телевізор "PANASONIC" вартістю 5000 грн.; вітальню (шафу + тумба для взуття) вартістю 2250 грн.( а.с. 22, 25-27).

Акт опису майна підписано понятими, боржником ОСОБА_5 без зауважень або заяв осіб, що були присутніми під час опису майна.

Із позовної заяви ОСОБА_3 видно,що позовні вимоги до зазначених у виконавчому провадженні осіб,в інтересах яких накладений арешт на спірне майно, не пред"явлені, а також обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права у формі вимог про виключення майна з акту опису та арешту, не відповідає вимогам ст..60 Закону України "Про виконавче провадження",ст. 16 ЦК України та ст.. 114 ч2 ЦПК України, проте суд першої інстанції у порушення зазначених вимог закону розглянув позов і постановив рішення про його задоволення, порушивши матеріальний і процесуальний закони.

Крім того у порушення вимог ст. 212,213 ЦПК України суд не надав належної оцінки доказам у справі, пославшись лише на те,що позивачкою надані копії товарних чеків на стіл кухонний,телевізор, куток м"який,вітальня меблева,диван.

Між тим зазначені докази не можна вважати належними у розумінні ст.ст.57,58 ЦПК України,оскільки вони не містять у собі достатньої інформації щодо майна,включеного до акту опису і не ідентифікують його з цим майном. Технічні паспорти на майно суду не надані. Із позовної заяви ОСОБА_3 видно,що в даний час позивачка мешкає у м. Київ, а постійним її місцем проживання і реєстрації є АДРЕСА_2., проте її майно за її твердженням знаходиться у відповідача ОСОБА_5,який мешкає за іншою адресою. Причини знаходження її майна не за місцем її проживання або реєстрації позивачка не довела.

Суд не взяв до уваги ці обставини .До того ж в позовній заяві позивачка зазначила,що спірне майно придбавалсь крім неї також її родичами,проте доказів того,що саме за її кошти придбано майно суду не надано.

У порушення ч. 3 ст. 10 ЦПК України позивачка не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог ,а саме те,що нею було придбано і їй належить саме те майно,яке описано і арештовано державним виконавцем за актом опису та арешту майна ,що знаходиться по АДРЕСА_1, від 01 грудня 2014 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні .Визнати рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим не можна, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених причин.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області задовольнити.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 березня 2015 року у цій справі скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ВДВС Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_5 про визнання права власності на майно, виключення майна з акту опису та арешту відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: