Справа № 462/3185/15-ц
УХВАЛА

08 травня 2015 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали заяви Львівської Іудейської релігійної громади ОСОБА_1 ВЕІСРАЕЛЬ про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

Львівська Іудейської релігійної громади ОСОБА_1 ВЕІСРАЕЛЬ звернулася з заявою в порядку окремого провадження (заінтересована особа Перша Львівська державна нотаріальна контора), в якій просить встановити факт належності їй свідоцтва НВ 0311298, виданого 17.02.1998 року державним нотаріусом Першої Львівської нотаріальної контори ОСОБА_2, про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3. Заявник вказує на те, що у даному свідоцтві помилково вказана назва релігійної громади, допущено помилку у слові ВЕІСРАЕЛЬ (у свідоцтві вказано «ВІсроель»).

Згідно 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч.1 ст. 256 ЦПК і не є вичерпним, оскільки відповідно до ч.2 ст. 256 УПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 257 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду України.

Отже, за змістом глави 6 ЦПК України, якою регламентовано розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав можливо лише відносно фізичних осіб, а не будь-яких субєктів. Тому заяви про встановлення таких фактів, що стосуються прав юридичних осіб, не можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства в окремому провадженні, а повинні розглядатися в порядку позовного провадження.

В силу ч.4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

За таких обставин у відкритті провадження у справі за даною заявою Львівської Іудейської релігійної громади ОСОБА_1 ВЕІСРАЕЛЬ необхідно відмовити.

Керуючись ст. 256 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою Львівської Іудейської релігійної громади ОСОБА_1 ВЕІСРАЕЛЬ про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.