Номер провадження 2/754/2566/15
Справа №754/4141/15-ц
16 липня 2015 року м. Київ
Деснянський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Нескородяній О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою заступника прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах Держави в особі Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської клінічної лікарні Швидкої медичної допомоги до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,
Заступник прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах Держави в особі Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської клінічної лікарні Швидкої медичної допомоги звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на користь Київської міської клінічної лікарні Швидкої медичної допомоги з ОСОБА_1 кошти у розмірі 3129,76 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вказані витрати були понесені Київською міською клінічною лікарнею Швидкої медичної допомоги на лікування ОСОБА_2, яка отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості в результаті дорожньо-транспортної події, яка сталася 15.11.2014 р. з вини відповідача ОСОБА_1.
У судовому засіданні прокурор прокуратури Деснянського району м. Києва позовні вимоги підтримав і просив суд позов задовольнити у повному обсязі.
У судове засідання представник Київської міської клінічної лікарні Швидкої медичної допомоги не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується врученням судової повістки відповідній житлово-експлуатаційній організації, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
Відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в місті Києві про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача судом отримані (а.с. 9).
Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.
Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що 15 листопада 2014 року близько 01 години 40 хвилин ОСОБА_1, керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем «Skoda Rapid», номерний знак НОМЕР_1, порушив вимоги п.п. 1.3., 2.3. «б», 12.1. Правил дорожнього руху України, втратив курсову стійкість і зіткнувся з колесовідбійником, внаслідок чого пасажиру автомобіля ОСОБА_2 були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, у вигляді перелому променевої кістки в середній третині діафіза зі зміщенням уламків і перелому основи п'ятої п'ясної кістки зі зміщенням.
Порушення вищезазначених вимог Правил дорожньою руху України знаходяться в прямому причинному зв'язку з причинами виникненням дорожньо-транспортної пригоди та отриманням внаслідок цього ОСОБА_2 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Таким чином, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.02.2015 року встановлено, що ОСОБА_1 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, що спричинило потерпілій ОСОБА_2 тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Внаслідок отриманих пошкоджень потерпілу ОСОБА_2 доставлено на лікування в Київську міську клінічну лікарню швидкої медичної допомоги, де їй було надано медичну допомогу. У період з 15.11.2014 р. по 01.12.2014 р. потерпіла ОСОБА_2 знаходилася на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні в травматологічному відділенні №1 з діагнозом: «Закритий перелом правої променевої кістки в середній третині діафіза зі зміщенням уламків».
За вказаний період Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги було витрачено на лікування ОСОБА_2 всього 3129,76 грн., що підтверджується відповідним розрахунком витрат на лікування хворих від 26.01.2015р. вих. № 117, проведений на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2012р. № 545 «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання».
Оскільки судом, в рамках розгляду кримінального провадження не вирішено питання про відшкодування коштів на стаціонарне лікування потерпілою від злочину, витрачених закладом охорони здоров'я, прокуратурою району встановлено підстави для відшкодування ОСОБА_1 зазначених коштів на користь Державного бюджету України.
Враховуючи викладені вище обставини справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з такого.
За загальним правилом, згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.
Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Згідно з п.п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 р. № 545 «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних затрат; сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день.
Матеріали справи мають достатньо доказів щодо розміру фактичних затрат, понесених Київською міською клінічною лікарнею швидкою медичної допомоги, які було витрачено на лікування ОСОБА_2 від злочину, вчиненому ОСОБА_1.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, з боку відповідача суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення проти позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.
Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 60, 79, 88, 212, 215 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. 1206 Цивільного кодексу України,
Позовну заяву заступника прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах Держави в особі Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської клінічної лікарні Швидкої медичної допомоги задовольнити.
Стягнути на користь держави в особі Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської клінічної лікарні Швидкої медичної допомоги з ОСОБА_1 кошти на відшкодування витрат на лікування у розмірі 3129,76 грн.
Стягнути в дохід держави з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Петріщева І.В.