справа № 125/1171/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015 Барський районний суд Вінницької області

В складі головуючого судді Переверзєва С.В

При секретарі Крисько О.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вiнницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім.Щорса с.Гайове, ТОВ «Лан» про визнання права власності на майно та витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з даним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі Свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) реорганізованого КСП ім.Щорса с.Гайове Барського району серії ВІ №274-А на суму 3134 грн., серії ВІ №012724 на суму 4957 грн., серії ВІ №190-А на суму 10582 грн., серії ВІ №012725 на суму 2587 грн. вони мають право на виділення паю в натурі. А тому звернулись з даною вимогою до відповідача у справі ТОВ «Лан». Однак керівництво ТОВ «Лан», вдаючись до неправдивих відомостей, ухиляється від виділення їм майна, а тому вони змушені звертатись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позовні вимоги, з їх уточненням в частині заміни станка рейсмусного СР-57 1988 р.в. вартістю 200 грн. на зернотранспортер КИП-5 1984 р.в. вартістю 200 грн., підтримали повністю. Суду пояснили, що ТОВ «Лан» постійно вводить їх в обману щодо місця знаходження та стану майна, щодо його продажу та наявності документації. Вони звертались у різні інстанції для отримання відповідної інформації, однак отримували її або недостовірну, або таку, що суперечить отриманій від відповідача, або ж взагалі відмову.

Представник позивачів адвокат ОСОБА_4, який діє на підставі укладеної з позивачами угоди від 02.07.2015 року, підтримав позицію позивачів та пояснив, що керівництво ТОВ «Лан» зобовязане виділити позивачам майно відповідно до належних їм часток, але порушує їх права як власників та відмовляється видати зазначене майно.

Представник відповідача у справі ТОВ «Лан» ОСОБА_5 позов не визнала. Просила відмовити з тих підстав, що позивачі, невірно обравши спосіб захисту, передчасно звернулись з даним позовом до суду, адже не вирішували питання виділу майна на зборах співвласників. ТОВ «Лан» є орендарем майна, несе за нього відповідальність перед усіма співвласниками, а тому питання виділу частки у майні, що перебуває у спільній частковій власності, у відповідності до вимог законодавства не належить до його компетенції. Крім того, однією із вагомих підстав для відмови у позові, на думку представника ТОВ «Лан», слугує відмова позивачів у залученні до участі у справі всіх співвласників реорганізованого КСП ім..Щорса с.Гайове, адже питання стосується їх майнових прав, а Спілка, з пояснень самих позивачів, не діє. Також представник акцентувала увагу на тому, що власникам майнових паїв, які згодом продали їх позивачам, за рішенням Барського районного суду від 29.05.2007 року у справі №2-335/07 уже було виділено конкретне майно в натурі у тому розмірі на який їм були видані Свідоцтва. Маючи рішення суду про визнання права власності на майно відчужувані не мали права продавати майнові паї по тих же Свідоцтвах. Такі дії прямо суперечать закону і спровокували незаконну вимогу позивачів на якій вони продовжують наполягати. Права ж ТОВ «Лан», як орендаря захищені п.3.1., п.3.2. Договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном та наказом Міністерства аграрної політики України №96 від 06.04.2001 року, яким затверджені Рекомендації щодо передачі майна пайового

фонду реорганізованого КСП у спільну часткову власність та організації управління цим майном. У п.п.2.2. та 4.3. Договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном зазначено, що контроль за виконанням Договору про передачу майна та облік доходів від передачі майна у оренду здійснює Уповноважений. Згідно п.2.7.1. Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України №315 від 20.05.2008 року саме Уповноважений інформує співвласників про стан збереження та відновлення майна. Звинувачення позивачів в частині неналежного утримання орендованого майна є необґрунтованими, адже суду не було надано жодного доказу в підтвердження зазначеного, наприклад, звіт Уповноваженого, фото фіксація майна із зазначенням його індивідуальних ознак, висновок експерта щодо стану конкретного майна тощо. Не було надано також жодного належного доказу, що ТОВ «Лан» здійснює будь-які перешкоди у отриманні ними належного їм на законних підставах, за наявності правовстановлюючих документів майна.

Представник відповідача у справі директор ТВ «Лан» ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав, пояснивши, що ТОВ «Лан» є орендарем, але не розпорядником розпайованого майна, яке належить співвласникам реорганізованого КСП ім.Щорса с.Гайове Барського району. Товариством постійно здійснюється належний догляд за орендованим майном, проводяться ремонтні роботи з метою ефективного використання та експлуатації у сільськогосподарській діяльності. Товариство несе відповідальність за орендоване майно перед усіма його співвласниками до часу прийняття у нього орендованих основних засобів за актом прийому-передачі співвласниками або Уповноваженим. Також він пояснив, що тривалий час не відбувалось збори спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім.Щорса с.Гайове, фактично вона припинила своє існування.

Спілка співвласників майна реорганізованого КСП ім.Щорса с.Гайове викликалась до суду, разом з тим представник спілки не з,явився, встановити місце знаходження представника спілки не представилось можливим.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7, який є сільським головою с.Гайове суду пояснив, що ТОВ «Лан» є орендарем розпайованого майна згідно договору оренди укладеного із Спілкою співвласників майна реорганізованого КСП ім.Щорса с.Гайове. Статут Спілки затверджено Гаївською сільською радою. Збори спілки уже давно не збирались. Перед зверненням до суду з даним позовом позивачі до нього, як до сільського голови, не звертались з питання уточнення кількості співвласників майна та місця проживання Уповноваженого Спілки ОСОБА_8, а також не повідомляли про намір оформлення права власності на майно в судовому порядку. Остання відома кількість співвласників становить 604 особи. Свідок теж є співвласником і тому, у випадку задоволення вимог позивачів, його права будуть порушені, а тому він буде оскаржувати таке рішення.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Метою звернення позивачів до суду з даним позовом є визнання права власності на майно, яке перебуває у спільній частковій власності співвласників майна реорганізованого КСП ім..Щорса с.Гайове Барського району, з подальшим його витребуванням у орендаря ТОВ «Лан». В підтвердження своїх вимог позивачі надали Свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) реорганізованого КСП ім.Щорса с.Гайове Барського району серії ВІ №274-А на суму 3134 грн., серії ВІ №012724 на суму 4957 грн., серії ВІ №190-А на суму 10582 грн., серії ВІ №012725 на суму 2587 грн. (а.с.7-10 том 1). Власниками майнових паїв позивачі стали 03.06.2014 року. З того часу вони звертались до ТОВ «Лан» з письмовими заявами про виділення належних їм паїв з передачею частки майнового паю в натурі (а.с. 14 том 1). Однак, керівництво ТОВ «Лан» їх вимогу не задовольнило, а тому позивачі звернулись до суду з позовом, а також до різних інстанцій з метою отримання інформації в підтвердження неналежного утримання, експлуатації, відчуження орендованого майна та несплати орендної плати.

У відповідності до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Майно, на яке позивачі просять суд визнати за ними право власності, перебуває у спільній

частковій власності усіх пайовиків реорганізованого КСП ім..Щорса с.Гайове Барського району Вінницької області, а тому, згідно вимог чинного законодавства, може бути виділене в натурі. Виділ в натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності пайовиків, здійснюється за певною процедурою, яка передбачена з метою захисту прав та інтересів усіх співвласників майнових паїв.

Питання щодо виділення в натурі частки в майні КСП врегульовано, зокрема, Законом України від 14 лютого 1992 року № 2114-XII «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2008 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Рекомендаціями щодо порядку здійснення прав спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх сільськогосподарських підприємств, затвердженими наказом Міністерства аграрної політики України від 20.05.2008 року №315, Рекомендаціями щодо передачі майна пайового фонду реорганізованого КСП у спільну часткову власність та організації управління таким майном, затвердженими наказом Міністерства аграрної політики України №96 від 06.04.2001року.

Процедура виділу в натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності пайовиків передбачає собою звернення до уповноваженої особи, а у разі його відсутності до зборів співвласників із відповідною заявою за розглядом якої за одностайним рішенням зборів співвласників майнових паїв здійснюється виділення майна в натурі. Стаючи одноосібним власником виділеного майна, особа перестає бути співвласником у спільній частковій власності та припиняє своє членство у Спілці. Дане передбачено Наказом Міністерства аграрної політики України №315 від 20.05.2008 року та розяснена Рекомендаціями щодо порядку здійснення прав спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх сільськогосподарських підприємств (п.2.5, п.4.1, п.4.4), які затверджені даним Наказом.

У Статуті спілки громадян-співвласників майна реорганізованого КСП ім..Щорса с.Гайове, а саме п.п.3 п.9 Статуту (а.с.39, том 1) зазначено, що вирішення питань щодо виділення майнових часток членам Спілки, які бажають виділити свою частку зі спільного майна є завданням Спілки. У п.13 Статуту (а.с.40, том 1) зазначено, що у випадку виділення та отримання частки у спільному майні в натурі громадянин виключається з членів Спілки. Пунктом 2 загальних положень Статуту (а.с.38 том 1) передбачено, що Спілка за своїм правовим статусом є громадською організацією, що створена відповідно до законодавства України і діє на основі рівності членів Спілки з метою задоволення та захисту їх законних спільних економічних інтересів.

Окрім того, позивачами надано Договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності від 23.03.2001 року, який міститься в матеріалах справи (а.с.44 том 1). Договір відповідає вимогам Наказу Міністерства аграрної політики України №96 від 06.04.2001 року. Пунктами 2.1. та 2.2. Договору (а.с.45, том 1)зазначено Уповноваженого на представлення інтересів співвласників майнових паїв ОСОБА_8 із його паспортними даними та місцем проживання. Пунктом 4 Договору передбачено, що Уповноважений веде облік співвласників майна та належних їм часток у спільному майні.

Судом неодноразово розяснювалось позивачам, що за обставин відсутності інформації існування Спілки, на чому самі ж позивачі наполягали, а відповідне підтверджується поясненнями керівника ТОВ ,,Лан,, - ОСОБА_6, свідка ОСОБА_7В, є необхідність у залученні до участі у справі усіх співвласників майна реорганізованого КСП ім..Щорса с.Гайове, склад яких відповідно до протоколу № 2 (а.с.34 том 1) становить 604 особи. Суд посилався на усталену практика розгляду справ з аналогічних правовідносин та позицію Верховного Суду України, яка висвітлена, зокрема, у ухвалі від 08.06.2011 року у справі №6-26229св08, пояснював, у відповідності до вимог ст.10 ЦПК України, позивачам, що їх позовні вимоги безпосередньо стосуються майнових прав усіх інших співвласників і рішенням суду їх майнові права, захищені законом, можуть бути порушені.

Разом з тим, з урахуванням усього зазначеного, позивачі зауваження суду проігнорували та наполягаючи на своїх вимогах, які при цьому не містять вимоги виділу майна в натурі, а лише визнання права власності, не надали суду жодного доказу в підтвердження того, що вони звертались

до Уповноваженого чи до зборів власників майнових паїв із заявами про вихід з членства та отримання майнових паїв в натурі, що зборами співвласників розглядались їх заяви та було прийнято одностайне рішення про задоволення заяв чи виникнення спору з іншими співвласниками відносно запитуваного майна, що виконавчий орган Спілки приймав рішення на своєму засіданні відносно припинення їх членства у Спілці. Позивачі, користуючись правовою допомогою адвоката, не вдались до жодних дій в межах та у відповідності до процесуальних вимог законодавства (ч.2 ст.27, ч.1 ст.131 ЦПК України) щодо виклику інших співвласників майнових паїв чи Уповноваженого ОСОБА_8, повідомити їх про наявність їх позовної заяви, хоча суд розяснював їх права та обовязки, сприяв збиранню доказів, долученню їх до матеріалів справи.

Саме під час задоволення клопотання позивачів про долучення письмових доказів, позивачами було надано суду рішення Барського районного суду від 29.05.2007 року у цивільній справі №2-335/07. (а.с 43-44, том 2) Даним рішенням за ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнано право власності на конкретно визначене майно з тих підстав, що вони мали право власності на майнові паї у реорганізованому КСП ім..Щорса с.Гайове Барського району. Судом було встановлено, що ОСОБА_10 мала Свідоцтва про право власності на майновий пай на суму 4957 грн. та 3134 грн., а ОСОБА_9 в розмірі 10582 грн. Як було встановлено у судовому засіданні позивачі придбали майнові паї у ОСОБА_10 та ОСОБА_13 (спадкоємця ОСОБА_9Ф.) на ту ж суму і по тих же Свідоцтвах, які слугували підставою виділення їм майна в натурі рішенням суду. Копії договорів купівлі-продажу та копії відповідних Свідоцтв про право власності на майновий пай містяться у матеріалах справи (а.с109-117, том2). Посилання позивачів на те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_13 передали їм у власність нереалізоване право на частку пайового фонду, а не конкретне майно, оскільки його не отримали, є недоречним таким, що суперечить законним нормам, адже рішення суду набрало законної сили, воно у відповідності до вимог ст.14 ЦПК України є обов,язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, підлягає виконанню на всій території України і ним уже встановлено право власності.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд наголошує на тому, що у відповідності до ч.3 ст.319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, а згідно ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Частиною 3 ст.364 ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

З урахуванням усього зазначеного суд вважає, що позивачі невірно обрали спосіб захисту при звернені до суду з даним позовом, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Позивачі наполягали на стягненні понесених судових витрат. Так як суд дійшов до переконання про відмову в задоволенні позову, то у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України вказані вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 213, 218 ЦПК України, ст.328, 355, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст.4, 5, 7-9 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14.02.1992 року, Указом Президента України від 29 січня 2008 року №62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Наказом Міністерства аграрної політики України від 20.05.2008 року №315, Рекомендаціями щодо передачі майна пайового фонду реорганізованого КСП у спільну часткову власність та організації управління таким майном, затвердженими наказом Міністерства аграрної політики України №96 від 06.04.2001 року, п.8, п.9, п.13, п.14, п.17, п.25 Статуту Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім..Щорса с.Гайове Барського району, суд,

В И Р I Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім.Щорса с.Гайове, ТОВ «Лан» про визнання права власності на майно, витребування майна, стягненні понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 діб.

СУДДЯ: