Справа № 500/1899/15-ц
Провадження № 2/500/1565/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Адамова А.С.,

при секретарі - Бубіліч Т.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд,

В С Т А Н О В И В:

02.04.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька ОСОБА_4, право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Відсутність правоустановлювального документу на нерухоме майно порушує вимоги ст.ст. 25, 346 ЦК України.

ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою та просить визнати за нею, як спадкоємницею за законом першої черги, право власності на спадкове майно у вигляді 1/2 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке залишилось після ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, мотивуючи тим, що після смерті батька вона фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, проживала разом зі спадкодавцем.

Позивач за первісним позовом в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечував.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала, не заперечувала проти їх задоволення, та підтримала позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3, просила їх задовольнити.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Народного суду м. Ізмаїл Одеської області від 12.03.1970 року житловий будинок по АДРЕСА_1 належав в рівних частках - по 1/2 частини кожному, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_6. Після їх смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку по АДРЕСА_1, яку їх син ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги за законом прийняв фактично, постійно проживаючи з батьками та прийнявши майно у володіння та користування. Але за життя ОСОБА_4 своє право власності на спадковий будинок не оформив.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.11.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно технічної документації по АДРЕСА_1 розташований житловий будинок.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39701923 від 23.02.2015 року, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.

Згідно свідоцтва про народження позивач за первісним позовом ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_4, тобто являється спадкоємцем першої черги за законом. (а.с. 12).

Згідно свідоцтв про народження та укладення шлюбу позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 є дочкою спадкодавця ОСОБА_4, тобто являється спадкоємницею першої черги за законом.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем ОСОБА_4, що підтверджено будинковою книгою на будинок АДРЕСА_1 тобто вважаються такими, які фактично прийняла спадщину.

Письмовими відповідями приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. № 02-14/121 від 26.02.2015 року та №02-14/295 від 25.05.2015р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводить нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна; відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно; відсутність правовстановлювального документу на нерухоме майно порушує вимоги ст.ст. 25, 346 ЦК України.

Як встановлено вище, право спадкодавця на спірне майно підтверджується належним чином, проте не було зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства, що в свою чергу не впливає на факт належності на праві власності вказаного майна спадкодавцю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.05.2015р.

Суддя: А.С.Адамов