Справа № 159/6122/15-ц
Провадження № 2/159/1749/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Окостень І.В.,

секретар судового засідання Кудласевич І.Р.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» в особі Ковельської філії, Ковельської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційна служба Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2015 року позивачі звернулися у суд із указаним позовом та просили визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 17 лютого 1994 року, видане Фондом комунального майна Ковельської міської ради народних депутатів, на квартиру АДРЕСА_1, на ім'я позивача ОСОБА_1, скасувати державну реєстрацію права власності на це нерухоме майно, проведену Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 17 лютого 1998 року за №8311. Такі вимоги обґрунтовано тим, що при приватизації квартири порушено права членів сім'ї ОСОБА_1 -ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які були зареєстровані та проживали у приватизованому житлі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1. підтримала позов, з наведених у позовній заяві підстав. Пояснила, що приватизація квартири була проведена неправильно. На даний час Ковельською міською радою видано нове свідоцтво про право власності на житло, де зазначенні усі члени сім'ї, але провести державну реєстрацію права власності за наявності попереднього свідоцтва вони позбавлені можливості.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися, кожен зокрема, подали заяви про підтримання позову та слухання справи у їх відсутності.

Відповідачі та третя особа про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представників не направили. Відповідач Ковельська міська рада подала заяву про слухання справи у відсутності представника.

Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що 17 лютого 1994 року Фондом комунального майна Ковельської міської ради народних депутатів, видано свідоцтво про право власності на житло на ім'я позивача ОСОБА_1, а саме на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.43). Свідоцтво видане на підставі розпорядження органу приватизації від 17 лютого 1994 року НОМЕР_1 (а.с.23). 17 лютого 1994 року нерухоме майно було зареєстровано ОСОБА_1 у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис до реєстрової книги за № 8311.

Квартиру приватизовано згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно із ч. 2 ст. 8 та ч. 1 ст. 5 цього Закону передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають у квартирі (будинку) разом із наймачем або за якими зберігається право на житло.

На час приватизації вказаної квартири та отримання ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло у ньому проживали та були прописані з 29 березня 1994 року, крім ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_2 та сини ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що слідує із записів у будинковій книзі на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до копії довідки про склад сім'ї наймача ізольованої квартири, що наявна у матеріалах приватизаційної справи та видана за заявою позивача ОСОБА_1 Ковельським міським головою, до членів її сім'ї також належали вказані особи - чоловік та три сини.

Діти наймача ОСОБА_1 - позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на момент приватизації були малолітніми.

Питання згоди неповнолітніх членів сім'ї, які проживали в житлі, що приватизується, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» не визначено. Проте заяву на приватизацію від їх імені батьки ОСОБА_1, ОСОБА_2 не подавали.

Таким чином, передача у власність квартири АДРЕСА_1 повинна була проводитися органом приватизації у власність всіх членів сім'ї наймача ОСОБА_1

Розпорядженням органу приватизації від 27 серпня 2015 року № 18 «Про внесення часткових змін у розпорядження органу приватизації» внесено зміни до розпорядження від 17 лютого 1994 року та Свідоцтва про право власності на житло від 17 лютого 1994 року на квартиру АДРЕСА_1, - зазначено членів сім'ї ОСОБА_1: ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.19). На підставі чого 27 серпня 2015 року Фондом комунального майна Ковельської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1, на ім'я усіх позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.20).

Провести державну реєстрацію вказаного нерухомого майна за собою позивачі позбавлені можливості у зв'язку із реєстрацією цього ж майна Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 17 лютого 1994 року за позивачем ОСОБА_1 Такі відомості слідують із повідомлення Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, а також положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868.

До розпорядження органу приватизації від 17 лютого 1994 року, яким порушено права позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, внесено зміни, на підставі яких видано нове свідоцтво про право власності на житло на ім'я усіх членів наймача житла. Проте реалізувати своє право на державну реєстрацію права на нерухоме майно вони позбавленні можливості, тому таке право підлягає судовому захисту у передбачені ст. 16 ЦК України способи захисту прав - вказане свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17 лютого 1994 року слід визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

На підставі ст. 16 ЦК України, ст. ст. 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане 17 лютого 1994 року Фондом комунального майна Ковельської міської ради народних депутатів, на квартиру АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_1 та скасувати проведену на його підставі державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:І. В. Окостень