АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

19 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Панченка М.М., Вербової І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року, -

встановила:

26.04.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 03.11.2014 р. просив стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на свою користь різницю між страховою виплатою та визначеною висновком автотоварознавчого дослідження матеріальною шкодою в розмірі 9464 грн.17 коп., вартість витрат на проведення незалежної експертизи в розмірі 819 грн.44 коп., вартість витрат за іменною позикою в розмірі 10 000 грн., франшизу в розмірі 1000 грн., вартість початкового лікування в розмірі 316 грн.45 коп., вартість білетів в розмірі 1384 грн. 36 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн., моральну шкоду в розмірі 2798 грн. 43 коп.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 27 квітня 2013 року на перехресті вул. Петлюри та вул. Жилянської в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві власності, та автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_2

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2 було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль. Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» виплатила страхове відшкодування лише в розмірі 23012 грн. 80 коп., що не в повному обсязі відшкодувало заподіяні збитки.

На обґрунтування заподіяної моральної шкоди посилався на душевні страждання, викликані дорожньо-транспортною пригодою, відсутністю достатніх коштів на ремонт пошкодженого автомобіля та необхідності керування автомобілем, що втратив товарний вигляд.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року позов задоволено частково.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 2000 грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди, 1000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати в сумі 243 грн.60 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення.

Свої доводи обґрунтовує тим, що він не є належним відповідачем по справі, а також позивачем не доведено розміру заподіяної матеріальної шкоди.

Зазначив, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідальність володільця автомобіля «ВАЗ 21043» реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу № АС/2070860, а тому зобов'язання з відшкодування шкоди лежить саме на страховій компанії.

Приймаючи рішення про стягнення франшизи, суд не встановив фактичний розмір шкоди та не врахував, що страхова компанія і без франшизи повністю відшкодувала заподіну шкоду.

Крім цього, заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди були задоволені в розмірі 2500 грн. Повторне відшкодування моральної шкоди суперечить передбаченим ст. 16 ЦК України способам захисту цивільних прав та інтересів судом.

В запереченні на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_4 просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 було пошкоджено транспортний засіб позивача ОСОБА_1 При цьому судом враховано тривалість моральних страждань позивача та обсяг пошкоджень його автомобіля.

Стягуючи з відповідача ОСОБА_2, як з особи, відповідальної за заподіяння шкоди, на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 1000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що вказана частина збитків, яка є франшизою, залишилась невідшкодованою страховиком.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Статтею 1166 ЦК України передбачено обов'язок особи, винної в заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1194 ЦК України при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27 квітня 2013 року на перехресті вул. Петлюри та вул. Жилянської в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої з вини відповідача ОСОБА_2, що керував автомобілем марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2, було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до звіту №0895 з оцінки транспортного засобу від 30.05.2013 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок пошкодження при ДТП, становить 62045,39 грн. При цьому відновлювальний ремонт вказаного автомобіля є недоцільним з економічної точки зору.

03.04.2013 р. цивільно-правову відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу №АС/2070860 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 23012 грн. 80 коп., виходячи з такого розрахунку : 62045,39 грн. (вартість автомобіля до пошкодження) - 38266,59 грн. (вартість авто у пошкодженому стані) - 1000 грн. (франшиза) +235 грн. (витрати на евакуатор).

З огляду на те, що у відповідності до ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для її стягнення з винної особи.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Враховуючи суть позовних вимог, характер заподіяної моральної шкоди, яка полягає душевних стражданнях, завданих позивачу у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, їх глибини та тривалості, характеру вчиненого правопорушення, ступеню вини відповідача, а також з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що розмір заподіяної моральної шкоди необхідно визначити в сумі 2000 грн.

Як вбачається зі змісту заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року, підставною для стягнення з страховика моральної шкоди в сумі 2500 грн. слугувало її заподіяння внаслідок ушкодження здоров'я позивача.

Оскільки підставою для стягнення моральної шкоди з винної особи слугували інші обставини, доводи апеляційної скарги про неможливість захисту порушеного права позивача в обраний ним спосіб є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторони не оскаржують, а тому воно не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 22-ц/796/2842/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Кириленко Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.