АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 752/15529/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6918/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Чередніченко Н.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

3 червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Ратнікової В.М., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Уніка» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Уніка», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» страхове відшкодування в розмірі 17 027,55 грн.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 7 травня 2015 року вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник ПрАТ «СК «Уніка» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у вересні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 7 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Уніка» укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 015121/4055/0000024, предметом якого є майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1.

26 червня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахований транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, що за умовами договору кваліфікується як страховий випадок.

Зазначив, що при зверненні ОСОБА_3 до відповідача із відповідною заявою, йому було відмовлено у здійсненні страхового відшкодування з посиланням на підстави, передбачені підпунктом 6.3.9 пункту 6.3 договору, а саме те, що страхувальник не дотримався умов експлуатації, зберігання та обслуговування транспортного засобу, відповідно до вимог виробника.

Вважає відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування неправомірною, у зв'язку із чим просить суд стягнути на користь ПАТ «Кредобанк», 17179,33 грн. страхового відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що 7 серпня 2013 р. між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Уніка» було укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 015121/4055/0000024, відповідно до якого застрахованим транспортним засобом є автомобіль «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1, що належить позивачу на праві приватної власності, зі строком дії договору - з 8 серпня 2013 року по 7 серпня 2014 року.

29 червня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахованому транспортному засобу позивача було завдано механічних пошкоджень.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про виплату страхового відшкодування була подана позивачем 1 липня 2014 року.

18 липня 2014 року позивачем надано відповідачу Рахунок № ФО-000170 від 17 липня 2014 року, яким встановлено, що вартість ремонтно-відновлюваних робіт пошкодженого автомобіля позивача становить 18 636,23 коп.

Листом вих. № 4934 від 8 серпня 2014 року відповідач повідомив ОСОБА_3 про відмову у виплаті страхового відшкодування за поданою заявою від 1 липня 2014 року, посилаючись на те, що позивач не дотримався умов експлуатації забезпеченого автомобіля «Ford Focus», через що й трапився страховий випадок.

Відповідно до п.2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно п.3.2. договору страховим випадком по Страхуванню КАСКО є факт понесення збитків Страхувальником внаслідок пошкодження, знищення або втрати застрахованого ТЗ та/або додаткового обладнання внаслідок подій, визначених у п.3.1.

За положенням п.п.3.1.1. п.3.1. договору, страховим ризиком по Страхуванню КАСКО, зокрема, вважається дорожньо-транспортна пригода, в т.ч. викид каменів чи інших твердих фракцій з-під коліс транспорту («ДТП»).

Пунктом 6.4.2. Договору Страхувальник має право у разі настанні страхового випадку одержати від Страховика страхове відшкодування згідно з умовами Договору.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

За ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно п.6.1.3. Договору Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений Договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати Страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається Договором.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Страховою компанією безпідставно відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що відповідачем правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, так як позивачем не дотримано умов експлуатації транспортного засобу, оскільки п. 11 Договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 015121/4055/0000024 від 7 серпня 2014 року встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування. Проте, підстава, через яку позивачу відмовлено, у зазначеному договорі не міститься.

Також, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що із зазначеним позовом має право звернутися лише Банк, а позивач є неналежним позивачем, оскільки, якщо вигодонабувач (банк) відмовився від права, наданого йому на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, тоді банк буде третьою стороною у справі, якщо ж ні - належним позивачем має бути вигодонабувач (банк). Право вимоги позивач (потерпілий, страхувальник) може мати лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем. Якщо ж вигодонабувач не наділив позивача такими повноваженнями, то останній не має права на одержання страхової виплати і на цій підставі є неналежним позивачем у позові про її стягнення.

В матеріалах справи наявний лист ПАТ «Кредобанк» - ОСОБА_3, відповідно до якого Банк не заперечує проти звернення позивача до суду з мето стягнення з ПрАТ «СК «Уніка» страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту виключно за умови перерахування зазначених коштів в рахунок погашення наданого кредиту.

Таким чином, Банком надано згоду на звернення до суду з позовом до страхової компанії для виплати страхового відшкодування на користь ПАТ «Кредобанк».

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Уніка» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді