Справа № 603/147/15-ц
Провадження № 6/603/2/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" березня 2015 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

при секретарі Бішко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Монастириська подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2.

Обґрунтовуючи свої вимоги державний виконавець посилається на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом № 2-217/2011 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, і до досягнення ним повноліття, проте встановлено, що у боржника відсутні кошти та майно на яке може бути звернене стягнення, а заборгованість по аліментах становить 13896,77 грн.

Представник відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції в судове засідання для участі у розгляді подання не зявився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до переконання, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

На виконанні відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 22.06.2011 року Монастириським районним судом, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, і до досягнення ним повноліття.

18.03.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №37253790, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

Згідно розрахунку державного виконавця, в період з березня 2013 року по лютий 2015 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 13896,77 грн.

Як слідує із поданих матеріалів, державним виконавцем вчинено дії для виявлення зареєстрованого рухомого та нерухомого майна, в результаті чого було встановлено, що ОСОБА_1 не має зареєстрованого права власності на нерухоме майно, що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 85753180 від 06.02.2015р., реєстрація земельних ділянок у ОСОБА_1 не проводилась, що зазначено відділом Держземагенства у Монастириському районі Тернопільської області у листі №11-1912-0.62-281/2-15 від 11.02.2015, згідно листа ВДАІ Монастириського району №1387 від 13.02.2015 року автотранспорт за ним не числиться.

Також згідно отриманої інформації із Пенсійного фонду України, Державної податкової служби України встановлено, що громадянин ОСОБА_1 станом на 06.02.2015р. не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, не отримує пенсії та не має відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до листа № 145 від 12.02.2015р. Бучацького районного сектору управління державної міграційної служби України в Тернопільській області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, звертався за виготовленням паспорта для виїзду за кордон.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" неврегульовані аліментні, договірні чи інші не виконані зобовязання, а також ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) є підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду його за кордон до їх виконання.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Державним виконавцем не подано суду жодних доказів, які б підтверджували ухилення боржника ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах.

Також надані матеріали не містять доказів і того, що державним виконавцем достатньо вжиті всі заходи примусового виконання вимог, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З врахуванням зазначеного обов'язок доказування та подання доказів покладається на того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги. У даному випадку це стосується державного виконавця, що має довести факт ухилення боржника від виконання ним зобовязання.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України державний виконавець зобов'язаний довести ухилення боржника від виконання рішення суду, рішення іншого органу (посадової особи) та неможливості виконання такого рішення без обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Дослідженими матеріалами подання та доданими до нього документами не підтверджується ухилення ОСОБА_1 від виконання аліментних зобов'язань. Саме невиконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

Згідно розяснень Верховного Суду України від 01.02.2013 року щодо судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону №606-ХІV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб», у зв'язку з чим подання про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 210, 221, 377-1, 294 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо ї не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

ОСОБА_4