Справа № 751/1275/15-ц Провадження № 22-ц/795/1012/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Гордійко Ю. Г. Доповідач - Зінченко С. П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЗінченко С.П.,
суддів:Вінгаль В.М., Харечко Л.К.
при секретарі:Шкарупі Ю.В.
за участю:представника відповідача Соколовської К.В., представника позивача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ПАТ "Банк "Демарк" про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 24 липня 2014 року між ним та Пат „Банк „Демарк" було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 658167, відповідно до умов якого він передав банку 13493 долари США строк до 24 листопада 2014 року під 10,5 % річних. Після уточнення позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача на свою користь невідшкодовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суму вкладу та відсотків в сумі 167 960 грн. 09 коп.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково, стягнуто з ПАТ „Банк „Демарк" на його користь грошові кошти в сумі 3183,14 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.04.2015 року становить 72 836 грн. 71 коп., в задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ „Банк „Демарк", посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт наполягає на тому, що спеціальним нормативним актом, який регулює повернення вкладів під час введення в банку тимчасової адміністрації або в якому розпочата процедура його ліквідації є Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". В межах гарантованої суми Фондом було здійснено відповідні виплати ОСОБА_7, решта сум повертаються при пред'явленні кредитором майнової вимоги до банку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності факту неповернення Банком вкладу позивачу, а тому дійшов висновку, що його вимоги про стягнення з відповідача суми вкладу та нарахованих, але невиплачених відсотків, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду має бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами, 24.07.2014 року між позивачем та ПАТ "Банк Демарк" було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті № 658167 (а.с.21), відповідно до умов якого банк відкриває вкладнику депозитні рахунки для залучення коштів у сумі 13 493 долари США із загальним строком зберігання вкладу 4 місяці, тобто з датою повернення 24.11.2014 року.

Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ч.1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Судом встановлено, що позивач частково отримав суму вкладу в розмірі 134 280 грн. 61 коп., що еквівалентно сумі 10 402, 26 долари США. Даний факт сторонами не оспорюється.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Судом встановлено, що відповідач на день звернення позивача до суду не в повному обсязі виконав свої зобов'язання за вищезазначеними договорами строкового банківського вкладу.

Згідно розрахунку відповідача невиплаченими залишитись 3090, 74 долари США як залишок валютного вкладу) та 92,40 доларів США (нараховані по вкладу відсотки) (а.с.43).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги позивача щодо стягнення зазначених вище сум. Проте суд, визначаючи суму до стягнення в іноземній валюті та беручи до уваги курс валют на день ухвалення судового рішення, не звернув увагу на те, що відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" при виплаті коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ „Банк „Демарк" було запроваджено з 29 вересня 2014 року (а.с.56), Курс гривні до іноземної валюти станом на 29 вересня 2014 року становив 1290 грн. 81 коп. за 100 доларів США.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в сумі 41 062 грн. 51 коп. (3183,14 х 12,90).

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст.303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2015 року змінити, виклавши абзац другий його резолютивної частини в наступній редакції "Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" на користь ОСОБА_7 41 062 грн. 51 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: