АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2012 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Одночасно позивач звернувся з клопотанням про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру відповідача.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 липня 2012 року клопотання задоволено.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2012р. позов задоволено частково й постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 411 480грн. та судові витрати.

У березні 2015р. представник відповідача звернувся в суд із заявою про скасування заходів забезпечення позову з посиланням на те, що постановою державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві на стадії виконання судового рішення накладено арешт на все майно боржника, що виключає необхідність такого арешту і на підставі ухвали суду.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити.

Представники позивача в судове засідання не з'явились, подали в апеляційний суд клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням їх у відрядженні. Колегія суддів дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутності представників позивача, оскільки повідомлені суду причини відсутності не підтверджено належними доказами.

Заслухавши думку представника відповідача, який підтримав апеляційну скаргу й просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2012р. позов задоволено частково й постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 411 480 грн. та судові витрати.

Встановлено, що ухвалою суду першої інстанції від 20 липня 2012 року забезпечено позов ОСОБА_3 й накладено арешт на майно боржника - квартиру АДРЕСА_1 /а.с.17/.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 20 липня 2012р., суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду заяви рішення суду не виконано, а тому підстави для забезпечення позову залишаються.

Відповідно до п. 10 керівних роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі, законними та обґрунтованими.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник відповідача надав суду постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 15 травня 2015 року, винесену на підставі виконавчого листа №2-3614/12 від 20 червня 2013 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва, а також дані про сплату ОСОБА_2 ОСОБА_3 грошових коштів /а.с. 25 т. 2/

Разом з тим, колегія суддів враховує ту обставину, що зазначені докази було долучено до справи після постановлення районним судом ухвали, вони не були предметом дослідження суду першої інстанції під час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову, а тому й не можуть нині слугувати підставою до скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву, дослідив усі наявні у справі докази, надав їм належну оцінку та постановив ухвалу, яка узгоджується з нормами процесуального права.

За таких обставин, правових підстав до скасування ухвали районного суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 2603/5448/12

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6727/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук О.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.