Справа № 181/879/15-ц
Провадження № 2/181/394/15
"17" грудня 2015 р. Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Гончаренка О.О.,
з участю секретаря судового засідання Левченко Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Межова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Межівський районний сектор головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про позбавлення права користування житловим приміщенням,-
30 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа Межівський районний сектор головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про позбавлення права користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він являється власником домоволодіння, яке розташоване по вул.Карла Маркса, 48, смт Межова, Дніпропетровської області. 21 червня 2010 року з дозволу позивача у вказаному вище житловому будинку зареєструвався ОСОБА_2, який обіцяв добровільно скасувати власну реєстрацію протягом місяця. Втім до цього часу зніматись з реєстраційного обліку відповідач не бажає, за вказаною вище адресою з дня реєстрації жодного разу не проживав, чим дає підстави передбачати можливість порушення ОСОБА_1 права власності, створюються для нього перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що змушує позивача докладати зусиль для захисту права власності.
ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване по вул.Карла Маркса, 48,
смт Межова, Дніпропетровської області.
Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Згідний на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. ОСОБА_2 заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
За відомостями Межівського районного сектору ГУДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 21 червня 2010 року зареєстрований у встановленому законом порядку по вул. Карла Марска, 48, смт Межова, Межівського району, Дніпропетровської області.
В звязку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до
ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня.
Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В звязку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Третя особа в судове засідання не зявилася, надано суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, проти заявленого позову не заперечують.
Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з′ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Під час вивчення документів по справі, їм надано відповідну оцінку.
Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, номер витягу: №15185889, сформованого 10 липня 2007 року, реєстраційний номер:17845043, номер запису:134 в книзі:4, власником домоволодіння по вул.Карла Маркса, 48, смт Межова, Межівського району, Дніпропетровської області являється ОСОБА_1
Згідно довідки Межівської селищної ради №1096 від 20 листопада 2015 року, по вул.Карла Маркса, 48 , смт Межова зареєстрований, але фактично не проживає з 21 червня 2010 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач своєю бездіяльністю порушує законні права та інтереси ОСОБА_1, передбачені ст.41 Конституції України, згідно якої - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Дана норма регулюється також ст.ст.319, 329 Цивільного кодексу України. Згідно
ст.328 ЦК України право власності відбувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
У відповідність ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно з ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З огляду на викладене, відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та позбавити права користування зазначеним вище житловим приміщенням.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із зазначеної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено винятково на підставі рішення суду: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон №1382-ІV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм цивільного законодавства (зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11).
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.316, 317, 319, 321, 328, ч.2 ст.386, ст.391 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст. 5, 10, 11, 15, 60, 209, 212 215, 224 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Межівський районний сектор головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як власником, права користування та розпорядження належним йому нерухомим майном житловим будинком по вул.Карла Маркса, 48, смт Межова, Дніпропетровської області, шляхом позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування зазначеним житловим приміщенням.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, документально підтверджені судові витрати при розгляді справи в суді в розмірі 487 (чотирьохсот вісімдесяти семи) гривень 20 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, а строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуСуддя: ОСОБА_4