Справа № 471/1265/15-ц
Провадження №2/471/567/15
Номер рядка звіту 26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2015 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючого - судді Губанової В.М.

при секретарі: Тягнирядно І.Г.

за участю представника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське

справу за позовом ТОВ «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив :

ТОВ «Кредекс Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Представник позивача ТОВ «Кредекс Фінанс» до початку судового засідання звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні звернулася із письмовою заявою, в якій просить розєднати позовні вимоги, посилаючись на те, що судом порушено при відкритті провадження правила підсудності, оскільки відповідачка ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вона являється основним боржником, а місцем виконання кредитного договору є місце проживання основного боржника.

Однак, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розєднання позовних вимог задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За загальним правилом визначення підсудності справи та відповідно до статті 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно з частиною 1 статті 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях пред'являються за місцем проживання або місцем знаходження одного з відповідачів за вибором позивача.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що у разі пред'явлення позову до кількох відповідачів позивач має право звернутись до суду за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання одного з відповідачів за власним вибором (пункт 40 постанови № 3 Пленуму ВССУ від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»).

З матеріалів справи вбачається, що позов пред'явлено до двох відповідачів, один з яких - ОСОБА_3, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2.

Отже, пред'являючи позов до Братського районного суду Миколаївської області за місцем реєстрації одного з відповідачів - ОСОБА_3, позивач скористався правом вибору суду, яке йому надано відповідно до частини 1 статті 113 ЦПК.

В справі позивачем надані всі докази та документи кредитної справи, достатні для дослідження їх у судовому засіданні та винесення обєктивного та законного рішення суду.

Таким чином, судом при вирішенні питання щодо підсудності справи не було порушень ЦК України, а тому і підстав для направлення справи за підсудністю та розєднання позовних вимог немає.

Згідно ч. 2 ст. 126 ЦПК України залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про розєднання в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Отже розєднання поєднаних в одному провадженні вимог є правом, а не обовязком суду, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви про розєднання позовних вимог.

Керуючись ст. ст 109,110, 113, 137 ЦПК України,суд,

ухвалив:

В задоволенні представника відповідача ОСОБА_1 про розєднання позовних вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4