Справа № 136/686/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"07" травня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Порохового Г. І.

за участю секретаря Квашук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Липовець цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на житловий будинок за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на житловий будинок за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, який приходився позивачеві рідним дідом. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку за адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_3, яка приходилась позивачеві рідною бабою (дружина покійного діда) померла ІНФОРМАЦІЯ_2, - спадщину фактично після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 - прийняла. За життя, ОСОБА_3, 8 червня 1995 року, на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла позивачеві житловий будинок з господарськими будівлями. При житті спадкодавця цей заповіт не змінювався та не скасовувався.Однак при оформленні будинку на позивача, розташованого по АДРЕСА_1, після смерті спадкодавця - нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок так як виявилось, що не вказана точна адреса даного будинку, крім того, у свідоцтві про право власності НОМЕР_1 на будинок власником вказаний ОСОБА_4 (чоловік померлої) а в свідоцтві про смерть - ОСОБА_2. Також не підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були подружжям, так як після одруження (реєстрації шлюбу) 04 жовтня 1946 року - а саме в актовому записі від 16 лютого 2015 року, вони обоє записані на прізвище ОСОБА_3, а в свідоцтві про смерть чоловік покійної ОСОБА_3 записаний як ОСОБА_2 Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину та мали право на обов'язкову частку не має, таким чином, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем будинку після смерті спадкодавця. Позивач просить суд встановити юридичний факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Росоша, Липовецького району Вінницької області, ОСОБА_2 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 - були подружжям, які проживали в зареєстрованому шлюбі; встановити юридичний факт, що свідоцтво про право власності на будинок від 15 грудня 1989 року НОМЕР_1, який розташований в АДРЕСА_1 - видане на ОСОБА_4 дійсно ОСОБА_2; визнати за ним за заповітом по спадщині право власності на весь житловий будинок - з усіма господарськими будівлями загальною площею 51,7 кв.м. та житловою площею 29.1 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте скористався своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України та надав суду заяву, в якій позов визнає у повному обсязі та просить суд справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків, що позов підлягає до задоволення.

Правовідносини регулюються п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та ЦК України книгою шостою «Спадкове право».

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.7), ОСОБА_2помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1.

ОСОБА_3, яка приходилась позивачеві рідною бабою (дружина покійного діда) померла ІНФОРМАЦІЯ_2, - спадщину фактично після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 - прийняла, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 6 квітня 2015 року № 545 (а.а 21).

За життя, ОСОБА_3, 8 червня 1995 року, на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла позивачеві житловий будинок з господарськими будівлями (а.с. 8). При житті спадкодавця цей заповіт не змінювався та не скасовувався.Однак при оформленні будинку на позивача, розташованого по АДРЕСА_1, після смерті спадкодавця - нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок так як виявилось, що не вказана точна адреса даного будинку, крім того, у свідоцтві про право власності НОМЕР_1 на будинок власником вказаний ОСОБА_4 (чоловік померлої) а в свідоцтві про смерть - ОСОБА_2 (а.с. 23). Також не підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були подружжям, так як після одруження (реєстрації шлюбу) 04 жовтня 1946 року - а саме в актовому записі від 16 лютого 2015 року, вони обоє записані на прізвище ОСОБА_3, а в свідоцтві про смерть чоловік покійної ОСОБА_3 записаний як ОСОБА_2 Інших спадкоємців які б претендували на спадщину та мали право на обов'язкову частку не має, таким чином ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем будинку після смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до п. 7 постанови пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», керуючись п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Були подружжям яке було в зареєстрованомсу шлюбі - підтверджується, витягом із державного реєстру РАЦС від 16 лютого 2015 року серії АКР 052613, довідкою Росошанської сільської ради № 541 від 06 квітня 2015 року про те, що вони обоє були зареєстровані за тією ж адресою та проживали як подружжя у зареєстрованому шлюбі.

Як вбачається із довідок Росошанської сільської ради від від 5 березня 15р. № 291 та 06 квітня 2015 року № 543 те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є однією і тою ж особою (а.с. 17).

Згідно п. 12 постанови пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», керуючись п. 6 ст. 256 ЦПК України, факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Те, що даний будинок належав покійному ОСОБА_2 (незважаючи на розбіжності у прізвищах) та який успадкувала ОСОБА_3 та даний будинок в с. Росоша у них у власності один єдиний підтверджується довідками Росошанської сільської ради № 542 та № 544 від 6.04.2015 року, де вказано що те, що у власності ОСОБА_2 у власності в с. Росоша один житловий будинок та у ОСОБА_3 також один єдиний житловий будинок, який вона успадкувала після смерті свого чоловіка (а.с. 20).

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи було встановлено, що позивач вчасно прийняв спадщину, але оформити її у нотаріальному порядку не має можливості, у зв'язку з тим, що у вищевказаному заповіті спадкодавця не було визначено точну адресу спадкового будинку, крім цього, у свідоцтві на право власності вказаний власник ОСОБА_4 (чоловік спадкодавця), а у свідоцтві про смерть - ОСОБА_2.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач довів ті обставини, на які він посилається. Крім того, обставини, визнані стронами, які беруть участь у справі за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, в тому випадку, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. ст. 328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. ч.2 ст. 158, п. 1,6 ч. 1 ст. 256; 259, 208-209, 213-215 ЦПК України, відповідно до рекомендацій постанови пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Росоша, Липовецького району, Вінницької області ОСОБА_2та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 - були подружжям, які проживали в зареєстрованому шлюбі.

Встановити юридичний факт, що свідоцтво про право власності на будинок від 15 грудня 1989 року НОМЕР_1, який розташований в АДРЕСА_1 - видане на ОСОБА_4 дійсно ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на весь житловий будинок з усіма господарськими будівлями загальною площею 51,7 кв.м. та житловою площею 29.1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Г. І. Пороховий