ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2448/15-ц
Провадження № 2/210/1410/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"11" листопада 2015 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Вікторович Н.Ю.,
за участі секретаря судового засідання: Ширинової К.С.,
позивача: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку ст.197 ЦПК України, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
15 червня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач ОСОБА_2 із вищеназваним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22 травня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №1292, належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав №3767594 від 22 травня 2013 року.
Вказував на те, що на сьогоднішній день, окрім нього, у вказаній квартирі зареєстрований відповідач, - ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про склад сім'ї. Відповідач не є його родичем, а є зовсім сторонньою йому людиною.
Зазначав, що з 2010 року по сьогоднішній день ОСОБА_3 не мешкає за вищевказаною адресою, що підтверджується актом про не проживання. Місце фактичного проживання відповідача йому не відоме, у квартирі відсутні будь-які речі відповідача.
Вказував, що на сьогоднішній день він, як власник квартири, сплачує платежі за надання житлово-комунальних послуг, утримує у належному технічному стані квартиру АДРЕСА_2. Він неодноразово намагався розшукати відповідача з метою добровільного зняття з реєстраційного обліку у його квартирі, але зусилля виявилися марними. Знаходження відповідача на реєстраційному обліку у його квартирі порушує та обмежує його майнові права. Перебування відповідача на реєстраційному обліку за вказаною адресою, в майбутньому буде перешкоджати йому у здійсненні права розпорядження своєю власністю, якщо колись виникне необхідність у відчуженні цього майна, так як мало хто забажає придбати його із зареєстрованою у ньому особою. Крім того у звязку із тим, що відповідач зареєстрований у його житлі, на нього здійснюється нарахування житлово-комунальних послуг. Грошей на оплату комунальних послуг ніхто не надає, а він не має можливості сплачувати в повному обсязі житлово-комунальні послуги.
Вважає, що враховуючи той факт, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі з 2010 року, він не є його родичем та не є членом його родини, у суду є всі підстави для визнання ОСОБА_3 особою, що втратив право користування квартирою №55 у будинку №19 по вулиці Революційна у м. Кривому Розі Дніпропетровської області.
На підставі викладеного просив позовні вимоги задовольнити.
Присутній у судовому засіданні позивач ОСОБА_2 надав пояснення по суті справи, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 до зали суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення слухання справи до суду не надходило.
Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення позивача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.
Так, з матеріалів справи, судом встановлено, що позивачеві ОСОБА_2 (а.с.5) на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22 травня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №1292, належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.7-8), що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав №3767594 від 22 травня 2013 року (а.с.6).
Зі слів позивача судом встановлено, що на сьогоднішній день, окрім нього, у вказаній квартирі зареєстрований відповідач, - ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.28). Відповідач не є родичем позивача, а є зовсім сторонньою йому людиною.
З 2010 року по сьогоднішній день ОСОБА_3 не мешкає за вищевказаною адресою, що підтверджується актом про не проживання (а.с.27). Зі слів позивача встановлено, що місце фактичного проживання відповідача йому не відоме, у квартирі відсутні будь-які речі відповідача.
З матеріалів справи вбачається, що на сьогоднішній день позивач ОСОБА_2, як власник квартири, сплачує платежі за надання житлово-комунальних послуг (а.с.11, 12, 13).
Так, відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Зі змісту ст.319 ЦК України вбачається, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При цьому, власник не може бути обмежений у здійсненні свого права власності, що слідує із ч.1 ст.321 ЦК України.
При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень ст.405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Стаття 71 ЖК України передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім'ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним.
Однак, з пояснень позивача, та наданих до суду доказів вбачається, що відповідач не є членом сімї позивача ОСОБА_2
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, згідно ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк.
Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі.
Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. При таких обставинах вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України; ст.405 ЦК України).
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач на протязі вже тривалого часу не проживає у вищезазначеній квартирі, а нарахування комунальних платежів здійснюється за кількістю зареєстрованих у квартирі осіб, на них нараховуються усі комунальні платежі, які позивач вимушений сплачувати, що ставить його у скрутне майнове становище та перешкоджає йому у повній мірі здійснювати право власності, суд знаходить позовні вимоги позивача обґрунтованими та доведеними.
Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин та не має наміру там проживати, а отже є підстави для усунення позивачеві перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_3.
Керуючись ст.ст.15, 30, 60, 224 - 227 ЦПК України, ст.ст.316, 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст.71, 107 ЖК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року (зі змінами), суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Усунути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв.№55, перешкоди у користуванні належною йому на праві приватної власності квартирою, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг вул. Революційна, буд.№19, кв.№55, шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування квартирою №55, розташованої в будинку №19 по вул. Революційній в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.
Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з реєстраційного обліку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг вул. Революційна, буд.№19, кв.№55.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до ст.ст.231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. Ю. Вікторович