Провадження № 2/635/698/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя - Савченко Д.М.,

секретар судового засідання - Журавльова Є.А.,

позивач - ОСОБА_1,

представник відповідача 1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку і стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (відповідач 1) і ОСОБА_4 (відповідач 2), в якому, з урахуванням уточнень, просить:

- надати правову оцінку договору від 16.12.2011 року купівлі-продажу будинку в АДРЕСА_1, між ОСОБА_2 і ОСОБА_4, з однієї сторони, і ОСОБА_3 з другої сторони, та відповідність договору вимогам ст.ст. 13, 203, 228, 321, 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України;

- визнати, що договір купівлі-продажу будинку від 16.12.2011 р. між ОСОБА_2, який діє за довіреністю від імені ОСОБА_5, і ОСОБА_3, складено з порушеннями вимог ст.ст. 12, 13, 203, 228, 321, 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, є недійсним (нікчемним) і не створює юридичних наслідків;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 10 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що в 1989 році отримав у користування земельну ділянку в АДРЕСА_2. На підставі рішення Яковлівської сільської ради від 09.07.2002 року № 56 позивач приватизував земельні ділянки за вказаною адресою і одержав державний акт серії Р1 № НОМЕР_1 на право приватної власності на землю. В 2001 році земельна ділянка була перенумерована на НОМЕР_2.

В 2007 році позивач продав ОСОБА_6 будинок на одній із земельних ділянок, без земельної ділянки, оскільки на момент відчуження будинку документи на земельну ділянку в повному обсязі не були готові. Будинок ОСОБА_6 було виставлено на прилюдні торги і будинок без земельної ділянки придбав ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_4, який перепродав будинок ОСОБА_3

Позивач уважає, що при купівлі-продажу 16.12.2011 року будинку ОСОБА_3 були порушені вимоги ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, згідно з якими істотною умовою договору щодо будинку є кадастровий номер земельної ділянки, право на який переходить у зв'язку з придбанням права власності на вказані об'єкти.

З моменту придбання 16.12.2011 року житлового будинку ОСОБА_3 протягом двох років користується належною позивачеві земельною ділянкою, на якій розташовано будинок, з порушенням його права власності. Порушення полягає в тому, що в договорі від 16.12.2011 року сторони домовились, що право користування земельною ділянкою оформлюється ОСОБА_3 згідно з чинним законодавством.

Моральну шкоду, завдану ОСОБА_3 внаслідок незаконного користування належною позивачеві земельною ділянкою, позивач оцінює в 10 000 грн.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав і просив задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача ОСОБА_3 письмових заперечень проти позову не надав, у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши, що дії нотаріуса при посвідченні оспорюваного договору відповідають вимогам Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, нотаріусу було надано витяг на земельну ділянку, з якого вбачається, що земельна ділянка надана для обслуговування житлового будинку. ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 377 ЦК України правомірно набув право власності на земельну ділянку для обслуговування будинку.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову не надав, подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 96).

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини.

Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю (а.с. 4), на підставі рішення виконкому Яковлівської сільської ради народних депутатів № 56 від 09.07.2002 року ОСОБА_1 передано у власність дві земельні ділянки площею 0,1825 га на території АДРЕСА_2, садове товариство «Мрія», для обслуговування житлового будинку.

Згідно з Витягом Управління Держкомзему у Харківському районі від 03.09.2009 року (а.с. 69, 214), ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для обслуговування житлового будинку на території Яковлівської сільської ради, садове товариство «Мрія», площею 0,0775 га, кадастровий номер НОМЕР_3.

21 грудня 2007 року ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу продав ОСОБА_6 належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2, який належав йому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Яковлівської сільської ради 29.09.2004 р. (а.с. 195).

Рішенням Яковлівської сільської ради від 07 серпня 2009 року «Про упорядкування нумерації житлових будинків та земельних ділянок по АДРЕСА_2 на НОМЕР_2 (а.с. 208).

20.09.2010 року ОСОБА_4 на підставі акта про проведені прилюдні торги від 08 вересня 2010 року, відповідно до статті 66 Закону України «Про виконавче провадження» нотаріусом видано Свідоцтво про належність йому на праві власності майна, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2. Вказане майно раніше належало ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2007 року, зареєстрованого в КП «Харківське районне БТІ» 21.12.2007 року (а.с. 202).

На підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.12.2011 року (а.с. 200), посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7, ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_3 прийняв у власність житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2

Згідно з пунктом 2 даного Договору, житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 775 кв. м.

Згідно з пунктом 12 Договору, сторони домовились, що право користування земельною ділянкою кадастровий номер № НОМЕР_3, розміром 0,0775 га оформлюється Покупцем в порядку, передбаченому діючим законодавством.

Згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.12.2011 року, виданим КП «Харківське районне БТІ» щодо житлового будинку з надвірними спорудами будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, площа земельної ділянки складає 775 кв. метрів (а.с. 206).

У листі Міністерства юстиції України від 16.10.2014 року на скаргу ОСОБА_1 (а.с. 145), зазначено, що як вбачається з пояснень та копій документів, наданих приватним нотаріусом ОСОБА_7, на примірнику вищевказаного договору, який зберігається в справах нотаріуса, пункт 12 договору містить виправлення щодо кадастрового номера земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок. Виправлення застережено підписом та скріплено печаткою приватного нотаріуса ОСОБА_7 Факт здійснення будь-який інших виправлень на примірниках договору приватний нотаріус ОСОБА_7 спростовує. Також проведеною перевіркою встановлено, що при посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 приватним нотаріусом ОСОБА_7 не надано належної оцінки поданим документам, зокрема державному акту на право приватної власності на землю, виданому ОСОБА_1 30.07.2002, який долучено до примірника договору, що зберігається в справах нотаріуса. У зв'язку з цим неналежним чином виконано вимоги статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України.

Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Перехід права власності на земельну ділянку при придбані житлового будинку, що розміщений на ній, на момент відчуження позивачем житлового будинку ОСОБА_6 було врегульовано статтею 377 ЦК України, згідно з частиною 1 якої (у редакції на момент укладення договору купівлі-продажу від 21.12.2007 року) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Аналогічні положення містить стаття 120 ЗК України в редакції на момент укладення договору купівлі-продажу від 21.12.2007 року.

Враховуючи, що договором купівлі-продажу житлового будинку від 21.12.2007 року розмір земельної ділянки визначений не був, до ОСОБА_6 на підставі вказаного договору перейшло право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для його обслуговування.

Отже, з моменту укладення договору купівлі-продажу від 21.12.2007 року із ОСОБА_6, позивач перестав бути власником земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, та частини земельної ділянки, яка є необхідною для обслуговування житлового будинку.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підстави та способи захисту порушених цивільних прав встановлено статтею 16 ЦК України, згідно з якою кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, як убачається зі змісту вказаних норм, цивільне право може бути захищене судом лише у випадку його порушення.

Підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стало порушення, на його думку, укладенням відповідачами договору купівлі-продажу житлового будинку прав позивача як власника земельної ділянки, на якій розташований цей житловий будинок.

Водночас, оскільки як встановлено судом, позивач перестав бути власником земельної ділянки, на якій розташований будинок, та частини земельної ділянки, яка є необхідною для його обслуговування, з 21.12.2007 року, право власності позивача на вказану земельну ділянку укладенням оспорюваного договору порушено бути не могло, оскільки позивач на момент укладення даного договору вже не був власником цієї земельної ділянки.

У зв'язку з цим підстави для захисту цивільних прав позивача у судовому порядку відсутні.

Отже, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання оспорюваного правочину недійсним.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначено статтею 1167 ЦК України, згідно з частиною 1 якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Приймаючи до уваги висновок суду про відсутність порушення цивільних прав позивача укладенням оспорюваного договору, відсутні й підстави для відшкодування позивачеві моральної шкоди, а також судових витрат.

Керуючись ст.ст. 16, 377, 1167 ЦК України, ст. 120 ЗК України, ст.ст. 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку і стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.М. Савченко