РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20315/14-ц

пр. № 2/759/1341/15

05 березня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Завадському О.Л.

за участю позивачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3,

представника відповідача (ТОВ «Євростиль») Кобєлєва В.І.,

представника відповідача (ТОВ «ВК «Комунальник») Левківського О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_10, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_11, ОСОБА_12 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_13, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_14 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростиль», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК «Комунальник», 3-ті особи Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2014р. позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати недійсними наступні договори: договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 28.03.2007р., укладений між ВАТ «Київський верстатобудівний концерн» та ТОВ «Євростиль»; договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 29.10.2007р., укладений між ВАТ «Київський верстатобудівний концерн» та ТОВ «Євростиль»; договір купівлі-продажу нерухомого майна від 31.08.2010 р., укладений між ВАТ «ВЕРКОН» та ТОВ «ВК «Комунальник».

В обгрунтування своїх вимог посилаються на те, що станом на дату укладання вказаних договорів купівлі-продажу у гуртожитку за вказаною адресою постійно проживали та були зареєстровані разом зі своїми батьками малолітні та неповнолітні діти, а саме: на той час неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, неповнолітня ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, які зареєстровані у гуртожитку з 1996р. та 1999р. відповідно, неповнолітня ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована у гуртожитку з 2000 року; малолітня ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована у гуртожитку з 2008 року; на той час неповнолітні ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_8, 1995р. народження, які зареєстровані у гуртожитку з 1993р. та 1995р. відповідно; неповнолітня ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована у гуртожитку з 1997 року, а тому при укладенні договорів була обов'язковою попередня згода органу опіки та піклування на укладання таких договорів. Тобто, укладання купівлі-продажу гуртожитку було можливе лише у разі забезпечення прав та законних інтересів дітей. Разом з тим, такої згоди отримано не було.

Позивачі, посилаючись на те, що оспорювані договори купівлі-продажу гуртожитку були укладені з порушенням вимог діючого законодавства та йому суперечать, порушують права та законні інтереси дітей, звернулися до суду з позовом про визнання таких правочинів недійсними.

Представник ТОВ «Євростиль» проти позову заперечує, посилаючись на те, що ТОВ «Євростиль» є добросовісним набувачем нежилих приміщень І та ІІ поверхів гуртожитку (що складає 40/100 частин гуртожитку), розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Позивачі ж є мешканцями ІІІ-V поверхів, а тому набуття товариством у приватну власність даних нежилих приміщень жодним чином не призвело до порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів мешканців гуртожитку. Крім того, відповідно до норм чинного законодавства згода органів опіки та піклування є обов'язковою умовою для вчинення правочинів щодо майна дитини батьками, опікунами та піклувальниками, проте ВАТ «Веркон» до вказаних категорій не відносився.

Представник ТОВ «ВК «Комунальник» проти позову заперечує, посилаючись на те, що юридична зміна власника будівлі гуртожитку ніяким чином не вплинула на права мешканців, що підлягають захисту. Крім того, даний гуртожиток належав попередньому власнику ВАТ «ВЕРКОН», який не відносився до категорії батьків, опікунів, піклувальників, а отже не повинен був отримувати дозволу органів опіки та піклування на відчуження належного йому на праві власності майна.

3-я особа Служба у справах дітей позов підтримує та просить винести рішення в інтересах неповнолітніх дітей.

3-тя особа приватний нотаріус ОСОБА_15 в судове засідання не з'явилась, просить слухати справу у її відсутність. Згідно письмових пояснень проти позову заперечує, посилаючись на те, що нею були посвідчені договори купівлі-продажу нежилих приміщень, при відчуженні яких інтереси неповнолітніх дітей не порушувались, а тому дозвіл органу опіки та піклування не вимагався.

3-тя особа приватний нотаріус ОСОБА_16 в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, просить слухати справу у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, 3-ї особи, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 28.03.2007р. між ВАТ «ВЕРКОН» та ТОВ «Євростиль» був укладений договір купівлі-продажу нежилих приміщень, відповідно до якого останньому переходять у приватну власність нежилі приміщення І поверху (в літ. А), загальна площа приміщень, які відчужуються складає 807,90 кв.м. та становить 20/100 частин від гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Нежилі приміщення належали ВАТ «ВЕРКОН» на підставі акту передачі-прийому майна ВАТ «ВЕРКОН» від Фонду державного майна України 05.03.1996 р., зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об?єкти нерухомого майна 02.03.1996 р. за № 91-з (а.с. 15-16). Право приватної власності ТОВ «Євростиль» на нежилі приміщення І поверху (в літ. А) зареєстроване в Київському міському бюро технічої інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна 10.04.2007р., реєстраційне посвідчення № 038348 (а.с. 17).

09.10.2007 р. між ВАТ «ВЕРКОН» та ТОВ «Євростиль» був укладений договір купівлі-продажу нежилих приміщень, відповідно до якого останньому переходять у приватну власність нежилі приміщення ІІ поверху (в літ. А), загальна площа приміщень, які відчужуються складає 812,60 кв.м. та становить 20/100 частин від гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Нежилі приміщення належали ВАТ «ВЕРКОН» на підставі акту передачі-прийому майна ВАТ «ВЕРКОН» від Фонду державного майна України 05.03.1996 р., зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 02.03.1996р. за № 91-з. Право приватної власності ТОВ «Євростиль» на нежилі приміщення ІІ поверху (в літ. А) зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 16.10.2007р., реєстраційне посвідчення № 5 (а.с. 18-19).

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31.08.2009р., укладеного між ВАТ «ВЕРКОН» та ТОВ «ВК «Комунальник», останньому переходять у приватну власність майно цілісного майнового комплексу - приміщення III, IV та V поверхів гуртожитку (в літ. А), загальна площа приміщень, які відчужуються складає 2445,60 кв.м. та становить 60/100 частин від гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Приміщення належали ВАТ «ВЕРКОН» на підставі акту передачі-прийому майна ВАТ «ВЕРКОН» від Фонду державного майна України 05.03.1996 р., зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 02.03.1996р. за № 91-з (а.с. 20-21). Право приватної власності ТОВ «ВК «Комунальник» на приміщення III, IV та V поверхів гуртожитку (в літ. А) зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 17.09.2009 р., реєстраційне посвідчення № 006641 (а.с. 22).

У відповідності до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів у відповідності до ст. 16 ЦК України є визнання правочину недійсним.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Договори купівлі-продажу, укладені між ВАТ «Веркон» та ТОВ «Євростиль», між ВАТ «Веркон» та ТОВ «ВК «Комунальник» були вільні та спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Тобто вони відповідали вимогам ч.ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України.

Частиною 6 ст. 203 ЦК України передбачено, що правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Договори купівлі - продажу гуртожитку, які оспорюють позивачі, укладено між юридичними особами - ВАТ «Веркон» та ТОВ «Євростиль», ВАТ «Веркон» та ТОВ «ВК «Комунальник», а не батьками (усиновлювачами) малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності відчужувача майна - ПАТ «Веркон» оспорювалось в судовому порядку в справі за позовом Фонду державного майна України, однак рішенням Господарського суду м. Києва від 10.01.2011р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2011р. та постановою Вищого господарського суду України від 26.05.2011р. в позові відмовлено.

У відповідності до вимог ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Відповідно до п. 67 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. № 866 для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у п. 66 цього Порядку.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5 згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

З аналізу вищезазначених норм закону вбачається, що дозвіл органу опіки і піклування є необхідною умовою при передачі майна в іпотеку або при відчуженні майна саме батьками дітей, а не іншими юридичними чи фізичними особами.

Крім того, протягом розгляду справи позивачі не надали доказів того, що у зв'язку з укладенням оспорюваних договорів купівлі-продажу нерухомого майна, об'єктом двох з яких взагалі є нежилі приміщення, які ніколи не перебували у користуванні позивачів, відповідачами у будь-який спосіб порушуються, не визнаються або оспорюються права їх малолітніх та неповнолітніх дітей на проживання у гуртожитку. В судовому засіданні встановлено, що позивачі з неповнолітніми дітьми як проживали, так і продовжують проживати в кімнатах, які їм були надані та в яких вони були зареєстровані під час роботи на ВАТ «Веркон».

Таким чином в судовому засіданні не встановлено правових підстав для визнання оспорюваних договорів купівлі-продажу нерухомого майна недійсними, а також не встановлено порушення, невизнання або оспорювання прав неповнолітніх та малолітніх дітей позивачів, які підлягають захисту у зв'язку з укладенням в 2007 та в 2010р. договорів купівлі продажу нерухомого майна між ВАТ «Веркон» та ТОВ «Євростиль», між ВАТ «Веркон» та ТОВ «ВК «Комунальник», а тому законних підстав для задоволення позову у суду немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 215, 317, 321, 655 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 179, 209, 215- 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_10, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_11, ОСОБА_12 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_13, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_14 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростиль», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК «Комунальник», 3-ті особи Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя