Провадження № 22-ц/783/1937/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Гацій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на рішення Галицького районного суду м.Львова від 8 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" в користь ОСОБА_2 4143 грн. 02 коп. матеріальної шкоди. Також стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (далі - ПАТ) в користь ОСОБА_2 420 грн. витрат на проведення оцінки транспортного засобу та 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржило ПАТ "Страхова компанія "Універсальна". В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що водій застрахованого автомобіля правил дорожнього руху не порушував, оскільки зіткнення відбулось на смузі руху останнього. Посилається на вимоги інструкції, затвердженої протоколом Президії МБТ, та вказує, що Державтоінспекція про ДТП не повідомлялась, європротокол не складався, розмітка дороги у повідомленні не відповідає дійсності. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Оскільки в судове засідання не з'явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

А тому законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції перевіряється в межах доводів апеляційної скарги ПАТ ""Страхова компанія "Універсальна".

Судом встановлено такі обставини.

26 березня 2014 року в м.Львові на перехресті вулиць Городоцької та Я.Мудрого сталося ДТП з участю автомобіля марки ВАЗ 21130, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля марки "Фольксваген Т4", д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність водія ВАЗ 21130, д.н.з НОМЕР_1, застрахована ПАТ СК "Універсальна".

Сторони скористались правом не викликати працівників ДАІ та скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), відповідно до якої свою вину у скоєнні ДТП визнав водій автомобіля ВАЗ - ОСОБА_4 (а.с.5)

27 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся із заявою в ПАТ "СК "Універсальна" про виплату страхового відшкодування.

ПАТ "СК "Унврсальна" відмовила ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування, що стверджується відповіддю від 12.06.2014 року. (а.с.19-20)

Згідно із звітом №647/14 про оцінку автомобіля "Фольксваген Т4", д.н.з. НОМЕР_2, вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля складає 4143,02 грн. (а.с.6-11)

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Також п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ст. 33 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: 33.1.1. дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; 33.1.2. вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; 33.1.3. поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

В силу вимог ч.1 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ПАТ "СК "Універсальна" як страховик зобов'язана відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, завдану останньому внаслідок ДТП з участю автомобілів ВАЗ 21130, д.н.з НОМЕР_1, та "Фольксваген Т4", д.н.з. НОМЕР_2.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені вищевказаними доказами, наявними в матеріалах справи.

Посилання представника апелянта на відсутність дорожньої розмітки у місці скоєння ДТП та відсутність дорожнього знаку, який засвідчує кількість смуг в кожному з напрямків руху на вул.Я.Мудрого при повороті з вул.Городоцької на вул.Я.Мудрого, колегією суддів не приймається до уваги у зв'язку з наступним.

Як вбачається з відповіді Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №31-2293 від 18.07.2014 року вул.Городоцька є головною по відношенню до вул.Я.Мудрого, про що повідомляють учасників дорожнього руху відповідні дорожні знаки; з вул. Я.Мудрого при виїзді на вул.Городоцьку рух здійснюється по 2 смугах, про що інформує відповідний знак 5.20.1, рух здійснюється з вул.Я.Мудрого виключно направо на вул.Городоцьку; з вул.Городоцької на вул.Я.Мудрого рух здійснюється однією правою смугою. (а.с.21)

А відтак, оскільки безспірно встановлено, що на вул.Я.Мудрого є три смуги, з яких в напрямку вул.Городоцької - дві смуги, а з напрямку від вул.Городоцької - одна права смуга, та, що позивач по справі рухався з вул.Я.Мудрого в напрямку вул.Городоцької по другій смузі, що відповідає правилам дорожнього руху та відповідним дорожнім знакам, а водій ВАЗ ОСОБА_4 рухався з вул.Городоцької в напрямку вул.Я.Мудрого та виїхав на смугу руху позивача, то безпідставним є посилання на відсутність порушення правил дорожнього руху зі сторони відповідача як і на відсутність дорожньої розмітки.

Щодо твердження представника апелянта по те, що позивач повинен був завчасно зайняти крайнє праве положення на проїжджій частині вул.Мудрого, оскільки рухався в напрямку вул.Городоцької, колегією суддів не береться до уваги, оскільки поворот з вул.Я.Мудрого на вул.Городоцьку здійснюється виключно в праву сторону та двома смугами.

Крім того, доводи апелянта спростовуються тим, що 27 березня 2014 року, тобто на наступний день після ДТП, позивач повідомив ПАТ "СК "Універсальна" про страховий випадок, та, що європротокол було складено з дотриманням вимог ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому відповідач не мав правових підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з'ясувавши обставини спору, проаналізувавши зібрані докази, дав їм належну оцінку, ухвалив рішення про задоволення позову, що відповідає закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому немає підстав для задоволення останньої.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 8 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.