Сколівський районний суд Львівської області
РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 453/108/15-ц

№ провадження 2/453/148/15

12.05.2015 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Брони А.Л.,

при секретарі Павкевич Н.Я.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.08.2004 року. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з моменту одруження подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, виховання дитини. Вона втратила до відповідача почуття поваги та любові, вважає, що їх шлюб існує формально, подальше спільне проживання є недоцільним та неможливим, а тому звернулася до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав, вказала, що за термін, наданий судом на примирення, примирення між нею та відповідачем не відбулося.

Відповідач проти розірвання шлюбу заперечував, у зв`язку з чим ухвалою суду від 11.02.2015 року сторонам було надано термін на примирення - три місяці.

У судовому засіданні відповідач проти задоволення позову не заперечував, вказав, що за термін, наданий судом на примирення, примирення між ними не відбулося.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони зареєстрували шлюб 28.08.2004 року, від якого мають неповнолітню дитину, що вбачається із свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження.

В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі.

За термін, наданий судом на примирення, примирення між сторонами не відбулося.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28 серпня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 25.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя