АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 683/1657/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1609/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорової Н.О.,

суддів - Карпусь С.А., Матковської Л.О.,

при секретарі - Бондарі О.В.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Вікторова О.І.,

третьої особи - Голуб О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 8 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи ОСОБА_5, приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб Ольга Євгенівна, реєстраційна служба Старокостянтинівського районного управління юстиції, про визнання договору іпотеки та додаткового договору до нього недійсними,

в с т а н о в и л а:

11 червня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначив, що 28 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

За умовами договору банк надав ОСОБА_5 кредит у сумі 78300 дол. США на строк до 27 липня 2015 року, а вона зобов'язалась щомісячно повертати кредит в терміни та в обсязі, що встановлені графіком погашення кредиту.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_5, між ним та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір іпотеки № 90980 від 28 липня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є. та зареєстрований у реєстрі за № 2115. Згідно умов договору банку в іпотеку були передані належні йому на праві власності земельна ділянка, площею 629 кв.м., та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 203,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Вартість предмета іпотеки становить 632235 грн.

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції Цимбалюк О.В. Провадження № 22-ц/792/1609/15

Суддя-доповідач Федорова Н.О. Категорія № 19, 27

28 лютого 2011 року між ним та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено додатковий договір до договору іпотеки № 90980 від 28 липня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб О.С. та зареєстрований у реєстрі за № 450.

На підставі вищезазначених договорів нотаріус внесла відповідні записи про заборону відчуження іпотечного майна в Єдиний державний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та в Державний реєстр іпотек.

Стверджує, що вищевказані договір іпотеки та додатковий договір до нього підписані не ним, а іншою особою.

А тому, просив суд, збільшивши позовні вимоги, визнати недійсними договір іпотеки №90980 від 28 липня 2008 року, укладений між ним та АКІБ «УкрСиббанк», посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є. за реєстровим № 2115 та додатковий договір від 28 лютого 2011 року до нього, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ним, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є. за реєстровим № 450; припинити заборони відчуження іпотечного майна, шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек відповідні записи щодо обтяження майна, яке є предметом іпотеки, земельної ділянки загальною площею 629 кв.м. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, та житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 203,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 8 травня 2015 року позов задоволено. Визнано договір іпотеки № 90980, укладений 28 липня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, додатковий договір від 28 лютого 2011 року до договору іпотеки № 90980 від 28 липня 2008 року, які посвідчені приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є. за реєстровими № 2115 та № 450 відповідно недійсними та ухвалено виключити їх з державного реєстру іпотек в Україні. Вирішено питання про судові витрати.

Непогоджуючись з даним рішенням, ПАТ «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати його та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Рішення вважає необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Не згідний із висновком суду про недійсність договору іпотеки та додаткового договору до нього, оскільки такий зроблений лише на підставі висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 1561/1562/15-32 від 30 березня 2015 року та не враховано ряду інших доказів на підтвердження протилежного. Зокрема, суд не врахував нотаріально посвідчену і зареєстровану 28 липня 2008 року в реєстрі за № 2114 заяву від ОСОБА_9, яка є дружиною ОСОБА_4, про надання нею згоди на передачу останнім банку в іпотеку домоволодіння та земельної ділянки, дві заяви ОСОБА_4 до банку від 28 липня 2008 року з інформацією про вищевказане нерухоме майно; пред'явлену до банку ОСОБА_4 довідку комунального підприємства «Єдиний центр розрахунків за комунальні послуги» № 1369 від 28 липня 2008 року з відомостями про осіб, які зареєстровані в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1; договори страхування ЗАТ «Страхова компанія «Український Страховий Альянс» зазначених житлового будинку та земельної ділянки та інші документи, які свідчать про дійсний намір ОСОБА_4 передати в іпотеку банку нерухоме майно.

Поза увагою суду залишилось і те, що у разі неукладення спірних договорів, банк не видав би кредитні кошти ОСОБА_5 При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечують факту отримання останньою кредиту.

Суд не дав належної оцінки поясненням третьої особи - нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є., наданих нею у судовому засіданні, про те, що договір іпотеки та додатковий договір до нього ОСОБА_4 підписував особисто самостійно у її присутності. Крім того, суд не витребував інші два примірники вказаних договорів, які зберігаються у банку і в нотаріуса, та не піддав їх експертному дослідженню на предмет дійсності підпису та належності його ОСОБА_4

Також, при призначенні експертизи та вчиненні підготовчих дій до експертизи було допущено порушення Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 8 січня 1998 року № 53/5. Зокрема не було відібрано вільні зразки підпису ОСОБА_4, а при відібранні умовно-вільних зразків не взято до уваги зразки, які були виконані в період укладання оскаржуваних договорів в 2008 році та 2011 році.

Згідно з абз. 3 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу у кримінальних та цивільних справах» вищевикладене є підставою для визнання даного висновку судової експертизи неповним.

Оспорюване рішення ухвалене всупереч вимогам, зазначеним у абз. 4 п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року щодо обґрунтованості рішення суду.

Задовольняючи повністю позов ОСОБА_4, суд не відобразив у своєму рішенні заяву про уточнення позовних вимог та не вирішив питання щодо припинення заборони відчуження іпотечного майна шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та щодо залучення до участі у справі у якості третьої особи реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції. У вступній частині оскаржуваного рішення відсутні відомості про третю особу на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_5

У судовому засіданні апеляційного суду представник банку підтримав апеляційну скаргу з мотивів, які в ній зазначені. Заявив клопотання про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи, оскільки первинна є необґрунтованою та такою, що суперечить іншим матеріалам справи.

Третя особа приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є. у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та клопотання про призначення повторної експертизи, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та його висновки не відповідають обставинам справи. Пояснила, що саме вона посвідчувала договори, які оспорює позивач. Останній у її присутності добровільно, без будь-якого примусу погоджувався на їх укладення та ставив на них свій підпис самостійно.

Позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що ОСОБА_4 не підписував договір іпотеки та додатковий договір до нього. При цьому позивач визнав факт отримання кредитних коштів його донькою ОСОБА_5 та те, що він 28 липня 2008 року та 28 лютого 2011 року перебував у приватного нотаріуса в м. Старокостянтинів Голуб О.Є.

Третя особа ОСОБА_5 та представник реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріалами справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції встановив, що 28.07.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0. Того ж дня в забезпечення вказаного договору, між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем був укладений договір іпотеки № 90980, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтиніського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є. за реєстровим № 2115. Крім того, 28.02.2011 року між ним та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений додатковий договір до договору іпотеки № 90980 від 28 липня 2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтиніського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є. за реєстровим № 450.

Зважаючи на висновок експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 1561/1562/15-32 від 30 березня 2015 року вважав встановленою ту обставину, що позивач оспорені договори не підписував. А тому, прийшов до висновку про їх недійсність та задоволення позову на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Однак, з такими висновками погодитись не можливо.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 213 ЦПК України).

Згідно з п.п. 1-5 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Так, згідно з ч.ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим нормативним актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Апеляційним судом встановлено, що 28 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. За умовами договору банк надав ОСОБА_5 кредит у сумі 78300 дол. США на строк до 27 липня 2015 року, а вона зобов'язалась щомісячно повертати кредит в терміни та в обсязі, що встановлені графіком погашення кредиту.

В забезпечення виконання вказаних кредитних зобов'язань між ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір іпотеки № 90980 від 28 липня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є. та зареєстрований у реєстрі за № 2115. Згідно умов договору банку в іпотеки були передані належні ОСОБА_4 на праві власності земельна ділянка, площею 629 кв.м. та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 203,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Вартість предмета іпотеки становить 632235 грн.

На підтвердження дійсних намірів укладення вказаного договору та з метою доведення наявності у власності вищевказаного майна, згоди дружини на передачу його в іпотеку, ОСОБА_4 нотаріусу були надані відповідні документи, як-то: свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане 2 березня 1984 року (Т. 1, а.с. 121); державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_2, виданий Старокостянтинівською міською радою 16 липня 2008 року (Т. 1, а.с. 123); довідка комунального підприємства «Єдиний центр розрахунків за комунальні послуги» № 1369 від 28 липня 2008 року з відомостями про осіб, які зареєстровані в будинку (Т. 1, а.с. 152); копія паспорта громадянина України на ім'я ОСОБА_4 (Т. 1, а.с. 94-95); копія картки фізичної особи-платника податків на ім'я ОСОБА_4 (Т. 1, а.с. 96); заява дружини ОСОБА_9 про надання згоди на укладення договору іпотеки ОСОБА_4 та зареєстрована 28 липня 2008 року в реєстрі нотаріальних дій за № 2114 (Т. 1, а.с. 106).

28 лютого 2011 року між ОСОБА_4 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено додатковий договір до договору іпотеки № 90980 від 28 липня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб О.С. та зареєстровано у реєстрі за № 450.

На підставі вищезазначених договорів нотаріус внесла відповідні записи про заборону відчуження іпотечного майна в Єдиний державний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та в Державний реєстр іпотек.

Зазначені договір іпотеки та додатковий договір до нього оспорюється ОСОБА_4 з тих підстав, що він їх не підписував.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1-4 ст. 60 ЦПК України).

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ч. 4 ст. 10 ЦПК України).

Відповідно до вищевказаних норм, апеляційним судом було призначено повторну судово-почеркознавчу експертизу.

Згідно з даними комплексної судово-почеркознавчої експертизи від 20.11.2015 року за № 559/560/15-22, підписи від імені ОСОБА_4 та рукописний текст «ОСОБА_4.» на двох примірниках договору іпотеки № 90980 від 28 липня 2008 року, укладеного з АКІБ «УкрСиббанк» від імені ОСОБА_4, виконано ОСОБА_4. Підписи від імені ОСОБА_4 та рукописний текст «ОСОБА_4» на двох примірниках додаткового договору від 28 лютого 2011 року до договору іпотеки № 90980 від 28 лютого 2008 року, укладеного з АКІБ «УкрСиббанк» від імені «ОСОБА_4, виконано ОСОБА_4. Підписи від імені ОСОБА_4 та рукописний текст «ОСОБА_4.» в реєстрі нотаріальних дій, вчинені під час посвідчення договору іпотеки № 90980 від 28 липня 2008 року, укладеного з АКІБ «УкрСиббанк» від імені ОСОБА_4, виконано ОСОБА_4. Підпис від імені ОСОБА_4 та рукописний текст «ОСОБА_4.» в реєстрі нотаріальних дій, вчинені під час посвідчення додаткового договору від 28 лютого 2011 року до договору іпотеки № 90980 від 28 липня 2008 року, укладеного з АКІБ «УкрСиббанк» від імені ОСОБА_4, виконано ОСОБА_4.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зважаючи на вищевказані обставини справи та наявні в ній докази, які узгоджуються між собою, зокрема, дані висновку повторної судово-почеркознавчої експертизи, пояснення позивача щодо присутності у нотаріуса під час вчинення нотаріальних дій, пояснення самого нотаріуса про власноручні особисті підписи позивачем посвідчених нею договорів, матеріали справи, які підтверджують дійсний намір позивача на укладення договорів, апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та визнання оспорюваних договорів недійсними, оскільки суду не було надано доказів, які б підтверджували, що волевиявлення позивача на укладення правочинів було не вільним і не відповідало його внутрішній волі.

Що стосується доводів представника позивача про те, що експерт, проводячи експертизу, вийшов за межі своїх повноважень, оскільки виклав в ній факти щодо яких йому питання не задавались, зокрема про те, що в реєстрах нотаріальних дій підписи від імені ОСОБА_4 та рукописний текст «ОСОБА_4.» виконано позивачем, не ґрунтуються на законі. Натомість, відповідно до п. 3 ч. 10 ст. 53 ЦПК України та п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про експертизу» експерт має право викладати у висновку судової експертизи виявлені в ході її проведення факти, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були задані питання.

При цьому, покладаючи в основу рішення дані висновку повторної судово-почеркознавчої експертизи, та відхиляючи дані первинного висновку, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Мін'юсту від 08.10.1998 року за № 53/5, призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, їх обов'язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, Законом України «Про судову експертизу», іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією (далі Інструкція).

Об'єкти дослідження надсилаються в експертну установу (експертові) в упаковці, яка забезпечує їх збереження, та засвідчуються особою у передбаченому законодавством порядку. Речові докази і порівняльні зразки упаковуються окремо (ч. 2 п. 3.4. Інструкції).

Предмети та документи, що були об'єктами експертного дослідження, підлягають поверненню органу, який призначив експертизу, разом з висновком експертизи або повідомленням про неможливість надання висновку (п. 4.22 Інструкції).

Відповідно до п. 1.1. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Мін'юсту 08.10.1998 року за № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5) (надалі Рекомендації) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису.

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Згідно з п. 1.3. Рекомендацій для проведення досліджень орган, який призначив експертизу, повинен надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження в справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов'язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов'язані з обставинами цієї справи, або виконані після відкриття провадження у справі, але не в зв'язку з її обставинами; експериментальні зразки почерку - це такі, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв'язку з призначенням даної експертизи.

Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган, який призначив експертизу, повинен пред'явити їх особі, яка підлягає ідентифікації, а потім позначити кожний зразок, тобто указати, що це вільний зразок почерку (підпису) певної особи (указати її прізвище, ім'я, по батькові), та посвідчити це своїм підписом (п. 1.4).

Вільні зразки по змозі повинні відповідати об'єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням (п. 1.5.).

Відбирати експериментальні зразки почерку необхідно у два етапи. На першому етапі особа, почерк якої підлягає ідентифікації, виконує текст за тематикою, близькою до досліджувального об'єкта, у звичних умовах (сидячи за столом, із звичним приладдям письма, при денному освітленні). На другому етапі зразки відбираються під диктовку тексту, аналогічного за змістом тому, що досліджується, або спеціально складеного тексту, який містить фрази, слова і цифри, узяті з рукописного тексту, що досліджується. На цьому етапі зразки відбираються в умовах, що максимально наближаються до тих, у яких виконувався рукописний текст, що досліджується, тобто в тій самій позі (лежачи, стоячи тощо), таким самим приладдям письма та на папері того самого виду (за розміром, лінуванням, характером поверхні тощо), що й документ, який досліджується. Якщо буде помічено, що той, хто пише, намагається змінити свій почерк, темп диктовки слід прискорити.

Після нанесення 10-15 експериментальних підписів аркуші паперу треба міняти.

Якщо дослідженню підлягає рукописний текст, то вільні та експериментальні зразки надаються у вигляді текстів. При дослідженні підписів та обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) вільні та експериментальні зразки надаються як у вигляді відповідних текстів (записів), так і у вигляді підписів (п. 1.6).

Як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5-8 аркушів (п. 11.8).

Пленум Верховного Суду України в п.п. 1, 3, 17 своєї постанови «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 року № 8 звернув увагу суддів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Роз'яснив, що при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності. При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об'єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи

Ухвалою Старокостянтиніського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2014 року у даній справі була призначена почеркознавча експертиза (а.с. 201, 202). Для її проведення судом у банку були витребувані по одному примірнику оригіналів оспорених договору іпотеки та додаткового договору до нього (а.с. 163, 169), у нотаріуса - копія нотаріальної справи, в якій містяться зазначені договори (а.с. 58 - 161). На експертизу, як вбачається з ухвали, були направлені: цивільна справа; один примірник оригіналів договорів, отриманих від банку, експериментальні та довільні зразки підпису ОСОБА_4

Відповідно до даних висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 30.03.2015 року за № 1561/1562/15-32, на експертизу надійшли: 1) оригінали договорів; 2) зразки підпису та почерку ОСОБА_4: вільні - у квитанціях про сплату за послуги енергопостачання за березень, травень, серпень, вересень 2013 року, лютий 2014 року, у квитанціях за послуги водопостачання за грудень 2010 року, серпень 2011 року, листопад та грудень 2012 року; умовно-вільні - у позовній заяві від 11.06.2014 року, клопотанні від 11.06.2014 року; експериментальні - на десяти аркушах (а.с. 205 зворот, 206 зворот).

Тобто експерти отримали, окрім одного примірника оригіналів договорів, 9 вільних зразків почерку (на квитанціях), 2 умовно-вільних зразка почерку (на документах, поданих до суду) та 10 експериментальних.

Також, задовольнивши клопотання експертів, суд 04.03.2015 року направив на дослідження експертам додаткові вільні зразки підпису ОСОБА_4: 1) у довіреності від 07.02.2011 року у рядку «Підпис:», 2) електрофотокопії аркушів з паспорту громадянина України НОМЕР_3 від 24.11.1998 року, від 29.03.2006 року у рядку «Підпис власника паспорта», 3) заламінованій копії закордонного паспорта від 12.01.1999 року у рядку «Підпис пред'явника паспорта», 4) експериментальні на 15 аркушах.

08.04.2015 року до суду надійшов висновок експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 30.03.2015 року за № 1561/1562/15-32 (а.с. 203), відповідно до якого оспорені договори підписував не позивач. Додатком до вказаного висновку, окрім матеріалів цивільної справи, у супровідному листі зазначений опечатаний конверт, в якому містяться: оригінали договорів та зразки підпису ОСОБА_4, наведені у вступній частині висновку, тобто вище перераховані.

Однак, опечатаний конверт, як і будь-які вільні та експериментальні зразки підписів, відібрані у позивача судом, матеріали справи не містять. Натомість, відсутні в справі і будь-які акти приймання-передачі вказаних документів, супровідні листи, адресовані банку та сторонам про їх повернення тощо.

Отже, судом першої інстанції не було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи, зокрема щодо збереження об'єктів дослідження, чим порушено ч. 2 п. 3.4. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Мін'юсту від 08.10.1998 року за № 53/5.

У зв'язку з цим, апеляційний суд був позбавлений можливості перевірити та оцінити як дотримання судом першої інстанції порядку відібрання зразків підпису та почерку позивача, в тому числі вільних та експериментальних, так і достатність поданих експертові об'єктів дослідження.

Окрім того, як вбачається з вищевикладеного, об'єктом дослідження експертизи, за умови існування двох примірників оригіналів оспорюваних договорів, був лише один примірник оригіналу договору іпотеки та додаткового договору до нього, наданий банком.

Саме враховуючи вищевикладені обставини справи, а також відсутність узгодженості між висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 30.03.2015 року за № 1561/1562/15-32 з іншими доказами у справи, апеляційний суд не взяв до уваги результати зазначеного висновку.

Одночасно з тим, під час проведення повторної експертизи експертами Тернопільського відділення Київського НДІСЕ були дослідженні наступні документи:

-оригінал договору іпотеки № 90980 від 28 липня 2008 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 та оригінал додаткового договору від 28 лютого 2011 року до договору іпотеки № 90980 від 28 липня 2008 року, надані представником ПАТ «УкрСиббанк» (Т. 2, а.с. 6);

-оригінал договору іпотеки № 90980 від 28 липня 2008 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 та оригінал додаткового договору від 28 лютого 2011 року до договору іпотеки № 90980 від 28 липня 2008 року, надані приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є. (Т. 2, а.с. 8);

-документи з вільними зразками почерку та підпису ОСОБА_4, усього на 28 аркушах (Т. 2, а.с. 9);

-експериментальні зразки почерку та підпису ОСОБА_4 виконанні стоячи, сидячи, стоячи (переписаний текст), сидячи (переписаний текст), під диктовку стоячи, під диктовку сидячи (Т. 2, а.с. 10-33);

-оригінали реєстрів нотаріальних дій, які містять підписи та почерк ОСОБА_4, виконанні ним під час посвідчення договору іпотеки № 90980 від 28 липня 2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 та посвідченого за реєстровим № 2115 та додаткового договору від 28 лютого 2011 року до договору іпотеки № 90980 від 28 липня 2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 та посвідченого за реєстровим № 450 (Т. 2, а.с. 54-61);

-оригінал актового запису про шлюб № 6 від 6 серпня 1978 року, складеного виконавчим комітетом Васьківчицької сільської ради Красилівського району Хмельницької області на ОСОБА_4 та ОСОБА_9. (Т. 2, а.с. 64-66);

-оригінал довіреності, посвідченої від імені ОСОБА_4 7 лютого 2011 року та зареєстрована в реєстрі за № 263 та оригінал реєстру нотаріальних дій від 7 лютого 2011 року (Т. 2, а.с. 69-73);

-оригінал форми № 1 на видачу паспорта громадянина України, серія НОМЕР_4, від 24 листопада 1998 року на ім'я ОСОБА_4 (Т. 2, а.с. 76-78);

-вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_4 на 7 аркушах, які містяться в запечатаному конверті (Т. 2, а.с. 83).

Отже, повторна експертиза ґрунтується на: двох оригіналах договорів іпотеки; двох оригіналах додаткових договорів; п'яти вільних зразках підпису та восьми вільних зразках почерку позивача, виконаних ним достеменно в оригіналах вищезазначених документів, витребуваних за клопотанням експертів судом; двадцяти чотирьох експериментальних зразках почерку та підпису ОСОБА_4; тридцяти п'яти вільних зразках почерку та підпису позивача, наданих суду останнім.

Вказане спростовує доводи представника позивача про те, що дослідження було проведено лише щодо одного примірника оригіналу оспорюваного договору та додаткового договору до нього, а також про недостатність кількості зразків підпису та почерку позивача.

Що стосується тверджень представника позивача про порушення апеляційним судом порядку відібрання експериментальних зразків підпису ОСОБА_4, оскільки такі відібрані лише прописом, що свідчить про неповноту повторної експерти, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи та законі. Зокрема, позивачу під час відібрання експериментальних зразків підпису, що відповідає вимогам Інструкції та Рекомендаціям, було запропоновано вчинити його на білих аркушах паперу. Останній, як вбачається з а.с. 22-29, вчинив свій підпис саме прописом «ОСОБА_4», а не іншими позначеннями. Отже, іншим чином останній не виявив бажання надати зразок свого підпису. Одночасно з цим, експертами, з метою об'єктивного проведення експертизи, було досліджено з дозволу апеляційного суду оригінали документів, в яких достеменно міститься його вільний зразок підпису, виконаний (не прописом) в різні часи, в тому числі в термін, найбільш наближений до укладення правочинів, зокрема: реєстри нотаріальних дій від 28.07.2008 року та 28.02.2011 року; актовий запис про шлюб № 6 від 06.08.1978 року; довіреність, посвідчена від імені ОСОБА_4 7 лютого 2011 року; реєстри нотаріальних дій від 07.02.2011 року; форма № 1 на видачу паспорта ОСОБА_4 в Старокостянтинівському райвідділі УМВСУ України в Хмельницькій області.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального права, через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. У зв'язку з цим, воно підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у позові в цілому.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 8 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи ОСОБА_5, приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб Ольга Євгенівна, реєстраційна служба Старокостянтинівського районного управління юстиції, про визнання договору іпотеки та додаткового договору до нього недійсними відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 4421 грн. 80 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова