АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/477/2015 Головуючий в І інстанції Ширінська О.Х. Категорія 50 Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 11 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Прокопчук Л.П.
Суддів: Полікарпової О.М.
Базіль Л.В.
При секретарі: З участю прокурора Мироненко І.С. Рашевської О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Голопристанського районного суду від 16 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Голопристанської міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що від проживання з відповідачем у цивільному шлюбі мають спільну доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час з відповідачем однією сім'єю не проживають, дитину вона виховує і забезпечує самостійно, відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере, чим порушує Закон України «Про охорону дитинства».

Посилаючись на ст.164 СК України, позивачка просила позбавити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Голопристанського районного суду від 16.12.2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила його скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримала з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, ОСОБА_7 представник служби у справах дітей, прокурор, просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивачки без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції 22 лютого 2011 року.

Підстави позбавлення батьківських прав, передбачені у ст.164 СК України.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу і не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом першої інстанції встановлено і не спростовано доводами апеляційної скарги про те, що відповідач з урахуванням проживання з дитиною у різних населених пунктах до конфлікту з позивачкою намагався бачитися зі своєю дитиною, забирав її до себе, надавав хоч і не систематично матеріальну допомогу, не заперечує сплачувати аліменти, погасив заборгованість по аліментам, яку позивачка відмовилася прийняти, про що свідчать надані письмові докази.

Вищезазначене підтверджує те, що відповідач не ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому суд першої інстанції підставно відмовив позивачці у задоволенні її позовних вимог.

Крім того такий висновок суду узгоджується із роз'ясненнями, даними у пункті 15 вищезгадуваної постанови Пленуму Верховного Суду України, згідно з якими позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інш.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

З урахуванням найвищих інтересів саме дитини, а не її батьків, і виходив суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_6 у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги на думку колегії зводяться лише до переоцінки доказів, досліджених судом, і не містять інших фактів, які б давали підстави для протилежного висновку.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то підстав для її задоволення і скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 18 лютого 2015 року

Ухвала набрала законної сили 11 лютого 2015 року

Суддя: Л.П.Прокопчук

Секретар

судового засідання: І.С.Мироненко