Справа № 159/4858/15-ц
Провадження № 2/159/1402/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 15 вересня 2015 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді АГЕЄВОЇ Є.О.

з участю секретаря КЛЕВЕЦЬКОЇ О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі з 1993 року, який було розірвано 19 листопада 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має постійний мінливий дохід, а тому позивач просить стягувати з останнього в її користь аліменти на утримання сина в сумі 500 гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про підтримання позову, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення в справі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення про виклик відповідача в судове засідання.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Аліменти стягуються на користь того із батьків, з ким проживає дитина.

Як зазначає позивач у поданій позовній заяві відповідач офіційно не працює, але має постійно мінливий дохід, коштів на утримання неповнолітньої дитини не надає, неповнолітній син перебуває на утриманні позивачки.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу - визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі.

Статтею ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, а має мінливий, нерегулярний дохід, тому вимоги позивача про стягнення з нього аліментів на утримання дитини саме в твердій грошовій сумі є обґрунтовані і не суперечать закону. З врахуванням визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та необхідності задоволення особистих потреб коштами, аліменти, які будуть стягуватись з відповідача слід визначити в сумі 500 грн. щомісячно.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати у справі згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заявлений позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 500 (п»ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 7 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць в сумі 500 (п»ятсот) гривень допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 487 (чотириста вісімдесят сім) гривні 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуюча /підпис/ОСОБА_4

Копія вірна

СУДДЯ КОВЕЛЬСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_4