Провадження № 2/127/8210/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 грудня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житлом, зобовязання укласти окремі договори, зняття самочинно поставленої огорожі, замовлення технічного паспорта, примусове зобовязання відповідача оплатити заборгованість, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просила:

1) визначити порядок користування квартирою №49 по вул. Артема, 18, м. Вінниця шляхом залишення в користуванні позивача кімнату №4, відповідача кімнату №5, кухню та ванну залишити у спільному користуванні, тощо;

2) зобовязати госпрорахункову житлово-експлуатаційну дільницю №5 укласти окремі договори найму житлового приміщення №5, та кімнати №4 в квартирі АДРЕСА_1;

3) зняти самочинно поставлену загорожу на спільному коридорі;

4) замовити технічний паспорт на житло з урахуванням стінної шафи в двох примірниках для власників кімнати №4 та №5;

5) примусити відповідача оплатити свою заборгованість починаючи з початку володіння частковою спільною власністю.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно до ч. 5 вказаної статті до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з позовної заяви позивачем фактично при звернені до суду одночасно заявлено пять позовних вимог, чотири з яких немайнового характеру: (а визначення порядку користування квартирою, б зобовязання укласти окремі договори, в зняти самочинно поставлену загорожу, г замовити технічний паспорт) та одну вимогу майнового характеру (примусити відповідача оплатити свою заборгованість).

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 13 Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » розяснив судам, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Згідно квитанції №1-174-К від 23.10.2015р. позивачем сплачено судовий збір в сумі 487,20 грн. з однієї з позовних вимог немайнового характеру (визначення порядку користування квартирою), натомість, до позовної заяви позивачем не надано доказів сплати судового збору з інших трьох позовних вимог немайнового характеру.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Однак, заявивши в позовній заяві позовну вимогу майнового характеру про примушування відповідача оплатити свою заборгованість, позивачем не надано доказів сплати судового збору з вказаної вимоги.

Разом з тим, заявляючи вимогу майнового характеру, позивачем не зазначено ціну позову, що є порушенням ст. 80 ЦПК України, відповідно до якої ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

В той же час, відповідно до п.п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, в порушення вищевказаних вимог, в позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у звязку з чим неможливо встановити зміст позовних вимог.

Так, в позовній заяві зазначається, що позивач діє за дорученням від ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проте позивачем у позовній заяяві зазначено саме ОСОБА_1, а з тексту заяви не зрозуміло чи позивач, в даному випадку, виступає в своїх інтересах, чи представляє інтереси своїх довірителів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідачем у цивільному процесі є особа до якої спрямовані позовні вимоги і яка має вчинити певні дії щодо позивача.

Однак, заявляючи вимогу про зобовязання госпрорахункову житлово-експлуатаційну дільницю №5 укласти окремі договори найму житлового приміщення №5, та кімнати №4 в квартирі АДРЕСА_1, позивачем в позовній заяві не зазначено до кого така вимога спрямована, враховуючи те, що ГЖЕД №5 не стороною у справі.

Поряд з тим, не зрозумілою є вимога про примушування відповідача оплатити свою заборгованість починаючи з початку володіння частковою спільною власністю, оскільки також невідомо до кого така вимога спрямована, на чию користь та яку саме суму коштів необхідно відповідачу сплатити.

При цьому, жодного обґрунтування таких позовних вимог позивачем не зазначено.

Крім того, заявлена позивачем вимога щодо замовлення технічного паспорту на житло не є позовною вимогою в розумінні ЦПК України, а відноситься до категорії клопотань, зокрема клопотань про витребовування доказів, які викладаються у формі окремої заяви зі сплатою судового збору та розглядаються судом за правилами визначеними ст. 135-137 ЦПК України.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житлом, зобовязання укласти окремі договори, зняття самочинно поставленої огорожі, замовлення технічного паспорта, примусове зобовязання відповідача оплатити заборгованість, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житлом, зобовязання укласти окремі договори, зняття самочинно поставленої огорожі, замовлення технічного паспорта, примусове зобовязання відповідача оплатити заборгованість, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: