Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

при секретарі - Озерчук Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування в сумі 49490,00 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 6558,45 грн. та індекс інфляції відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 6631,66 грн. Позов мотивується тим, що 07.01.2012 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Шевроле-Авео», д.н.з. НОМЕР_6, під керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля «Фольцваген-Пассат», д.н.з. НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_1 09.12.2013 року у зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Шевроле-Авео» ОСОБА_2 на момент ДТП, була застрахована у ПАТ «НФСК «Добробут», ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою-повідомленням про страховий випадок. Добровільно страхове відшкодування у розмірі 49490,00 грн. страхова компанія не виплатила, тому змушена звертатись до суду.

Позивача в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлялась належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків.

07.01.2012 року в м. Харкові на регульованому перехресті вул. Пушкінської - вул. Гіршмана - вул. Красіна, сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Шевроле-Авео» д.н.з., НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля «Фольксваген-Пассат», д.н.з. НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2012 року винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнано ОСОБА_2 (а.с. 35-37).

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Харківської області від 15.03.2013 року вирок Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2012 року в частині цивільного позову скасовано, справу направлено на новий розгляд в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок залишено без змін (а.с. 38-40).

Як вбачається із вироку Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2012 року відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи №575 від 19.03.2012 року розмір матеріальних збитків, завданих ОСОБА_1 - власнику автомобіля «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_5, пошкодженого при ДТП, складає 106562,26 грн. У відповідності до Полісу №АВ/0977076 страховий ліміт відповідальності ПАТ «НФСК «Добробут» (в якій застрахована цивільно-правова відповідальність автомобіля «Шевроле-Авео») на одного потерпілого за збитки, завдані майну складає 50000,00 грн., розмір франшизи - 510,00 грн (а.с. 36).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2013 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно умов якої зобов'язано ОСОБА_2 відшкодувати ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 57072,26 грн. рівними частками по 2000,00 грн. щомісячно, шляхом перерахування коштів на рахунок в установі банку (а.с. 41).

А решту коштів вона просить стягнути в даному позовному провадженні (106562,26 грн. - 57072,26 грн. = 49490,00 грн. страхового відшкодування). Крім того, просила стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 6558,45 грн. та суму інфляції в розмірі 6631,66 грн.

Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним Кодексом України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким регулюються дані правовідносини, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Тобто, для отримання страхового відшкодування ОСОБА_1 мала звернутися до ПАТ «НФСК «Добробут» протягом 30 днів від дня повідомлення про ДТП.

Як вбачається із матеріалів, доданих до позовної заяви, 09.12.2013 року ОСОБА_1 направила до ПАТ «НФСК «Добробут» заяву-повідомлення про страховий випадок (а.с. 8), проте докази щодо отримання даної заяви відповідачем, ОСОБА_1 надані не були. Крім того, позивачем не доведено, що вона зверталась із заявою про страхове відшкодування, тобто порушено вимоги ст. 35 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування не обґрунтовані, позивач в суд на неодноразові виклики не з'явилася, а просила розглянути без неї, тому суд розглядає справу на підставі наявних додатків до заяви, позбавлений можливості задавати питання для з'ясування всіх обставин, і приходить до висновку про необґрунтованість позову в частині стягнення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, позивачем не надано до суду заяви про страхове відшкодування, та не доведено, що відповідач ухилявся від сплати страхового відшкодування в розмірі 49490,00 грн. суд позбавлений можливості встановити день початку прострочення виплати страхового відшкодування (виникнення права вимоги), адже ця вимога є похідною від вимоги про стягнення страхового відшкодування. Тому вимоги позивача в частині стягнення з ПАТ «НФСК «Добробут» пені за період з 20.12.2013 року по 17.07.2014 року в розмірі 6558,45 грн. та індексу інфляції відповідно до ст. 625 ЦК України в період з 20.12.2013 року по 31.08.2014 року в сумі 6631,66 грн. не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Також, позивач не позбавлена права повторно звернутися до суду з інших підстав та інших обґрунтувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 22, 28, 35, 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 10,11,60, 61, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя Г. Б. Супрун