Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Головіна В.О., при секретарі Сисоєвій Л.В., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до

Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом посилаючись на те, що після смерті 23 грудня 2004 року її прабаби ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 3,789 га , для ведення товарного сільгоспвиробництва, розташованої на території Межиріцької сільської ради., та права на майновий пай. Згідно складеного померлою заповіту від 30 жовтня 1998 року усе майно ОСОБА_3 заповіла їй. Після смерті прабаби всі документи залишилися у матері позивачки. Про існування заповіту вона узнала в жовтні 2009 року від своєї матері ОСОБА_4, яка доглядала ОСОБА_3Я, перед смертю, тому вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. 22 жовтня 2009 року вона звернулася до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області для оформлення спадщини, але їй було відмовлено у зв»язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Тому вона просила суд визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку та майновий пай в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на ті самі обставини.

Від відповідача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 23 грудня 2004 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

На підставі Державного акта на право приватної власності на землю від 17.12.2002 року померлій належала земельна ділянка, площею 3,789 га, для ведення товарного сільгоспвиробництва, розташована на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Крім того, на підставі свідоцтва № 914 на право на майновий пай від 25.12.2000 року їй належало право на майновий пай. Згідно складеного ОСОБА_3 заповіту від 30 жовтня 1998 року, посвідченого секретарем виконкому Межиріцької сільської ради, усе належне їй майно ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_5 Позивачка при одруженні змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Про існування заповіту позивачка дізналася від своєї матері ОСОБА_4, яка доглядала перед смертю за ОСОБА_3 і у якої знаходились всі документи померлої. Тому суд вважає, що позивачка пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин. Із довідки Межиріцької сільської ради від 16.10.2009 року вбачається, що ОСОБА_3 перед смертю проживала одна.

Вартість спірної земельної ділянки складає 50283,06 грн., що підтверджується довідкою з відділу Держкомзему у Павлоградському районі Дніпропетровської області від 25.11.2009 року № 6/03-8210. Згідно свідоцтва про право на майновий пай № 914, зареєстрованого 25.12.2000 року в Книзі реєстрації майнових паїв, розмір майнового паю складає 1638 гривень.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майно може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення(ч. 1 ст. 1225 ЦК України).

За таких обставин позов підлягає повному задоволенню.

Позивачкою сплачені судові витрати по справі: судовий збір в сумі 51.00 грн., що підтверджується квитанцією, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень, на правову допомогу адвоката в сумі 500 грн., які на підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на її користь.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Межиріцької сільської ради

Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку, площею 3,789 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої 23 грудня 2004 року ОСОБА_3.

Визнати ОСОБА_2 право на майновий пай, яке перебувало у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Межиріч», розміром 1638 гривень, що виділено при розпаюванні майна колективної власності із складу пайового фонду, в порядку спадкування за заповітом після померлої 23 грудня 2004 року ОСОБА_3.

Стягнути з Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі пятдесяти однієї гривні.

Стягнути з Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі сто двадцять гривень.

Стягнути з Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу адвоката в сумі пятсот гривень.

Суддя : Головін В.О.