Справа №484/5189/14-ц 13.05.2015 13.05.2015 13.05.2015
Провадження №22-ц/784/870/15 Суддя першої інстанції: Сотська С.О.
Категорія 54 Суддя-доповідач апеляційної інстанції: Крамаренко Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої Крамаренко Т.В.,

суддів: Буренкової К.О., Кутової Т.З.,

із секретарем: Харитоновою І.В.,

за участю: відповідачки - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати по заборгованості за аліментами,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 в якому просив зменшити аліменти на утримання сина ОСОБА_4 з ? частини до 1/10 частини та звільнити від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 14 590,08 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що з 28 липня 2009 року на підставі виконавчого листа, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області він сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Крім того, він також сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини від першого шлюбу. З серпня 2014 року він має тяжке захворювання та є інвалідом 1 групи у зв'язку з чим отримує пенсію у розмірі 949 грн. Станом на 31 серпня 2014 року утворилась заборгованість за аліментами у розмірі 14 590,08 грн.

Посилаючись на викладене, а також на те, що з втратою працездатності погіршився матеріальний стан, у зв'язку з чим відсутня можливість погасити заборгованість та сплачувати аліменти у розмірі встановленому рішенням суду, позивач просив про задоволення позову.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 лютого 2015 року позов задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 серпня 2009 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 150 грн. щомісячно. Ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 150 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Звільнено ОСОБА_3 від сплати заборгованості за аліментами на утримання сина ОСОБА_4 за період з 1 липня 2013 року по 31 листопада 2014 року, залишивши суму заборгованості 8 000 грн.

Відізвано виконавчий лист по справі №2-2215/2009 виданий Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, який знаходиться на виконанні у відділі ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення в частині часткового звільнення відповідача від сплати заборгованості за аліментами скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За положеннями статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

На підставі виконавчого листа №2-2215/09 від 11 вересня 2009 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини (а.с. 3).

Згідно довідки відділу ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції від 25 листопада 2014 року заборгованість по аліментам станом на 31 серпня 2014 року становить 14 590,08 грн. (а.с.7-8).

З виписки медичної карти стаціонарного хворого видно, що з 14 липня 2014 року ОСОБА_3 у зв'язку з отриманою травмою перебував на лікуванні (а.с.31).

В подальшому, 3 вересня 2014 року МСЕК позивачу встановлено інвалідність 1 групи до 1 жовтня 2015 року (а.с.6).

Згідно довідки УПФУ м. Первомайську та Первомайському районі від 7 листопада ОСОБА_3 отримує пенсію по інвалідності 1 групи, розмір якої становить 949 грн. (а.с.5).

З урахуванням встановленого та положень вказаної вище норми, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами.

Разом з тим, визначаючи період за який звільнено позивача від сплати заборгованості - з 1 липня 2013 року по 31 листопада 2014 року та залишивши розмір заборгованості у сумі 8000 грн. суд не звернув уваги на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась станом на 31 серпня 2014 року у розмірі 14 590,08 грн.

Відповідно до заяви від 17 січня 2013 року ОСОБА_2 просила відділ ДВС Первомайського МРУЮ повернути виконавчий лист без виконання, а 15 серпня 2013 року подала заяву про прийняти його до виконання (а.с.11-12).

Про що не заперечувала і під час судового засідання відповідачка.

Крім того, з липня 2014 року по серпень 2014 року включно позивач перебував на стаціонарному лікуванні.

Таким чином, за період з 1 січня 2013 року по 1 вересня 2013 року та за період з 1 липня 2014 року по 1 вересня 2014 року колегія суддів вважає за можливе звільнити позивача від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 3999,60 грн., оскільки ця заборгованість утворилась з незалежних від позивача причин, залишивши суму заборгованості 10 590,48 грн. (14 590,08 грн. - 3999,60 грн.),

За таких обставин, рішення суду на підставі п.1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України в частині задоволення вимог про звільнення від сплати заборгованості за аліментами змінити, шляхом звільнення ОСОБА_3 від сплати заборгованості за аліментами на суму 3999,60 грн. за період з 1 липня 2013 року по 1 вересня 2013 року та з 1 липня 2014 року по 1 вересня 2014 року, залишивши суму заборгованості 10 590,48 грн.

Рішення суду в частині задоволення вимог про зменшення розміру аліментів не оскаржувалося, а тому не було предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 лютого 2015 року в частині задоволення вимог про звільнення від сплати заборгованості за аліментами змінити.

Звільнити ОСОБА_3 від сплати заборгованості за аліментами на суму 3999,60 грн. за період з 1 липня 2013 року по 1 вересня 2013 року та з 1 липня 2014 року по 1 вересня 2014 року, залишивши суму заборгованості - 10 590,48 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: