Справа № 462/1086/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.

при секретарі Щур Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: Друга Львівська державна нотаріальна контора) про визнання права власності в порядку спадкування за законом та стягнення моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, який змінювала та уточнювала /а.с.36-39/, та в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 За життя йому та його дружині ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом на спірну квартиру. Вона прийняла спадщину відповідно до вимог чинного законодавства. Проте, відповідач ОСОБА_2, яка є донькою ОСОБА_5 не визнає її право на спадщину, не надає до нотаріальної контори оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, а відтак вона позбавлена можливості оформити право власності на зазначену квартиру в нотаріальному порядку. В зв'язку із наведеним просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов.

У судовому засіданні ОСОБА_2 проти позову заперечила, пояснивши, що позивач не має ніяких прав на квартиру АДРЕСА_1, яка належить їй та її сину, просить в позові відмовити.

У судове засідання не з'явився представник третьої особи, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд ухвалив розглядати справу без його участі, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті та прийняття рішення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріли цивільної справи № 2-1059/11, суд прийшов до висновків, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, який був батьком позивача ОСОБА_1, після його смерті відкрилася спадщина, на яку претендує позивач /а.с.8,73/. З 04.11.1989 року ОСОБА_4 перебував у зареєстровану шлюбі з ОСОБА_5 /а.с.69 зворот/. Відповідач ОСОБА_2 являється донькою ОСОБА_5 від першого шлюбу з ОСОБА_6 /а.с.89 зворот, 90/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 являлися спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4

Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належала на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 /а.с.91/, в якій вони постійно проживали разом, що підтверджується довідкою ЛКП «Нове» від 09.02.2005 року № 399 /а.с.69 зворот/.

Таким чином, частка померлого ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру становила - 1/2.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

04.02.2005 року ОСОБА_5 подала до Другої Львівської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті її чоловіка /а.с.67/.

07.10.2010 року ОСОБА_1 подала до Другої Львівської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті її батька /а.с.72 зворот/.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22.02.2011 року ОСОБА_1 був визначений додатковий строк тривалістю три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті її батька.

За таких обставин, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 успадкували після смерті ОСОБА_4 по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла /а.с. 82 зворот/, не встигши за життя отримати свідоцтво про право на спадщину.

09.09.2011 року ОСОБА_2 подала до Другої Львівської державної нотаріальної контори заяву, в якій просила не видавати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру.

Листом Другої Львівської державної нотаріальної контори від 05.12.2012 року № 2699/02-14 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з мотивів того, що інша спадкоємиця - ОСОБА_2, яка володіє оригіналами правовстановлюючих документів, на листи нотаріальної контори з проханням надати їх не зреагувала, а написала заяву з проханням не видавати свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона оспорює право позивача на спадкування /а.с./.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) /аналогічна правова позиція викладена в п.3.1 Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"/.

Беручи до уваги, що відповідач не визнає право власності на частку в спірній квартирі за позивачем, а також, той факт, що позивач позбавлена можливості оформити свої речові права на спадкове майно в нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що право власності останньої, як спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку.

Разом з тим, суд критично ставиться до твердження позивача, що за неї слід визнати право власності на 1/2 частини спірної квартири, оскільки вона, беручи до уваги вищевказані докази, успадкувала після смерті її батька лише 1/4 частину у цій квартирі.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності підлягають частковому задоволенню, а саме за ОСОБА_1 слід визнати на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 4000 грн., то у задоволені такої слід відмовити, оскільки позивач не надала суду належних та допустимих доказів про те, що їй була завдана моральна шкода, та не довела її розмір.

Крім того, враховуючи, що позовні вимоги позивача були задоволенні лише на половину, то і з відповідача слід стягнути 50% сплаченого судового збору, що дорівнює 365,40 грн. (730,80 грн. : 1/2 = 365,40 грн.).

Керуючись ст.ст. 10,11,60-62,88,130,174,209,212,214-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 365 гривень 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:

Оригінал рішення.

.