УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мартинюка В.І.,Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «БанкКредит Дніпро» про захист прав споживача, стягнення суми депозитного вкладу, за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання частково недійсним договору та стягнення суми депозитного вкладу, за касаційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_6 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 17 травня 2012 року між нею та ПАТ «Банк Кредит Дніпро» укладено договір банківського строкового вкладу. Сума вкладу складає 300 000,00 грн, строк дії договору 3 місяці. До спливу строку вона звернулася до банку з метою отримання грошових коштів, однак її звернення залишилось без реагування.

ОСОБА_6 просила суд стягнути з відповідача на її користь суму вкладу в розмірі 300 000,00 грн та 49,18 грн нарахованих відсотків.

Крім того, у квітні 2013 року ОСОБА_8, яка є третьою особою з самостійними вимогами, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 та ПАТ «Банк Кредит Дніпро» про визнання частково недійсним договору і стягнення суми, посилаючись на те, що за укладеним 17 травня 2012 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Банк Кредит Дніпро» договором банківського строкового вкладу грошові кошти внесла саме вона, при цьому працівники банку не перевірили її особу, не впевнились від кого саме отримали кошти. Крім того, договір банківського строкового вкладу та ощадна книжка також підписана не вкладником ОСОБА_6, а нею, що підтверджено висновком судово-почеркознавчої експертизи. Тому, вважає, що банк володіє належними їй коштами безпідставно.

З урахуванням уточнень ОСОБА_8 просила суд визнати договір банківського строкового вкладу НОМЕР_1 від 17 травня 2012 року, укладений між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_6, частково недійсним в частині вкладника, визнавши її вкладником та стягнути з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на її користь суму вкладу 300 000,00 грн та відсотки за період з 17 травня 2012 року по 17 листопада 2013 року в сумі 82 341,39 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2014 року в задоволені позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині обґрунтування відмови у задоволенні позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_8

В решті рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2014 року залишено без змін.

У касаційних скаргах заявники порушують питання про скасування судових рішень судів попередніх інстанцій із ухваленням нового рішення, яким задовольнити позови, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що між ОСОБА_6 та банком укладено договір вкладу на суму 300 000,00 грн, внесення якої підтверджено ощадною книжкою, але підписи в договорі та в ощадній книжці виконані ОСОБА_8, тому договір вкладу є нікчемним, а між сторонами склались позадоговірні правовідносини щодо набуття та збереження грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави.

Змінюючи рішення районного суду в частині обґрунтування відмови у задоволенні позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 суд апеляційної інстанції виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування юридичною особою шкоди, завданої їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, які врегульовані ч. 1 ст. 1172 ЦК України.

Судами встановлено, що 17 травня 2012 року між ОСОБА_6 та банком укладено договір банківського строкового вкладу НОМЕР_1 на суму 300 000,00 грн під 16,5 % річних строком на 3 місяці.

Відповідно до висновку № 3731 від 12 лютого 2013 року, виконаного за ухвалою суду Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, встановлено, що підпис на договорі банківського строкового вкладу НОМЕР_1 від 17 травня 2012 року від імені ОСОБА_6 - виконано ОСОБА_8. Підпис на ощадній книжці НОМЕР_2 від 17 травня 2012 року в графі «Клієнт» виконано ОСОБА_8.

З висновку за матеріалами ЄО № 13220 від 20 вересня 2013 року Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області вбачається, що під час проведення ревізії каси відділення «Західне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» було виявлено недоїмку грошових коштів в сумі 639 000,00 грн, Даний матеріал було направлено до прокуратури м. Дніпропетровська, однак через самогубство ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 року усі кримінальні справи відносно неї були закритті.

За повідомленням банку згідно з актом службового розслідування від 30 травня 2012 року по факту виявлення в ході ревізії каси Західного відділення нестачі грошових коштів та несанкціонованого використання начальником Західного відділення грошових коштів клієнтів-фізичних осіб встановлено, що на жорсткому диску робочої станції, належної начальнику Західного відділення, виявлені документи, а саме: договори на вкладення депозитних коштів на ім'я ОСОБА_6 на суму 300 000,00 грн, але в ПК «Мінівега» депозитний договір не відображений, депозитний рахунок в банку не відкривався.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 1059 ЦК України встановлено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до ч. 2 ст. 1059 ЦК України у разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Оскільки договір банківського вкладу від 17 травня 2012 року не був підписаний титульним кредитором, колегія суддів погоджується з висновками суду, що в силу наведених вище норм матеріального права указаний договір є нікчемним правочином, який не створює правових наслідків для сторін правочину.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційних скарг, матеріали справи та зміст оскаржуваних рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року та рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2014 року в його незміненій частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова
В.І. Мартинюк
М.І. Наумчук