Провадження № 22-ц/779/482/2015
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Вакарук В.М., Проскурніцького П.І.

секретаря Гавриляк Є.М.

з участю апелянта ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2014 року задоволено позов ОСОБА_3. Вирішено розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 10.06.1992 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №713. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що оскаржуване заочне рішення ухвалене судом в порушення ст. 224 ЦПК України, оскільки жодного повідомлення про розгляд справи 08.12.2014 року вона не отримувала. Позивач приховав від суду ту обставину, що ні вона, ні позивач за місцем їх реєстрації не проживають, а суд не вжив інших, передбачених ст.ст. 74, 76 ЦПК України, способів виклику її в судове засідання як відповідача. Крім того, справа призначена судом на 08.12.2014 року вперше, а тому в силу вимог ст. 169 ЦПК України суд зобов'язаний був відкласти розгляд справи на інший день, оскільки це була перша її неявка в судове засідання.

Також апелянт стверджує, що наведені позивачем в позовній заяві обставини не відповідають дійсності. Вважає, що позивач подав позов про розірвання шлюбу зопалу під впливом сварки. При цьому, суд не вияснив чи можливе між ними примирення, а її відсутність при розгляді справи позбавила її можливості надати відповідні пояснення та представити необхідні докази.

З наведених підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

У засіданні апеляційного суду апелянт доводи апеляційної скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

Позивач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги не визнав, рішення суду першої інстанції вважав законним і обґрунтованим.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 10 червня 1992 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №713 (а.с. 4).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час є повнолітнім (а.с. 5).

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім'ї, а подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без належного з'ясування дійсних обставин по справі та з порушенням норм процесуального права, зокрема ст.ст. 10, 74, 76, 169, 212 - 214, 224 ЦПК України.

За приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Всупереч наведених положень, суд не прийняв міри щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи, як це передбачено нормами ст.ст. 74, 76 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

За змістом ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення повертається суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

В матеріалах справи відсутні докази надсилання повістки відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Більше того, як ствердили сторони в суді, вони проживають АДРЕСА_1, а не за місцем реєстрації, як про це вказав позивач в позовній заяві (а.с. 3).

В силу п. 1 ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

Всупереч наведених положень, суд в першому судовому засіданні розглянув справу, при цьому не дотримуючись вимог ст. 224 ЦПК України, відповідно до ч. 1 якої суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Також судом першої інстанції порушено вимоги ст. 212 ЦПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин справи та ст. 213 ЦПК України, відповідно до ч. 1 якої рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Недотримання судом першої інстанції наведених норм процесуального права призвело до ухвалення незаконного рішення.

Спірні правовідносини врегульовуються положеннями ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно матеріалів справи позивач подав до суду позов про розірвання шлюбу після 22-х років подружнього життя.

Як ствердила відповідач та не заперечив позивач, вони до дня розлучення проживали спільно і продовжують спільно проживати.

Позивач заперечив факт підтримання подружніх стосунків, посилаючись на те, що має намір жити з іншою жінкою.

Однак, за словами відповідача, остання любить свого чоловіка і навіть після того як можливо він і захопився іншою жінкою, вона бажає зберегти сім'ю і прикладатиме всі зусилля для збереження їх відносин.

Зважаючи на викладені обставини, рішення суду першої інстанції про розірвання шлюбу не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2014 року скасувати, ухваливши нове рішення.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Вакарук В.М.

Проскурніцький П.І.