АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/599/15 Головуючий 1 інст. - Горбунова Я.М.
Справа № 643/6655/14-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

іменем України

11 березня 2015 року колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Шаповал Н.М.,

- Кружиілної О.А.,

за участю секретаря - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а :

15.05.2014 року представник товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ОТП Факторинг Україна» ОСОБА_5, діючи за довіреністю директора товариства ОСОБА_6, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_7, в якому просила звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №МL 702/925/2008 від 19.05.2008р. в розмірі 3 007 402,14 грн. та суми сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн., шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі - покупцеві предмету іпотеки за договором іпотеки №РМL 702/925/2008 від 19.05.2008 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1, з наданням всіх повноважень продавця, встановивши початкову ціну продажу предмета іпотеки на рвін, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на час продажу.

Крім того, позивач просив передати вказану квартиру товариству «ОТП Факторинг Україна» на період до реалізації з наданням права обладнання новими охоронними пристроями, заміни замків, укладенням договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами, укладання договорів оренди.

Позовні вимоги обґрунтовувалися посиланням на те, що 19.05.2008 року громадянка України ОСОБА_4 уклала з ЗАТ «ОТП банк» кредитний договір №МL 702/925/2008, за умовами якого отримала кредит у розмірі 53040 доларів США на строк до 19.05.2038 року під зобов'язання щомісячних платежів з метою повернення кредитних коштів і процентів за користування ним. Крім того, в цей же день ОСОБА_4 уклала з ЗАТ «ОТП банк» договір іпотеки №РМL 702/925/2008 з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, за умовам якого вона, з письмової згоди її чоловіка - ОСОБА_8, передала банку в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_1, яку сторони договору оцінили в 329000 грн., що за курсом НБУ станом на дату укладення договору, становило 65148, 51 долар США.

29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, згідно якого ПАТ «ОТП банк» відступило товариству зобов'язання за кредитним договором №МL 702/925/2008 та договором іпотеки №РМL 702/925/2008 від 19.05.2008 року.

ОСОБА_4 зобов'язання не виконує, станом на 01.08.2013 року має заборгованість 83725,24 долари США, що за курсом НБУ, з урахуванням пені, становить 3007402,14 грн.

Відповідно до постанови господарського суду Харківської області від 20.07.2011 року, яка у подальшому була скасована як незаконна постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.11.2011 року, фізичну особу-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_4 було визнано банкрутом, належну їй квартиру АДРЕСА_1 продано в ході ліквідаційної процедури без згоди іпотекодержателя - позивача по даній справі і в даний час власником квартири є ОСОБА_7

Посилаючись на вказані обставини, та приписи ст.23 Закону України «Про іпотеку», позивач просить задовольнити вимоги, вважаючи, що іпотека зазначеної квартири є дійсною і для ОСОБА_7 навіть у тому випадку, якщо до її відома не була доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 10.11.2014 року позов задоволено частково. Суд вирішив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості за кредитним договором №МL 702/925/2008 від 19.05.2008р. у розмірі 3 007 402, 14 грн. шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі покупцеві предмету іпотеки за договором іпотеки №РМL 702/925/2008 від 19.05.2008 року, а саме: квартири АДРЕСА_1, з наданням всіх повноважень продавця, а також вирішив стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача 3654 грн. оплаченого останнім судового збору(а.с.82-83).

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення Московського районного суду м.Харкова, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, вказуючи: що надані позивачем документи є сфальшовані, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не є фінансовою установою, яка має право звертатися з таким вимогами; що на підтвердження договору факторингу представник позивача взагалі надала витяг з додатку до іншої справи; що вказані позивачем постанова господарського суду Харківської області від 20.07.2011р. та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 14.11.2011 року до даної справи не мають відношення; що вона не має жодного відношення ні до ПАТ «ОТП банку», ні до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ні до ОСОБА_4, ні до ліквідатора ФОП ОСОБА_4, ні до осіб, які виконували рішення господарського суду, оскільки квартиру вона купила за посвідченим нотаріусом договором куп віл-продажу у громадянина ОСОБА_9, який взагалі до участі у справі не залучений, сплативши йому обумовлену договором суму. При цьому квартира під забороною або арештом, чи в іпотеці - не перебувала.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_10 апеляційну скаргу підтримав і просив задовольнити, вказуючи, що з отриманих ним з ЄДРСР судових рішень господарських судів першої і апеляційної інстанції вбачається, що ФОП ОСОБА_4 зверталася до господарського суду Харківської області з заявою про визнання її банкрутом двічі і останні судові рішення від 06.12.2012р. та від 20.12.2012р., на підставі яких було виключено заборону відчуження нерухомого майна, в тому числі іпотеку спірної квартири, набрали законної сили та є чинними.

Представник позивача не оспорював вказані обставини, в тому числі і викладені в доводах представника відповідача в суді апеляційної інстанції щодо повторного звернення ФОП ОСОБА_4 до господарського суду Харківської області з заявою про визнання банкрутом, однак просив апеляційну скаргу відхилити, вважаючи, що положення ст.23 Закону України «Про іпотеку» щодо дійсності іпотеки при переході прав власності на предмет іпотеки до іншої особи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи і не оспорюється сторонами, та іншими особами, які беруть участь у справі, що дійсно, ОСОБА_4 (змінила прізвище на «Бутрім» - а.с.116) уклала 19.05.2008р. з ЗАТ «ОТП банк» кредитний договір №МL 702/925/2008, за умовам якого отримала кредит в сумі 53040 доларів США на строк до 19.05.2038р., а також договір іпотеки, з умовами якого в забезпечення виконання зобов'язань передала банку в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_1.

15.05.2014р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, вказуючи, що за умовами укладеного з ПАТ «ОТП Банк» договору купівлі-продажу «кредитного портфелю» від 29.06.2010 року товариство набуло права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки до ОСОБА_4, яка станом на 01.08.2013 року має заборгованість у розмірі 3007402,14 грн. Відповідно до постанови господарського суду Харківської області від 20.07.2011 року ФОП ОСОБА_4 визнано банкрутом, в ході ліквідаційної процедури все майно ФОП ОСОБА_4, в тому числі і квартира, яка є предметом іпотеки, були реалізовані без згоди іпотекодержателя. В даний час власником квартири є ОСОБА_7

Задовольняючи позов в частині вимог про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 в розмірі 3007402,14 грн. на предмет іпотеки шляхом надання товариству «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі покупцеві квартири АДРЕСА_1, яка в даний час є приватною власністю ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що за статтею 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Однак з таким рішенням колегія суддів погодитися не може у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно має місце порушення прав кредитора на отримання грошових коштів, передбачених умовами кредитного договору №МL 702/925/2008 від 19.05.2008 року та договору іпотеки №РМL 702/925/2008 від 19.05.2008 року.

Однак, ні положення статті 23 Закону України «Про іпотеку», а ні інші норми чинного законодавства України, на які посилаються представники ТОВ «ОТП Факторинг Україна», не передбачають право кредитора вимагати задоволення своїх прав, порушених громадянкою ОСОБА_4 за рахунок особи, якою в даному випадку є ОСОБА_3, яка не була стороною при укладанні вказаних договорів кредиту та іпотеки, яка не причетна до вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про наявність обтяження спірної квартири (предмету іпотеки за договором №РМL 702/925/2008 від 19.05.2008 року), яка не була стороною правочину, за яким вказана квартира відчужена з власності боржника ОСОБА_4

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 у передбачених законом порядку і спосіб за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу придбала спірну квартиру у громадянина ОСОБА_9 і на момент вчинення вказаного правочину квартира АДРЕСА_1 не була обтяжена іпотекою, не перебувала під забороною.

Про відсутність обтяжень спірної квартири на момент укладення 18.01.2013 року між ОСОБА_9 і ОСОБА_3 договору купівлі-продажу, в тому числі і обтяження іпотекою, свідчить зміст пункту 6 вказаного договору, а також витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 18.01.2013 року та Інформація з Єдиного реєстру забороно відчуження об'єктів нерухомого майна від 29.09.2014 року, які надані представником відповідача ОСОБА_3 в суді першої інстанції та які позивачем і його представниками не спростовані. (а.с.38,39,54-55).

Аналіз змісту записів в Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 29.09.2014 року (а.с.54-55) та наданих в суді апеляційної інстанції представником відповідача ОСОБА_3 копій постанови господарського суду Харківської області від 06.12.2012 року по справі №5023/5336/12 про визнання ФОП ОСОБА-1 банкрутом та ухвали від 20.12.2012 року цього ж суду про задоволення клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_11 про роз'яснення постанови від 06.12.2012 року в частині виключення записів про заборону відчуження нерухомого майна по цій же справі свідчить, що на підставі вказаних судових рішень господарського суду приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 25.12.2012 року вилучено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження квартири АДРЕСА_1 іпотекою, запис про який було здійснено приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_13 19.05.2008р.

Зазначені обставини не оспорював і представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з пояснень якого вбачається, що в даний час товариством оспорюється в Московському районному суді м.Харкова правомірність відчуження з торгів спірної квартири, здійснених Московським ВДВС Харківського МУЮ при виконанні постанов господарського суду про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_4 Рішення по даній справі не прийнято.

Таким чином, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», звернувшись 15.05.2014р. з позовом про звернення стягнення на належну ОСОБА_3 квартиру, яку позивач безпідставно вважає обтяженою іпотекою, намагався у спосіб і на підставах, не передбачених законом, задовольнити свої майнові інтереси по боргах ОСОБА_4 за кредитним договором за рахунок ОСОБА_3, яка до порушення прав позивача не причетна.

Про те, що дія ст. 23 Закону України «Про іпотеку» не поширюється на ті випадки, коли обтяження нерухомого майна іпотекою виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна свідчить і висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 24.12.2014 року у цивільній справі №6-201цс14 за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_14, треті особи ОСОБА_15, ПН ОСОБА_16 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За таких обставин рішення Московського районного суду м.Харкова від 10.11.2014 року в частині задоволення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про звернення стягнення на належну ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу вказаної квартири будь-якій особі в рахунок заборгованості ОСОБА_4 підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, оскільки підстави для скасування рішення суду в тій частині, якою суд відмовив у задоволенні інших вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна», відсутні.

Посилання представника позивач на незахищеність кредитора не впливає на висновок апеляційного суду по даній справі, оскільки питання щодо використання певними учасниками цивільних правовідносин положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у якості інструменту для ухилення фізичних осіб-підприємців від відповідальності за порушення зобов'язань знаходиться поза межами даної справи, передбаченими ст.ст.11, 303 ЦПК України і відносить до компетенції інших органів.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ст.309, ст.ст.313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року про задоволення позову товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» скасувати і ухвалити нове.

Відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» про звернення стягнення на предмет іпотеки - 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 у сумі 3 007 402 грн. 14 коп. за кредитним договором № МL 702/925/2008 від 19 травня 2008 року.

В іншій частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: