Справа №484/3355/14-ц 16.02.2015 16.02.2015 16.02.2015
Провадження №22-ц/784/305/15
Провадження №22-ц/784/305/15 Суддя суду першої інстанції Паньков Д.А.
Категорія 59 Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Ухвала

Іменем України

16 лютого 2015 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Лисенка П.П., Галущенка О.І.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участі:

позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в

інтересах ОСОБА_5 та їх представника ОСОБА_6,

відповідача ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8,

представника відділу державної виконавчої служби - Шматкова А.М.,

представників третіх осіб - ОСОБА_10 і ОСОБА_11,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 листопада 2014 року, ухваленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, Приватного підприємства «НИВА-В.Ш.», ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_12, відділ опіки та піклування Первомайської міської ради, Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго», Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго», про визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, -

ВСТАНОВИЛА:

15 серпня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5, звернулися до суду із позовом до відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (далі - відділ ДВС Первомайського МУЮ), Приватного підприємства «НИВА-В.Ш.» (далі - ПП «НИВА_В.Ш.»), ОСОБА_7 про визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, зазначивши в його обґрунтування, що при реалізації належної на праві власності ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 з прилюдних торгів, які відбулися 03 липня 2014 року, не враховано, що на момент їх проведення в квартирі зареєстрована та проживала малолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, чим порушено вимоги закону щодо отримання дозволу органу опіки та піклування на вчинення правочину з нерухомим майном.

Посилаючись на те, що при проведенні прилюдних торгів державним виконавцем та ПП «НИВА - В.Ш.» були порушені вимоги Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за №745/4038 (далі - Тимчасове положення) та п.п.4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 щодо отримання дозволу органу опіки та піклування, позивачі просили суд позов задовольнити, визнати прилюдні торги недійсними та визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2014 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору залучено Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (а.с.59).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що фактично позивачі оспорюють дії державного виконавця, що були спрямовані на виконання судових рішень по зведеному виконавчому провадженню та оскільки такі дії не стосуються правил проведення прилюдних торгів й мають самостійний спосіб оскарження, то в задоволенні позову слід відмовити.

Додатковою підставою відмови у позові міськрайонний суд зазначив і те, що підстав для визнання результатів прилюдних торгів з продажу спірної квартири такими, що відбулися з порушенням Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, не встановлено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо вирішення позовних вимог, оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Під час розгляду справи міськрайонним судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Первомайського МУЮ Миколаївської області знаходилося зведене виконавче провадження за №39329888 стосовно боржника - ОСОБА_3 про стягнення з останнього за виконавчими документами на користь стягувачів боргу на загальну суму 55 477 грн. 25 коп.

В процесі здійснення дій з примусового виконання виконавчих документів 20 січня 2014 року державним виконавцем проведено опис та арешт квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 07 травня 2007 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу ОСОБА_12 та зареєстрованого в реєстрі за №2116 (матеріали зведеного виконавчого провадження №39329888).

05 лютого 2014 року державним виконавцем подано заявку на реалізацію майна боржника до ПП «НИВА - В.Ш.» (матеріали зведеного виконавчого провадження №39329888).

28 березня 2014 року між відділом ДВС Первомайського МУЮ та ПП «НИВА - В.Ш.» було укладено договір про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна за №1514179, а саме: квартири АДРЕСА_1 (том 1 а.с.33-35).

03 липня 2014 року відбулися прилюдні торги, за результатами яких обумовлену квартиру продано ОСОБА_7 за 69 800 грн., про що ПП «НИВА - В.Ш.» склало протокол проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна за №1514179 від 03 липня 2014 року, а державний виконавець відділу ДВС Первомайського МУЮ 04 липня 2014 року склав акт про проведення прилюдних торгів, затверджений у встановленому порядку (матеріали зведеного виконавчого провадження №39329888, том 1 а.с. 107 цивільної справи).

08 липня 2014 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_12 видано свідоцтво про право власності на ім'я ОСОБА_7 (том 1 а.с. 230).

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у справі №6-116 цс 12, відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.16. ч.1 ст.215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч.ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК України, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802.

Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за №745/4038, згідно з яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п.2.2), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6).

Відповідно до правил п.3.11. Тимчасового положення спеціалізована організація, з якою державна виконавча служба укладає договір, яким доручає цій організації реалізацію майна за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Згідно з положенням п.6.1. Тимчасового положення після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби.

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами ст.ст.650,655 та ч.4 ст.656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги.

Отже, враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст.215 цього Кодексу).

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові №6-116 цс 12 від 24 жовтня 2012 року, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними ОСОБА_3 і ОСОБА_4 зазначено недодержання державним виконавцем та ПП «НИВА - В.Ш.» положень ст.3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», п.п.4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки не було вчинено дій, спрямованих на отримання згоди органу опіки та піклування, що призвело до порушення прав малолітньої дитини.

Статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Отже, вимоги ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, щодо згоди органу опіки та піклування на відчуження майна, регулюють відносини щодо майна дитини й не можуть бути застосовані до правовідносин з відчуження житлового приміщення, відносно якого у дитини є право на користування житлом.

Попередня ж згода органу опіки та піклування для здійснення будь - яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, обов'язкова з 01 січня 2006 року, тобто з часу набрання чинності Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей».

Зокрема, відповідно до положень ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.

Але, така згода органу опіки та піклування необхідна лише у випадку, якщо дитина є власником (співвласником), або має право на користування жилим приміщенням, що відчужується.

Із роз'яснень, викладених у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №54 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що згідно зі ст.32 ЦК України, ст.177 СК України та ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Разом з тим, з буквального тлумачення положень ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» згода органу опіки та піклування на відчуження майна вимагається при укладенні правочинів саме батьками дитини стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають їх діти. Втім, з матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_3 не є біологічним батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с.8).

Посилання позивачів на п.п.4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, якою передбачено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають неповнолітні, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки Закон України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» має вищу юридичну силу порівняно з вказаною Інструкцією. А тому відповідно до ч.4 ст.8 ЦПК України має застосовуватися саме положення Закону, у відповідності й до якого, наявність згоди органу опіки та піклування на відчуження майна вимагається лише при укладенні правочинів саме батьками дитини.

До того ж, за відомостями адресно - довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Миколаївській області, слідує, що малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим у спірній квартирі не значиться.

Тобто, на час укладення договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна за №1514179 від 28 березня 2014 року і на час проведення прилюдних торгів, тобто 03 липня 2014 року, малолітня дитина у квартирі зареєстрована не була.

Факт проживання дитини у вказаній квартирі саме на час проведення прилюдних торгів не знайшов свого підтвердження належними та допустимими доказами, як того вимагають положення ст.ст.57-60 ЦПК України, а тому, у даному випадку, дозвіл органу опіки та піклування не потрібний.

З інших підстав ОСОБА_3 і ОСОБА_4 прилюдні торги не оспорювали, а суд вийти за межі позовних вимог не має права (ст.ст.10,11 ЦПК України).

З урахуванням вказаних норм, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст.ст.303,308,315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: