Справа № 463/3198/14 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/2864/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2014 року та додаткове рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частку спадкового майна,-

встановила:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, уточненим під час розгляду справи (а.с.5-6, 36), в якому просила визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити, що частка померлої ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 становила - 1/2.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що до складу спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 і частину якої вона разом з іншими спадкоємцями першої черги за законом: ОСОБА_6 та ОСОБА_4 успадкувала відповідно до договору про розподіл спадкового майна від 23.05.2013 року, не увійшло майно, яке було спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_6, як подружжя, і зареєстроване лише на ОСОБА_6

Позивач вважає, що в позасудовому порядку вона позбавлена можливості визначити частку своєї матері у квартирі АДРЕСА_1, яка належала на праві спільної сумісної власності їй та її чоловікові ОСОБА_6, оскільки він теж помер ІНФОРМАЦІЯ_2, залишивши заповіт на свого сина ОСОБА_4, а отже, у зв»язку з цим, вона позбавлена можливості й оформити свої спадкові права на належну їй частку в цьому майні, яка становить - 1/6.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 08.12.2014 року та додатковим рішенням цього ж суду від 19.02.2015 року в задоволенні зазначених вище вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Скасовано вжиті ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13.10.2014 року заходи забезпечення позову у даній справі.

Обидва рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2, просить їх скасувати з підстав неповного з»ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким її вимоги задовольнити в повному обсязі.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що судом не враховано тієї обставини, що в позасудовому порядку вона позбавлена можливості визначити частку матері у спірній квартирі, оскільки для цього закон вимагає згоду іншого з подружжя, а ОСОБА_6 помер. Вважає, що суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з»ясуванню обставин справи та безпідставно відмовив у задоволенні її клопотання про витребування з державних установ інформації про майно, яке зареєстроване на ОСОБА_6 і в якому є частка померлої ОСОБА_5

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому 14.04.2015 року судової повістки, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому розгляд справи апеляційним судом проведено відповідно до вимог ст.305 ЦПК України у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, сторону позивача в підтримання апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційних скарг з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), оскільки є її донькою (а.41,42 спадкової справи).

Позивач ОСОБА_2 разом з іншими спадкоємцями першої черги за законом: чоловіком спадкодавця - ОСОБА_6 та її сином - ОСОБА_4, у встановлений законом шестимісячний строк подали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.2, 38, 45 спадкової справи) і нотаріально оформили між собою договір про розподіл спадкового майна від 23.05.2013 року (а.270-271 спадкової справи) з урахуванням виділення належної чоловікові спадкодавця - ОСОБА_6 1/2 частки, як частки в спільній сумісній власності подружжя, в цьому майні, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 та 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 (а.93 спадкової справи).

Відповідно до договору про розподіл спадкового майна від 23.05.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Косаняк С.С., після смерті ОСОБА_5 належне їй на праві власності нерухоме майно перейшло:

спадкоємцю ОСОБА_6 - 1/2 частина квартири АДРЕСА_3; 1/6 частина квартири АДРЕСА_1;

спадкоємцю ОСОБА_2 - 1/2 частина квартири АДРЕСА_2;

спадкоємцю ОСОБА_4 - будинок АДРЕСА_4; дві земельні ділянки площею 0,2499 га та 0,3906 в с. Розлуч Турківського району Львівської області.

24.05.2013 року позивач ОСОБА_2 подала нотаріусу заяву, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 (а.297 спадкової справи), на підставі якої 24.05.2013 року їй було видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину названої квартири (а.303 спадкової справи).

Інших заяв позивач ОСОБА_2 нотаріусу не подавала.

Предметом даного спору є квартира АДРЕСА_1, яка була придбана ОСОБА_6 під час шлюбу з ОСОБА_5 (а.с.9, а.5,6 спадкової справи), і яка не увійшла до спадкового майна, розподіл якого було вчинено між спадкоємцями ОСОБА_5 за вказаним вище договором.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, заповівши все належне йому на праві власності майно своєму сину ОСОБА_4 (а.с.38, 39).

У відповідності до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, вказаною статтею встановлено обов»язок спадкоємця, який прийняв спадщину, звернутись за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.23) роз»яснив, що «свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження».

Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, які, зокрема, мають бути підтверджені відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Враховуючи те, що позивачем не було надано доказів на підтвердження тієї обставини, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в квартирі АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_5, на яку вона заявляє свої права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність її звернення з указаним позовом до суду, оскільки відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, лише у разі порушення, невизнання або оспорювання цивільного права особи, воно підлягає захисту у визначений законом спосіб у судовому порядку.

Однак, це не позбавляє позивача в майбутньому, у разі обґрунтованої відмови нотаріуса у видачі їй такого свідоцтва, звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, давши належну оцінку доказам, які подали сторони в обгрунтування своїх вимог та заперечень, під час розгляду справи не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування судових рішень, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, тому апеляційні скарги необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2014 року та додаткове рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.