Єдиний унікальний номер 725/5910/15-ц
Номер провадження 2/725/1301/15
08.12.2015 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці
головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.
за участю секретаря Бакун Л.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Позивач у жовні 2015 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Посилався на те, що відповідно до укладеного договору №СVНМАК34360914 від 05 грудня 2006 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 11 061 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 01 грудня 2011 року.
У якості забезпечення повернення кредиту між Банком та відповідачкою ОСОБА_2 05 грудня 2006 року було укладено договір поруки №СVНМАК34360914.
Разом з тим, ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим у нього перед позивачем станом на 24 липня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 3 244, 44 доларів США.
Просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 244, 44 доларів США, яка згідно курсу Національного банку України станом на 24 липня 2015 року, становить 71 410 грн. 12 коп., а також витрати по сплаті судового збору.
Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи.
Представник позивача надав заяву, в якій судове засідання просив провести у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі. У разі відсутності відповідачів, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомили.
Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачів, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:
Частиною 1 ст.509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Так, судом встановлено, що 05 грудня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №СVНМАК34360914 (а.с.10-11).
Відповідно до умов договору, погоджених сторонами, відповідач ОСОБА_1 отримав кредит на купівлю автомобіля у розмірі 11 061 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 01 грудня 2011 року (а.с.12).
З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 05 грудня 2006 року укладено договір поруки №СVНМАК34360914, за умовами якого поручитель взяв на себе відповідальність за повне, своєчасне виконання позичальником взятих на себе зобовязань (а.с.13).
Крім того, умовами договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків нарахованих за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (п.2).
У випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники (п.4 Договору поруки).
Таким чином, судом достовірно встановлено, що між сторонами існували договірні зобовязання, які банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 у користування кредитні кошти.
У свою чергу, ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконав, у визначений в договорі строк кошти не повернув, чим порушив умови укладеного між сторонами договору та відповідно прострочив виконання взятих на себе зобовязань, що призвело до утворення заборгованості по сплаті кредиту, яка згідно із наданим позивачем розрахунком станом на 24 липня 2015 року становить 3 244,44 доларів США, з яких 997,93 доларів США заборгованість за кредитом; 921,58 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 324,93 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (а.с.3-4).
Як розяснив пленум Верховного суду України у своїй постанові «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Таким чином, вказана заборгованість за кредитним договором, відповідно до курсу Національного банку України, станом на день ухвалення рішення, тобто на 08 грудня 2015 року становить 76 082 грн. 12 коп. (а.с.33.).
У звязку з порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору, позивач 29 вересня 2015 року надіслав відповідачам вимоги про погашення простроченої заборгованості, однак відповідачі жодним чином на неї не відреагували (а.с.6-9).
Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ч.1 ст.530 ЦК України)).
Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.
Частиною 2 ст. 1048 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконав взятих на себе зобовязань за кредитним договором, й відповідно не надав доказів своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, згідно із положеннями ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання (ст. 541 ЦК України).
У разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ЦК України).
Враховуючи наведене, позичальник ОСОБА_1 та поручитель ОСОБА_2 несуть солідарну відповідальності за виконання вимог кредитного договору.
Таким чином, суд вважає, що вказаний вище борг по кредитному договору підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обємі.
Крім того, як розяснив пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі у своїй постанові «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
У звязку із цим, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог судові витрати, понесені останнім у звязку із зверненням до суду з даним позовом.
Керуючись ст.ст.11, 15-16, 509-510, 525, 526, 549-554, 611, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.3-5,57-60,64,88,169, 174, 208-209,212-215,218, 294-295ЦПК України, суд,-
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №СVНМАК34360914 від 05 грудня 2006 року у розмірі 3 244,44 доларів США, яка за курсом Національного банку України станом на 08 грудня 2015 року становить 76 082 (сімдесят шість тисяч вісімдесят дві) грн. 12 коп.
Сягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог за подання позовної заяви до суду в розмірі 609 (шістсот девять) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог за подання позовної заяви до суду в розмірі 609 (шістсот девять) грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці О.В. Вольська-Тонієвич