Справа № 161/8077/15-ц
Провадження № 6/161/180/15
У Х В А Л А

28 травня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гринь О.М.,

при секретарі Павловій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

Головний держаний виконавець відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції (далі відділ ДВС ЛРУЮ) звернулась в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Своє подання мотивує тим, що на виконанні у відділі ДВС ЛРУЮ знаходиться виконавчий лист № 161/13675/14-ц, виданий 12.11.2014 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.08.2014 року на період навчання до досягнення нею 23 років та припинення навчання.

Зазначає, що з метою примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа головним державним виконавцем відділу відкрито виконавче провадження та зобовязано боржника негайно виконати рішення суду.

Крім того на виконанні у відділі ДВС ЛМУЮ перебуває виконавчий лист № 164/2051/13-ц виданий 23.01.2014 року Маневицьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, Катерини, ІНФОРМАЦІЯ_2, Яни, ІНФОРМАЦІЯ_3, Лілії, ІНФОРМАЦІЯ_4, Софії, ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі по 385,80 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12 грудня 2013 року та до досягнення ними повноліття.

Вказує, що боржником добровільно рішення суду не виконується, у звязку з чим, станом на 01.05.2015 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів складає 33 365,50 гривень та 813,98 грн.

Враховуючи ту обставину, що боржник ухиляється від покладених на нього судовим рішенням зобов'язань, старший державний виконавець вважає, що наявні підстави для обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Просить суд тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

Відповідно до ст. 377-1 ЦПУ України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Старший державний виконавець відділу ДВС ЛРУЮ в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, за допомогою телефонограми.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС ЛРУЮ знаходиться виконавчий лист № 161/13675/14-ц, виданий 12.11.2014 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.08.2014 року на період навчання до досягнення нею 23 років та припинення навчання.

Крім того на виконанні у відділі ДВС ЛМУЮ перебуває виконавчий лист № 164/2051/13-ц виданий 23.01.2014 року Маневицьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, Катерини, ІНФОРМАЦІЯ_2, Яни, ІНФОРМАЦІЯ_3, Лілії, ІНФОРМАЦІЯ_4, Софії, ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі по 385,80 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12 грудня 2013 року та до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно з п. 2 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Державним виконавцем не було надано суду достатніх доказів, які свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом.

Крім того, в матеріалах справи наявні розрахунки заборгованості ОСОБА_1 за аліментами згідно з вищевказаними виконавчими листами в розмірі 33 365,50 грн. та 813,98 грн., з яких вбачається, що боржник частково сплачує аліменти (а.с. 3-4).

Сам по собі факт, що боржник не реагує на виклики державного виконавця, за відсутності даних про вжиття державним виконавцем передбачених законом заходів для встановлення місця його фактичного проживання, не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 10 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, в їх системному звязку, вбачається, що право ОСОБА_6 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у звязку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обовязків по виконанню рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження не використано надані йому права у точній відповідності із Законом, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання рішень суду, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, ст.11 Закону України Про виконавче провадження, суд

у х в а л и в :

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.