Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2569/15 Головуючий у 1-й інстанції: Яцун О.С.
Єдиний унікальний номер 332/4968/14 Суддя-доповідач: Сапун О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», про поділ житлового будинку в натурі,-

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі, який в процесі розгляду справи був уточнений.

В обгрунтування позову посилалася на те, що їй на праві власності належить ? частини будинку АДРЕСА_1.

Співвласником ? частини цього ж будинку є ОСОБА_2

Оскільки між нею та відповідачем постійно виникають суперечки з питань користування належним їм майном, просила поділити в натурі будинок АДРЕСА_1 відповідно до першого варіанту поділу житлового будинку, запропонованого висновком судово-будівельної експертизи. Виділити їй 49/100 частин спірного житлового будинку, загальною площею 49,4 кв.м., з надвірними прибудовами, службову прибудову літ «а», ганок, сарай літ. «д», убиральню літ. «у», частину паркану літ. «№ 1», частину воріт літ. «№ 2», частину водопроводу літ. «№ 4», частину хвіртки літ. «№ 6», частину паркану літ. «№ 7», частину паркану літ. «8», частину замощення літ. «1».

Виділити ОСОБА_2 51/100 частин спірного житлового будинку АДРЕСА_1, яка складається з жилої прибудови літ. «А1» площею 31,3 кв.м., службову прибудову літ «а1», ганок, літню кухню літ. «Б», погріб літ «Б» літ. «пг», частину паркану літ. «№ 1», частину воріт літ. «№ 2», частину паркану літ. «№ 3», частину водопроводу літ. «№ 4», частину хвіртки літ. «№ 6», частину паркану літ. «№ 7», частину паркану літ. «№ 8», частину замощення літ. «1».

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію в сумі 10 401 грн. 30 коп., за зменшення її частки у будинку.

Покласти на неї обов'язок закласти двірний отвір з кухні (1-11) до санвузлу (1-9), зробити вхід в ванну кімнату (1-2) з коридору (1-1), закласти двірний отвір між приміщеннями (1-11) у кухні та (1-12) кімнатою, закласти двірний отвір між приміщеннями (1-2) та (1-4), зробити перегородку на горищі в будинку АДРЕСА_1, відповідно до поділу будинку.

Покласти на ОСОБА_2 обов'язок обладнати санвузол або в приміщенні (1-3), при цьому заклавши двірний отвір для виходу, або в частині приміщення 1-4 (зробивши перегородку, санвузол та коридор), обладнати кухню в приміщенні (1-6) або в приміщенні (1-8).

Зобов'язати її та ОСОБА_2 обладнати належні їм частини будинку роздільними системами опалення, водо- та газопостачання.

Просила визнати за нею право власності на 49/100 часток будинковолодіння АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_2 право власності на 51/100 часток будинковолодіння АДРЕСА_1, стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., на правову допомогу в розмірі 650 грн. та витрати, пов'язані з проведенням експертизи в розмірі, в розмірі 3 000 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2015 року позов задоволено частково.

Виділено ОСОБА_3 49/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1, загальною площею 49,4 кв.м., з надвірними прибудовами: службову прибудову літ. «а», ґанок, сарай літ. «Д», убиральню літ. «У», частину паркану літ. «№1», частину воріт літ. «№2», частину паркану літ. «З», частину водопроводу літ. «№ 4», частку хвіртки літ. «№6», частин) паркану літ. «№7», частину паркану літ. «№ 8», частину замощення літ. «1».

Виділено ОСОБА_2 51/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1, яка складається з жилої прибудови літ. «А1» площею 31.3 кв.м., надвірні прибудови: службова прибудова літ. «а1», Ґанок, літня кухня літ. «Б», погріб літ. «Б», літ. «пг», частину паркану літ. «№1», частину воріт літ. «№ 2», частину паркану літ. «№3», частину водопровіду літ. «№4», частину хвіртки літ. «№6», частину паркану літ. «№7», частину паркану літ. «№8», частину замощення літ. «1».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за зменшення її частки у будинку в розмірі 10 401 грн. 30 коп.

Зобов'язано ОСОБА_3 закласти двірний отвір з кухні (1-1 1) до санвузлу (1-9); зробити вхід в ванну кімнату (1 -2) з коридору (1 -1); закласти двірний отвір між приміщеннями (1-11) у кухні та (1-12) кімнатою; закласти двірний отвір між приміщеннями (1-2) та (1-4); зробити перегородку на горищі в будинку АДРЕСА_1, відповідно до поділу будинку.

Зобов'язано ОСОБА_2 обладнати санвузол або в приміщенні (1-3), при цьому заклавши двірний отвір для виходу, або в частині приміщення 1-4 (зробивши перегородку, санвузол та коридор); обладнати кухню в приміщенні (1-6) або в приміщенні (1-8).

Зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 обладнати належні їм частини будинку роздільними системами опалення, водо-та газопостачання.

Розділено спільне з відповідачем майно. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 49/100 часток будинковолодіння АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 51/100 часток будинковолодіння АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.%; витрати, пов'язані з проведенням експертизи в розмірі 3 000 грн.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Апеляційфне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що судом першої інстанції в порушення вимог статті 364,365 ЦК України без його згоди збільшено його частку у праві спільної часткової власності на спірний будинок та стягнуто на користь позивачки грошову компенсацію у розмірі 10 401 грн. 30 коп., яку він за своїм майновим станом не може сплатити. До того ж поділ є несправедливим. У виділеній ОСОБА_3 частці будинку знаходяться всі комунікації. Для окремого використання частки будинку, яка виділена йому, необхідно обладнати роздільними системами опалення, водо-та газопостачання. Таким чином, фактично всі витрати по переобладнанню будинку буде нести лише він, оскільки позивачці такі роботи проводити немає необхідності. Просить скасувати рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2015 року та ухвалити нове про відмову в задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У відповідності до пункту 4 статті 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За вимогами статей 213,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Ухвалене по справі рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору дарування від 05 березня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 набули право власності по ? частці кожний на будинок літера А за номером АДРЕСА_1. Вказаний житловий будинок загальною площею 117 кв. м, житловою площею 82,8 кв. м, знаходиться на земельній ділянці площею 0,0791 га ( а. с. 7-14 ).

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спірного будинку на підставі статті 364 ЦК України.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 у власність слід виділити в натурі 49/100 частин будинку, відповідачу у власності слід виділити в натурі 51/100 будинку. З відповідача на користь ОСОБА_3 слід стягнути 10 401 грн. 30 коп. компенсації. При цьому послався на те, що позивачем надано всі дозвольні документи на поділ будинку за першим варіантом, завпропонованим у висновку будівельно-технічної експертизи.

Такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи, суперечить нормам матеріального права, спростовується наявними у справі документами.

За статтями 3,15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 12 ЦК України, передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

За змістом статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 31,119,215 ЦПК України визначати предмет та підстави позову є виключним правом позивача і суд не може їх змінити без згоди позивача.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 356, статті 358 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Статтею 364 ЦК України передбачене право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до положень статті 367 ЦК України співвласники мають право поділити майно, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

З огляду на положення статей 379-382 ЦК України щодо поняття житла, переобладнання приміщення в ізольовані квартири, як правило, супроводжується необхідністю улаштування інженерних комунікацій, зокрема мереж газо-, електропостачання, водопостачання та водовідведення, і такі роботи проводяться за технічними умовами та проектами, розробленими спеціалізованими організаціями, та з додержанням відповідних норм і правил за погодженням компетентних органів.

У пунктах 6-8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" зазначено, що при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартир, які відповідають розміру їх часток у приватній власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться за наявності дозволу на це виконавчого комітету місцевої ради (с. 152 ЖК України). В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідно до вимог статті 152 ЖК України ( в редакції на час ухвалення рішення судом першої інстанції ), переобладнання та перепланування квартири, що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Переобладнання житлового будинку може полягати в перетворенні нежитлових приміщень у житлові та навпаки - житлових в нежитлові, у зміні призначення нежитлових приміщень (наприклад, перетворенні коридору в кухню), в перетворенні суміжних кімнат в ізольовані та інше, а також улаштування індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, влаштування та переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Перепланування - це зміна планування жилих і нежилих приміщень будинку, передбаченого раніше затвердженим проектом, зокрема, перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустановка тамбурів.

Таким чином, обов'язковою умовою проведення переобладнання і перепланування жилих будинків (квартир), що перебувають у приватній власності, є отримання дозволу на це виконавчого комітету відповідної місцевої ради депутатів. Системний аналіз діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що предметом доказування у справі про виділ в натурі частки із спільної часткової власності являється:

- наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири);

- відповідність розміру їх часток у приватній власності.

Суд, посилаючись на висновок № 2018 судової будівельно-технічної експертизи від 22 грудня 2014 року, виходив із того, що відповідно до запропонованого позивачем першого варіанту поділу житлового будинку необхідно виконати роботи по переобладнанню будинку на дві окремі ізольовані квартири, закласти та влаштувати дверні прорізи, облаштувати санвузол та кухню в частині, яка виділяється відповідачеві, здійснити устаткування виділених частин житлового будинку самостійними системами опалення, електроосвітлення, та газопостачання,водопостачання та водовідведення, тобто здійснити переобладнання та перепланування спірного житлового будинку.

Проте питання про допустимість проведення переобладнань та перепланувань для відокремлення частин будинку в ізольовані квартири з облаштуванням санвузлу, кухні та кухні у відокремленій частині під квартиру № 2, обладнання окремих систем опалення, водопостачання та водовідведення, газо- та електропостачання та вартість таких робіт залишилося не з'ясованим.

Районний суд не врахував, що при поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування, дозвіл виконкому місцевої ради, та позитивні висновки уповноважених органів про допустимість проведення відповідних робіт є обов'язковою умовою, і дозволи мають бути отримані до винесення судом рішення.

У відповідності до статей 10, 27, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частини 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За запропонованим позивачем варіантом поділу жилого будинку та з яким погодився суд, кухня, туалет, система електропостачання, газопостачання, газовий котел та всі вводи на ці комунікації знаходяться в квартирі № 1, яка і виділена позивачці, а в виділеній частині будинку відповідача необхідно облаштувати кухню, санвузол та улаштувати автономні інженерні комунікації.

Заявивши вимоги про поділ будинку, в силу положень статей 10,11,60 ЦПК України саме позивач повинен надати дозвіл виконавчого комітету відповідної місцевої ради депутатів на проведення переобладнання і перепланування жилого будинку в дві окремі квартири відповідно до запропонованого висновком судової будівельно-технічної експертизи варіанту поділу, докази про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки, позитивні висновки компетентних органів щодо можливості влаштування окремих інженерних систем опалення, газопостачання, водопостачання, електропостачання.

За відсутності дозволу виконавчого комітету місцевої ради на переобладнання та перепланування будинку відповідно до висновку експертизи, узгодження з пожежною і санітарною інспекціями, іншими компетентними органами про допустимість пов'язаних із поділом будинку переобладнань і перепланувань, обладнання окремих систем опалення, водопостачання та водовідведення, газо- та електропостачання, заявлений ОСОБА_3 позов про поділ будинку в натурі не може бути задоволений.

Посилання представника позивачки на те, що у зявзку зі зміною редакції статті 152 ЖК України на теперішній час не потребує отримання дозвольних документів на проведення власником будинку робіт по переплануванню та переобладнанню житлового будинку, не заслуговують на увагу, оскільки за змістом статті 152 ЖК України ( в редакції Закону № 191-УШ від 12 лютого 2015 року ) виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду не передбачає отримання документів, що дають право на їх виконання, лише у випадку, коли такі роботи не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.

Крім того, в силу положень статей 21,24,41 Конституції України, статей 319,358 ЦК України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній часткові власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Отже, зі змісту вказаної статті не вбачається обов'язок співвласника сплатити грошову або іншу матеріальну компенсацію вартості частки іншого співвласника.

За позовом ОСОБА_3 з ОСОБА_2 стягнуто 10 401 грн. 30 коп. компенсації за виділення йому у власність більшої частки спірного будинку, ніж яка належить йому за документами.

Разом з тим, відповідач не давав згоди на передачу йому у власність 51/100 часток будинку, що на 1/100 частку перевищує його частку у праві спільної часткової власності, та на викуп у позивачки 1/100 частки у праві власності, а примушувати ОСОБА_2 до цього є також порушенням його прав, оскільки законодавством не передбачено можливості набуття права власності у примусовому порядку.

За таких обставин оскаржуване рішення не можна визнати таким, що відповідає вимогам закону і матеріалам справи, а тому на підставі статті 309 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», про поділ житлового будинку в натурі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: