Справа № 465/3066/15-ц
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"14" травня 2015 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова- Лозинський Б.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи- органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,-

в с т а н о в и в :

позивачка звернулась в суду з позовом до відповідача- Харатона ОСОБА_3, з участю третьої особи- органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

У відповідності до ст.121 ЦПК України позовна заява повинна подаватись до суду із дотриманням вимог передбачених ст. 119 ЦПК України.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю, що таку слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме: позивачем не дотримано вимогу щодо реквізитів сторін (не зазначено номери засобів звязку позивача та відповідача, якщо такі відомі).

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ №57 від 27 січня 1995 року, встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Пунктом 5 Правил передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Згідно з ч.3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Таким чином, дозвіл для виїзду за кордон із зазначенням певних необхідних відомостей потрібен лише громадянам України віком до 16 років.

Позовну заяву подано з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, зокрема не конкретизовані вимоги позовної заяви, оскільки відповідно до п.5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ №57 від 27 січня 1995 року, у прохальній частині позову не зазначена країна перебування та відповідний часовий проміжок перебування дитини закордоном.

Оскільки виїзд дитини за кордон без дозволу одного з батьків безпосередньо стосується прав, свобод та інтересів дитини, до позову не доданий висновок органу опіки та піклування з приводу можливості та доцільності виїзду неповнолітньої дитини за кордон, не додано його копії для відповідача та третьої особи.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи- органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним ухвали.

Розяснити заявнику, що відповідно до ст.121 ЦПК України, якщо у встановлені строки вказані недоліки не будуть усунені, матеріали заяви будуть вважатися неподаними та повернуті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_4