Справа № 653/524/15-ц
Провадження № 2/653/348/15
РІШЕННЯ

іменем України

"19" травня 2015 р. м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Калімбета Л.І.

при секретарі Соколович О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ Державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Відділ Державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком апеляційного суду Херсонської області від 28.05.2003 року мого батька ОСОБА_3 було засуджено за ст. 93 п. «е» КК України 1960 року на 9 років позбавлення волі. Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 9 266 грн.05 коп. матеріальної і 100 000 грн. моральної шкоди. Було накладено арешт на майно ОСОБА_3 в який увійшла також половина житлового будинку по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер. Із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після його смерті ніхто не звертався. За життя, ОСОБА_3 був власником квартири АДРЕСА_1, а постійно проживав і був зареєстрований в частині житлового будинку по АДРЕСА_1 в цьому ж населеному пункті. Вказана частина житлового будинку по АДРЕСА_1, належить позивачеві, а тому державний виконавець безпідставно наклав арешт на належне дане майно. Позивач ніколи не отримував від державних органів будь-яких вимог щодо обмеження його права, але в кінці 2014 року коли ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори, йому повідомили, що на належне йому житло накладено арешт. Просить суд виключити 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з протоколу накладення арешту на майно від 07.10.2005 року, звільнивши 1/2 частину цього житлового будинку з-під арешту, накладеного згідно постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції від 24.12.2004 року, виключивши це майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а відділу Державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції зареєструвати запис про вилучення вказаного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі, наполягають на його задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнала, вказала, що договір дарування від 25.04.1991 року є недійсним, але не надала суду ніяких доказів відносно даного факту.

Представник відділу Державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції до судового засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників судового процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносин.

Вороком апеляційного суду Херсонської області від 28.05.2003 року, ОСОБА_3 було засуджено за ст. 93 п. «е» КК України 1960 року до 9 років позбавлення волі. Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 9 266 грн.05 коп. матеріальної і 100 000 грн. моральної шкоди.

Постановою державного виконавця державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції від 24.12.2004 року в межах виконавчого провадження по стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальної і моральної шкоди було накладено арешт на все майно належне боржнику та накладена заборона на його відчуження за адресою його проживання, а саме смт. Новоолексіївка, АДРЕСА_1.

На підставі вказаної постанови державний виконавець 07.10.2005 року склав протокол накладення арешту на майно в який увійшла також половина житлового будинку по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22 серпня 2006 року серії НОМЕР_1.

Згідно договору дарування від 25.04.1991 року № 242 , 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4.

Статтею 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із иравочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що

особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ від 26.12.2003 р. "Про практику розгляду судом скарг на рішення, дії або бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", передбачено, що вимоги осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст.ст 3, 79, 88, 110 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ Державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Виключити 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з протоколу накладення арешту на майно від 07.10.2005 року, звільнивши 1/2 частину цього житлового будинку з-під арешту, накладеного згідно постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції від 24.12.2004 року, виключивши це

майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Відділу Державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції зареєструвати запис про вилучення вказаного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. І. Калімбет