Справа № 381/1292/14-ц Головуючий у І інстанції Бутенко В.О.
Провадження № 22-ц/780/1957/15 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 58 15.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Приходька К.П., Воробйової Н.С.

за участі секретаря Бобка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою садівницького товариства «Поляна» в особі голови правління Верховинця Дмитра Юрійовича на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Садівницького Товариства «Поляна» в особі в.о. Голови правління Верховинця Дмитра Юрійовича про порушення статуту Садівницького товариства «Поляна»,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року позивачі пред»явили в суді названий позов, посилаючись на те, що Садівницьке товариство «Поляна» (далі - СТ «Поляна») було утворено за рішенням Фастівської районної ради народних депутатів №112 від 16.08.1988 року .

Установчим документом СТ «Поляна» є Статут зареєстрований рішенням Фастівської районної ради народних депутатів № 97 від 06.06.1989 р.

В порушення деяких положень Статуту СТ «Поляна», 15 травня 2010 року проводилися збори уповноважених з порядком денним:

Про фінансовий стан Товариства.

Про затвердження кошторису товариства на 2010 рік.

Про зміни та доповнення до Статуту Товариства.

Різне - розгляд заяв що надійшли до правління СТ «Поляна».

В абзаці 3 протоколу зборів уповноважених членів СТ «Поляна» № 1 від 15.05.2010 р. вказано, що на цих зборах уповноважених було зареєстровано 67 чол., із них обраних уповноважених членів - 52 чол.

Між тим, посилання на норму визначення уповноважених на збори уповноважених 1 : 5 в протоколі зборів № 1 від 15.05.2010 р., на думку , неправомірним, оскільки в Статуті СТ «Поляна» від 06 червня 1989 року норма розрахунку уповноважених на збори уповноважених складає 1 : 3, а це означає, що кількість уповноважених повинна бути 92 чол., виходячи із загальної кількості садівничих ділянок 275, а збори уповноважених правомочні вирішувати питання у присутності не менше 3/4 усіх уповноважених, тобто - 69 членів товариства.

Позивачі просили суд визнати факт порушення Статуту СТ «Поляна», зареєстрованого рішенням виконавчого комітету Фастівської районної Ради народних депутатів від 06 червня 1989 р. за № 97, під час проведення зборів уповноважених СТ «Поляна» 15 травня 2010 р., а також, в зв'язку з порушенням Статуту СТ «Поляна» в частині розрахунку норми уповноважених на збори уповноважених, визнати недійсними збори уповноважених СТ «Поляна» від 15 травня 2010 р., оформлені протоколом № 1 та визнати недійсними усі рішення зборів уповноважених СТ «Поляна», зафіксовані в протоколі зборів уповноважених № 1 від 15 травня 2010 р.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду СТ «Поляна» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що на час звернення позивачів до суду існували судові рішення про відмову у відкритті провадження за позовами тих самих осіб, з тим самим предметом і заявлених з тих самих підстав, а саме ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2014 року та від 12 лютого 2014 року.

Крім того, в апеляційній скарзі наведені підстави звільнення від доказування:

рішення Фастівського міськрайоннного суду Київської області від 1.03.2012 року (а.с.83)

ухвалу Апеляційного суду київської області від 30.05.2012 р. (а.с.84)

ухвалу вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.10.2012 р. (а.с. 85-86)

рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2013 р. (а.с.87)

ухвалу апеляційного суду Київської області від 14.05.2013 р. (а.с. 88-90)

рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2013 р.

ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2014 р.

ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2014 р.

Вважає, що наведеними судовими рішеннями було встановлено законність проведення Зборів уповноважених СТ «Поляна», які детермінувало легітимність всіх рішень, які були прийняті під час проведення.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі.

Позивачі подали свої заперечення на апеляційну скаргу СТ «Поляна» в яких посилаються на відсутність поважності причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження.

Крім того, вважають, що ОСОБА_9 на даний час не є належним представником СТ «Поляна», оскільки він є виконувачем обов»язків голови правління до проведення зборів членів СТ «Поляна» в 2015 р.

Щодо посилання Верховинця Д.Ю. на ухвали від 22.01.2014 р. та від 12.02.2014 року, позивачі зазначають, що таке посилання є неправомірним, оскільки в даній справі інший предмет позову та частково інші сторони.

Також позивачі зазначають у своїх запереченнях про те, що Верховинець Д.Ю. навмисно замовчує наявність заочного рішення Фастівського міськрайоннного суду від 13.02.2013 р., яким було встановлено дійсність Статуту СТ «Поляна» 1989 р., а тому ця обставина не доводиться при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Щодо інших рішень судів, які зазначені відповідачем як підстава звільнення від доказування, позивачі зазначають, що вони були ухвалені ще до того, коли відбулось рішення суду про визнання чинним Статуту СТ «Поляна» в редакції 1989 року, а тому були ухвалені на підставі статуту 1994 року. Обставини щодо законності зборів уповноважених які розглядались в даній справі встановлювались на підставі статуту 1989 року.

Просять відмовити у задоволені апеляційної скарги і залишити рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Установчим документом СТ «Поляна» є Статут зареєстрований Рішенням Фастівської районної ради народних депутатів № 97 від 06 червня 1989 року та підписаний усіма членами товариства відповідно до списків.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2013 року, встановлено, що діючим вважається Статут СТ "Поляна", який був зареєстрований рішенням Фастівської ради народних депутатів 06 червня 1989 року за № 97.

В Статуті СТ «Поляна» визначено, що збори уповноважених правомочні вирішувати питання у присутності не менше 3/4 усіх уповноважених.

В протоколі №1 зборів уповноважених членів СТ «Поляна» від 15 травня 2010 року зафіксовано, що всього ділянок 261 чол., уповноважених, обраних для проведення зборів згідно Статуту 1:5 (261:5=52 чол.) - це необхідна квота членів СТ «Поляна», присутніх на зборах уповноважених.

З огляду на викладене, суд вважав встановленим факт порушення Статуту СТ «Поляна», зареєстрованого Рішенням виконавчого комітету Фастівської районної Ради народних депутатів від 06.06.1989 р. за № 97, під час проведення зборів уповноважених СТ «Поляна» 15 травня 2010 р., який знайшов своє підтвердження в суді, а тому суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та їх задоволення.

Судова колегія не може погодитись із такими висновками суду, оскільки вони зроблені при неповному з»ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Суд першої інстанції не врахував вимог наведених процесуальних норм при ухваленні рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, на доведення своїх позовних вимог позивачі надали фотокопії Статуту садівницького товариства «Поляна», яка не містить дати його прийняття та належним чином не посвідчена. Позивачі не вказували про те, що при визначенні кількості присутніх збори керувались Статутом СТ «Поляна» 1994 року, який позивачі вважали недійсним і що саме з цих підстав вони вважають рішення зборів незаконним.

Позивачі додали до позову фотокопію Статуту СТ «Поляна», який суд прийняв як єдиний доказ. Саме на підставі цього доказу суд ухвалив своє рішення, визнавши такий доказ належним і допустимим. Оскільки відповідач в судове засідання не з»явився і не вимагав надання оригіналів наданих позивачами доказів, суд першої інстанції не був зобов»язаний вимагати їх надання. Разом із тим суд не мав права постановлювати свого рішення на підставі фотокопій документів, які не були посвідчені належним чином як копії з оригіналу.

При цьому суд першої інстанції також не звернув уваги на те, що в своїх запереченнях проти позову відповідач посилався на пункти Статуту, які взагалі відсутні у наданій позивачами фотокопії Статуту. При цьому у суду не виникло питань щодо цієї невідповідності, він її у судовому засіданні не з»ясував, внаслідок чого не повно встановив обставини справи і ухвалив незаконне рішення.

Також суд у своєму рішенні послався на обставини, які не підлягали доказуванню в силу вимог ст. 61 ЦПК України, а саме на те, що наданий позивачами статут зареєстрований рішенням Фастівської міської ради народних депутатів № 97 від 06 червня 1989 року є діючим. Ці обставини, на думку суду, встановлені рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2013 року. При цьому суд не звернув уваги на те, що позивачі не посилались на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2013 року як на підставу звільнення їх від доказування, на який послався суд першої інстанції у своєму рішенні, в матеріалах справи копія цього рішення була відсутня, судом воно не досліджувалось, а тому у суду першої інстанції не було підстав посилатись на обставини, які були встановлені цим рішенням.

Також суд не перевірив чи порушувались оскаржуваним рішенням загальних зборів членів товариства права позивачів.

Як вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_7 взагалі не являється членом товариства, а є лише власником земельної ділянки, яка знаходиться на території товариства з листопада 2010 року.

При розгляді апеляційної скарги представники відповідача надали ряд доказів, які спростовували доводи позовної заяви та висновки суду першої інстанції.

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що садівницьке товариство «Поляна», ідентифікаційний код юридичної особи 20601078, розташоване в селі Мотовилівська Слобідка Фастівського району Київської області, дата державної реєстрації 17.10.1994 р., дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про включення до Єдиного державного реєстру 27.12.2005 . 1 000167.

Керівником зазначений Верховинець Д.Ю.

Тобто наведеним доказом доводиться, що садівницьке товариство «Поляна» зареєстроване саме в 1994 році, а не в 1989 році, як на то посилались позивачі, а тому у своїй діяльності керується Статутом 1994 року.

Матеріали справи містять ряд судових рішень, які вирішували питання щодо правомочності загальних зборів членів СТ «Поляна» , які відбулись 15 травня 2010 року.

12 березня 2012 року рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області було відмовлено ОСОБА_5 в задоволенні її позву до СТ «Поляна» про скасування рішень загальних зборів СТ «Поляна» від 15 травня 2010 року. (а.с.83)

Вказане рішення суду було залишене без змін ухвалами апеляційної та касаційної інстанції. (а.с.84-86)

27 лютого 2013 року рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6 та інших до СТ «Поляна» про визнання рішення зборів недійсним. Як вбачається із змісту рішення позивачі оскаржували рішення загальних зборів членів товариства від 15 травня 2010 року з цих же самих підстав, що і в даній справі, а саме, що Статут товариства, який був прийнятий у 1994 році і за яким проводились загальні збори є недійсним, а є дійсним Статут товариства 1989 року (а.с.87)

Вказане рішення було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 травня 2013 року. При цьому суди зазначали, що Статут 1994 року недійсним не визнавався. (а.с.88-90)

28 листопада 2013 року рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_11 ОСОБА_12, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про визнання недійсним Статуту СТ «Поляна» від 17 жовтня 1994 року та визнання дійсним статуту СТ «Поляна від 06 червня 1989 року. ( а.с. 162-164 )

22 січня 2014 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області на підставі п.2.ч.2 ст. 122 ЦПК України було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до СТ «Поляна» про визнання зборів уповноважених членів СТ «Поляна» від 15 травня 2010 року та усіх рішень цих зборів недійсними. (а.с. 166)

12 лютого 2014 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області на підставі п.2.ч.2 ст. 122 ЦПК України було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до СТ «Поляна» про визнання зборів уповноважених членів СТ «Поляна» від 15 травня 2010 року та усіх рішень цих зборів недійсними. (а.с.168 )

Таким чином, спірні правовідносини, а саме правомочність зборів уповноважених СТ «Поляна» від 15 травня 2010 року та законність ухвалених цими зборами рішень неодноразово були предметом розгляду судів і судами було встановлено, що вони проведені без порушень Статуту СТ «Поляна» в редакції 17 жовтня 1994 року.

Позивачі долучили до своїх заперечень на апеляційну скаргу СТ «Поляна» копію рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2013 року, яке було ухвалене за позовом ОСОБА_10 та ОСОБА_7 до СТ «Поляна» про скасування рішення зборів уповноважених садівницького товариства «Поляна» від 10 липня 1999 року і на яке посилався суд першої інстанції при ухваленні свого рішення. Як вбачається із мотивувальної частини рішення суду від 13 лютого 2013 року суд встановив, що сторони в своїх поясненнях і запереченнях керуються різними статутами товариства. Позивачі посилаються на Статут від 06.06.1989 року, а відповідач на Статут від 17.10.1994 року. Суд встановив, що у реєстраційній справі СТ «Поляна», що зберігається в Державного реєстратора Фастівської РДА наявний зразок статуту СТ «Поляна» із датою реєстрації Фастівської районною радою народних депутатів від 17.10.1994 р.№ 37. Однак, згідно інформації, наданою архівним відділом Фастівської РДА в документах фонду «Фастівська районна рада м.Фастів» за 1994 рік рішення чи розпорядження про реєстрацію статуту СТ «Поляна» за № 37 від 17.10.1994 р. не зазначено. Із цього суд зробив висновок, що діючим є статут СТ «Поляна», який був зареєстрований рішенням Фастівської ради народних депутатів 06.06.1989 р. за № 97. Ці висновки суду зазначені в мотивувальній частині рішення суду від 13 лютого 2013 року.

Судова колегія вважає, що встановлені судом при ухваленні рішення від 13 лютого 2013 року обставини не могли бути покладені в основу рішення в цій справі, оскільки лише при наявності рішення суду про задоволення позову про визнання недійсним Статуту СТ «Поляна» від 17.10.1994 року суд при ухвалені наступних рішень може посилатись на недійсність цього статуту.

Таким чином, судова колегія на підставі наданих сторонами пояснень і досліджених судовою колегією доказів вважає, що позовні вимоги щодо порушень вимог Статуту СТ «Поляна» при проведенні зборів уповноважених від 15 травня 2010 року не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Збори були проведенні із дотриманням вимог Статуту СТ «Поляна» від 17.10.1994 року.

З врахуванням наведеного судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Садівницького товариства «Поляна» в особі голови правління Верховинця Дмитра Юрійовича ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2014 року у даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 , ОСОБА_13 до Садівницького Товариства «Поляна» в особі в.о. Голови правління Верховинця Дмитра Юрійовича про встановлення факту порушення статуту Садівницького товариства «Поляна» та визнання недійсним рішення загальних зборів членів товариства відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді