Справа № 462/7449/14 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/1572/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що судом не взято до уваги подані нею докази того, що в неї погіршилось матеріальне становище. Після досягнення дитиною 3 років вона пішла працювати та отримує заробітну плату в розмірі 405 грн., що є недостатнім для утримання дитини. А відтак вважає, що розмір аліментів слід збільшити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення скарг, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна зі сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров'я, а відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин подавши відповідні докази.

Згідно з роз'ясненнями п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом та матеріалами справи встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 22.10.2012 року ОСОБА_3 зобов'язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_4 у розмірі 1/ 4 частини від доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відмовляючи в задоволенні позову про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції вірно виходив з того, що матеріальний стан відповідача, який являється платником аліментів, з часу постановлення рішення про стягнення аліментів, ніяким чином не змінився. При цьому суд вірно взяв до уваги і відсутність доказів у підтвердження того, що зазнав змін матеріальний стан позивача - одержувача аліментів, чи доказів у підтвердження зміни сімейного стану сторін, погіршення здоров'я когось із них. На даний час відповідач не припинив роботу у ФОП ОСОБА_5 з окладом 1250 грн. в місяць з 03.06.2014 року.

Збільшення витрат на утримання дитини, пов'язаних з її перебуванням у дошкільно - навчальному закладі, відвідуванням платних занять з англійської мови, не є підставою для збільшення розміру аліментів.

Покликання апелянта є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення такої.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: