Солом'янський районний суд м. києва
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі судді Кицюк В.С.,
за участю секретаря Грінченко Е.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛ-Лізинг», про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, -
В грудні 2014 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» (далі - ПрАТ «ПРОСТО-страхування») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 3568,28 грн. в порядку регресу та вирішити питання про судові витрати, мотивуючи свої вимоги наступним.
02.03.2013 між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛ-Лізинг» (далі - ТОВ «ОЛ-Лізинг») було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Шевролет Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 (поліс АЕ/0941346)
09.12.2013 на Севастопольській площі в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю забезпеченого транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1, та автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано ОСОБА_1
12.02.2014 року власнику автомобіля «Шевролет Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_3 позивачем за наслідками проведеного страхового розслідування вищезазначеної ДТП було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3568,28 грн.
Позивач посилаючись на те, що всупереч п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до ДТП, невідкладно, але не пізніше 3 робочих днів з дня настання ДТП, письмово не надав страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу а пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу тощо, просить задовольнити свої позовні вимоги у повному обсязі (а.с.2-3)
Сторони та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с.37, 38, 42, 43, 53-54)
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.30)
Третя особа на адресу суду направила заяву про розгляд справи без участі її представника та просила прийняти рішення на розсуд суду (а.с.55)
06.04.2015 судом винесена ухвала про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, судом встановлено, що постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.12.2013 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, а саме в тому, що 09.12.2013 року о 18 годині 46 хвилині на бул. Чоколівському - Повітрофлотському проспекті, 482 в м. Києві, керуючи автомобілем «Шевролет Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с.69). Остання відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно довідки ДАІ від 09.12.2013 року автомобілем ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_2, під час вищезазначеної ДТП керував ОСОБА_2 (а.с.8)
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/0941346 від 02.03.2013, укладеного між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ТОВ «ОЛ-Лізинг», згідно якого страховим випадком визначалася подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу («Шевролет Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1) і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Строк дії договору до 01.03.2014 року (а.с.4)
20.01.2014 ОСОБА_3 звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.26)
12.02.2014 згідно платіжного доручення №4690 зазначена сума ОСОБА_3 була виплачена (а.с.29)
Так, позивач помилково за вище встановлених судом обставин посилається на норми статтей 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», якими передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Оскільки зазначеними положеннями регулюються відносини суброгації.
В даному ж випадку позивач звертається до суду з позовними вимогами до відповідача в порядку регресу, які підпадають під регулювання ст. ст. 1191 ЦК України, а також ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-ІV)
Роз`яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, згідно з яким при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика слід розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права, зокрема, ст. 1191 ЦК України, а також ст. 38 Закону України №1961-ІV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.
Відповідно до ст. ст. 1191, 1192 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент рогляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону №1961-ІV) встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов. Так, регресний позов подається до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він, зокрема, не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону №1961-ІV.
Згідно п.33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня
настання дорожньо-транспортної пригоди, водій транспортного засобу причетний до ДТП письмово зобов`язаний надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати
зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Позивач наполягає на тому, що відповідач як водій забезпеченого транспортного засобу «Шевролет Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1, страхову компанію в передбачені законом строки не повідомив про ДТП, яка мала місце 09 грудня 2013 року.
Так, відповідач, як зазначалося судом вище, своїм правом з`явитися в судове засідання і спростувати або підтвердити доводи позивача не скористався, відтак суд, виходячи зі встановлених обставин справи, підтверджених належними та допустимими доказами по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на корись позивача належить стягнути 3568,28 грн. суми страхового відшкодування в порядку регресу.
Крім того, в силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 243,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 1191, 1192 ЦК України, ст. ст.33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛ-Лізинг», про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя - В.С. Кицюк