справа № 361/6885/14-ц
провадження № 4-с/361/50/15
УХВАЛА

23 вересня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі - Коваль А.В.,

з участю представника заявника ОСОБА_1,

представника ВДВС - ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні в м. Броварах скаргу ОСОБА_3 на рішення державного виконавця та дії начальника Відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області,

встановив:

У своїй скарзі заявник просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 07 серпня 2014 року в межах суми боргу в розмірі 222 150 грн. 76 коп. у рамках виконавчого провадження № 33032202, та визнати неправомірними дії начальника відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 стосовно затвердження цієї постанови про арешт коштів боржника; зняти накладений на підставі постанови державного виконавця від 07 серпня 2014 року арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках у банках, що належать ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1) в межах суми 222150,76 грн., а саме: з рахунку № 0721, МФО 322012 в КМФ ПАТ «УСБ» (м.Київ, вул.Жилянська, 9-11); з рахунків № 0119, 8928, МФО 300863 в ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» (01014, м.Київ, бул.Дружби Народів, 38); з рахунків № 2991, 5498, МФО 321024 в ПАТ «УКРСОЦБАНК» (м.Київ, вул.Ковпака, 29); з рахунку № 470, МФО 300498 в «Банк «Національні інвестиції» (м.Київ, вул.Володимирська, 54); зобовязати відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції письмово повідомити ОСОБА_3 вказані банківські установи про зняття арешту із його коштів в межах суми 222 150,76 грн.

Скарга вмотивована тим, що державним виконавцем не правильно була розрахована заборгованість по аліментам, яка була явно завищена, через що він звертався до суду зі скаргою на дії державного виконавця і ухвалою суду його скаргу було задоволено, розрахунок заборгованості визнано незаконним, а державного виконавця було зобовязано зробити перерахунок, натомість державний виконавець цього не зробив, ухвалу суду не виконав, а наступного дня після прийняття судом такого рішення виніс постанову про накладення арешту на його кошти на рахунках в межах визначеної державним виконавцем у оскарженому розрахунку суми, явно завищеної у порівнянні з дійсною сумою заборгованості по аліментам. Так само начальник ВДВС незаконно затвердив вказану постанову, не впевнившись у її законності.

Скарга розглядається судом у відповідності до вимог ч.1 ст.386 ЦПК України.

При розгляді скарги з документів і пояснень, наданих суду, встановлено:

22 грудня 2011 року Броварським міськрайонним судом Київської області у справі № 2-3108/11 ухвалено заочне рішення, яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7 та інші витрати на утримання дитини.

06 червня 2012 року судом видано виконавчий лист в частині рішення про стягнення з заявника на користь ОСОБА_6 аліментів в розмірі 1/ 6 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ним повноліття, тобто до 03.04.2018 р. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київіської області від 15.04.2014 р., було змінено розмір аліментів, які стягувались з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/ 6 на 1/ 8 частку усіх видів заробітку (доходу).

13.06.2012 р. старшим державним виконавцем ВДВС Броварського МРУЮ ОСОБА_8 було відкрито виконавче провадження № 33032202 з виконання виконавчого листа № 2-3108, виданого Броварським міськрайонний судом Київської області щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів.

28.05.2014 року старшим державним виконавцем Федяніною Ю.В. складено розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів за період з 09.08.2011 року по 01.04.2014 року, яка складає 222 150, 76 грн.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 6 серпня 2014 року дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості по аліментам станом на 1.04.2014р. у сумі 222150,76грн., проведеного 28.05.2014р., визнані неправомірними, даний розрахунок скасований , а на державного виконавця покладено обовязок здійснити перерахунок.

07.08.2014 р. державним виконавцем ВДВС Броварського МРУЮ ОСОБА_9 винесено постанову про арешт грошових коштів, що знаходяться на рахунках у банках, що належать ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) - на рахунки № 0721, МФО 322012 в КМФ ПАТ «УСБ» (м.Київ, вул.Жилянська, 9-11); № 0119, 8928, МФО 300863 в ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» (01014, м.Київ, бул.Дружби Народів, 38); № 2991, 5498, МФО 321024 в ПАТ «УКРСОЦБАНК» (м.Київ, вул.Ковпака, 29); № 470, МФО 300498 в «Банк «Національні інвестиції» (м.Київ, вул.Володимирська, 54) (а.с.7 т.ІІ) в межах суми 222150,76 грн.

Тобто дана постанова винесена через день після прийняття судом рішення про визнання розрахунку неправомірним і його скасування, і при цьому арешт накладено на кошти в межах вказаної у цьому розрахунку суми.

У подальшому, при повторному розгляді скарги ОСОБА_3 у суді, Броварським міськрайонним судом від 27.01.2015 р. у справі № 361/9250/14-ц, скаргу ОСОБА_3 на дії посадових осіб відділу ДВС Броварського МРУЮ Київської області задоволено частково, дії державного виконавця відділу ДВС Броварського МРУЮ Київської області ОСОБА_10 щодо визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_3 у розмірі, визначеному у довідці розрахунку від 28.05.2014 р. в сумі 222 150 грн. 76 коп. неправомірними, зобовязано державного виконавця відділу ДВС Броварського МРУЮ Київської області ОСОБА_10 здійснити розрахунок заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період з 09.08.2011 р. по 01.04.2011 р. в рамках виконавчого провадження № 33032202 з виконання виконавчого листа № 2-3108 від 06.06.2012 р., виданого Броварським міськрайонний судом Київської області, з урахуванням розміру сплачених ОСОБА_3 податків та зборів (внесків) з отримання ним за період з 09.08.2011 р. по 01.04.2014 р. доходів, факту викладення у довідці Броварської ОДПІ ГУ Міністерства доходів у Київській області від 06.05.2014 р. №1531/17-1 відомостей про доходи ОСОБА_3 за 2011 рік, 2012 рік, 2013 рік, та 1-й квартал 2014 року наростаючим підсумком, у задоволенні вимог ОСОБА_3 що визнання довідки розрахунку від 28.05.2014 р. неправомірною та обчислення розміру заборгованості ОСОБА_3 по аліментах за період з 09.08.2011 р. по 01.04.2014 р. відмовлено.

Таким чином, арешт накладено в межах суми, визначеної неправильно, про що на день винесення постанови про накладення арешту було достовірно відомо державному виконавцю.

У подальшому державним виконавцем зроблено перерахунок заборгованості по аліментам за даним виконавчим листом у сторону явного зменшення суми заборгованості.

При таких обставинах суд вважає встановленим, що державний виконавець не мав законних підстав для накладення арешту на майно боржника ( в тому числі на його кошти на рахунках у банкових установах) в межах завищено визначеної суми заборгованості 222150грн., враховуючи, що накладення арешту здійснюється з метою забезпечення подальшого примусового виконання рішення суду про стягнення суми боргу, і тому повинно бути здійснення лише в межах, достатніх для забезпечення стягнення суми боргу.

Тому суд визнає, що постанова про накладення арешту від 07.08.2014р. в частині зазначення максимального граничного розміру грошових коштів, визначеного неправомірно, є також неправомірною. Таким чином, в цій частині постанова підлягає скасуванню.

Разом з тим, сам факт помилки при визначенні розміру заборгованості, при встановленні самого факту наявності заборгованості (незалежно від її розміру) не є підставою для скасування постанови про накладення арешту, для скасування арешту, в тому числі для зняття арешту з рахунків боржника, накладеного на підставі оскаржуваної заявником постанови державного виконавця.

Державний виконавець мав право і законні підстави накласти арешт на майно (в тому числі кошти) боржника в межах суми боргу, і мав правові підстави для винесення постанови про накладення арешту на майно боржника, в тому числі на грошові кошти на його рахунках, в межах, достатніх для забезпечення стягнення суми борги. В цій частині постанова повністю відповідає вимогам закону, фактично в цій частині вона заявником (боржником) не оспорюється, і суд не вбачає підстав для її скасування.

Тому скарга в даній частині підлягає частковому задоволенню лише в частині зазначення в постанові завищеного розміру боргу і відповідно завищеної межі 222150грн. 76коп.

Підстав для скасування постанови в цілому нема, так само нема підстав для зняття арешту з коштів боржника в цілому, оскільки на даний час борг існує і тому існують та не відпали підстави для накладення арешту на майно боржника.

Щодо вимог заявника про визнання неправомірними дій начальника ВДВС, який затвердив дану постанову, то в цій частині скарга необґрунтована, враховуючи, що посвідчуючи постанову про накладення арешту, начальник дотримувався вимог щодо форми і створення документу, і даними діями він не посвідчував безпосередньо сам розрахунок заборгованості і його правильність. До того ж, суд враховує, що станом на час затвердження постанови про накладення арешту, ухвала суду, якою вказаний розрахунок заборгованості був визнаний неправомірним і скасований, ще не набрала законної сили і тому не знаходилась на виконанні у відповідному відділі ДВС.

Начальник ВДВС діяв в межах наданих повноважень, і тому підстав для задоволення скарги в цій частині і визнання його дій неправомірними суд не вбачає.

Щодо вимог заявника про зобовязання повідомити банкові установи і боржника про зняття арешту, то в цій частині скарга також необґрунтована, оскільки дані питання стосуються не визнання дій державного виконавця, які порушили права боржника, неправомірними, а процедури виконання ухвали суду, виконання постанови державного виконавця і проведення виконавчих дій у майбутньому, що безпосередньо не стосується поновлення порушеного права, тому відсутні підстави для покладення на державного виконавця обовязку дотримуватись закону у своїх діях надалі.

Згідно ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Оскільки суд обирає такий спосіб захисту прав стягувача як визнання постанови неправомірною в частині, то відсутні підстави для скасування постанови про накладення арешту в цілому. Тому скарга підлягає задоволенню частково. Оскільки результатом розгляду даної скарги є поновлення прав заявника і відновлення його порушеного права, то суд вважає необхідним у своїй ухвалі за результатами розгляду даної скарги зазначити спосіб усунення такого порушення, враховуючи при цьому, що розрахунок дійсної суми заборгованості з аліментів не входить до повноважень і компетенції суду при розгляді скарги на дії державного виконавця, і що суд не може перебирати на себе повноваження іншої посадової особи чи іншого державного органу, яким є Державна виконавча служба.

Під час розгляду скарги, державним виконавцем суду представлено новий розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_3 за виконавчим листом про стягнення аліментів на користь стягувача ОСОБА_6. Разом з тим, розглядаючи дану скаргу, суд не може зазначити в своєму рішенні вирахувану у даному розрахунку суму заборгованості конкретно, оскільки за вимогами, передбаченими Законом «Про виконавче провадження» сторони у виконавчому провадженні мають право даний розрахунок оскаржити у встановленому порядку, і на даний час строк на таке оскарження ще не збіг. Тому суд, скасовуючи постанову про накладення арешту в частині зазначення в ній вислову «в межах суми 222150,76грн.» (тобто грошового визначення меж накладення арешту), вважає доцільним і правильним, щоб не виходити за межі своїх повноважень, зазначити лише на скасування постанови в частині зазначення в ній суми, в межах якої накладається арешт на кошти боржника, - 222150,76грн., і скасовуючи арешт коштів боржника в частині, що перевищує розмір дійсної заборгованості, не вказувати розмір заборгованості, визначений за новим розрахунком, а зазначити, що арешт скасовується в тій частині, яка перевищує розмір дійсної заборгованості, яка має бути визначена державним виконавцем на виконання ухвали суду, якою раніше проведений розрахунок за скаргою заявника (боржника) був визнаний неправомірним і скасований.

Керуючись ст.387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 В,ячеславовича задовольнити частково;

постанову від 07 серпня 2014 року, винесену державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області ОСОБА_4 у виконавчому провадженні № 33032202, про накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках боржника ОСОБА_3, визнати неправомірною в частині зазначення в постанові суми, в межах якої накладається арешт на кошти боржника, 222150,76грн.;

скасувати арешт з коштів боржника ОСОБА_3 в межах, що перевищують розмір дійсної заборгованості з аліментів на користь стягувача ОСОБА_6, який має бути визначений державним виконавцем на виконання ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 6 серпня 2014 року у справі №361/4469/2014, провадження №4с/361/22/2014; зобовязати державного виконавця винести відповідну постанову;

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя Т.В. Селезньова