ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/450/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А. за участю секретаря судового засідання Запари А.І., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 187/450/15ц за позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради, третя особа: Реєстраційна служба Петриківського районного управління юстиції про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

21.04.2015 року до Петриківського районного суду звернулась з позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради, третя особа: Реєстраційна служба Петриківського районного управління юстиції, про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Позивач в своїй заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_2, який за життя 11.08.2010 року склав заповіт, яким своє майно заповів позивачці.

У зв'язку із тим, що відсутні документи, підтверджуючі право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку (пай) площею 2,000 га, розташованої на території Петриківської селищної ради, оскільки оригінал державного акту на землю був втрачений за життя батька, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, і вона вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку (пай) площею 2,000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області (кадастровий номер: НОМЕР_1, державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданий 18.06.2004 року Петриківською райдержадміністрацією, зареєстрований в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку за ОСОБА_2).

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити її вимоги.

Відповідач - Петриківська селищна рада надали до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника (а.с. 25,30).

Третя особа - реєстраційна служба Петриківського РУЮ надали до суду клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника (а.с. 24).

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивачки - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 14).

За життя 11.08.2010 року ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до якого заповів все своє майно ОСОБА_1 (а.с. 7).

17.02.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно після померлого ОСОБА_2 - земельну ділянку (пай), розташовану на території Петриківської селищної ради тому, що відсутні правовстановлюючі документи про належність спадкового майна спадкодавцеві (а.с.13).

Розпорядженням Голови Петриківської районної державної адміністрації від 18.03.2004 року № 63-р-04 (а.с. 10) ОСОБА_2 було надано у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку, площею 2,0 га, розташовану на території Петриківської селищної ради, на підставі якого видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 (а.с. 9), який було втрачено за життя ОСОБА_2

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.05.2015 року земельна ділянка площею 2.0000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 18.06.2004 року на підставі Рішення органу виконавчої влади Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 18.03.2004 року 63-р-04 та видано державний акт від 18.06.2014 року серія НОМЕР_2 (а.с.32-36).

Як вбачається з листа Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, з заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 звернулись: ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом та ОСОБА_3 про прийняття спадщини за законом на обов'язкову частку (а.с.28).

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.01.2015 року, встановлено факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як дружини та чоловіка з 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року. (а.с.37)

Згідно з ст. 1241 ЦПК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до ст.21 СК України Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Отже ОСОБА_3 не може претендувати на обов'язкову частку в спадщині післі померлого ОСОБА_2 , а позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлого батька за заповітом.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Беручи до уваги, що позивачка є єдиним спадкоємцем померлого батька за заповітом, ОСОБА_2 за життя набув права власності на земельну ділянку (пай), площею 2,000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, але оригінал документу, що посвідчує право власності був втрачений ще за його життя, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки про визнання права власності на земельну ділянку (пай) у порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Судові витрати сплачені в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 1217, 1218, 1223, 1225, 1296 ЦК України, статтями 81, 131 ЗК України та статтями 10, 11, 60, 212 та 214 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради, третя особа: Реєстраційна служба Петриківського районного управління юстиції про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати право власності на земельну ділянку (пай) з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 2,000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петриківської селищної ради та належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. А. Караул