Справа № 366/851/14 Головуючий у І інстанції Гончарук О. П.
Провадження № 22-ц/780/912/15 Доповідач у 2 інстанції Сушко
Категорія 58 18.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Лащенка В.Д.,

при секретарі: Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» про заборону будівництва та експлуатації ТЕС в смт. Іванків,-

ВСТАНОВИЛА:

В 2014 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідно до постанови КМ України від 23.07.1991 року смт. Іванків віднесено до 3 зони (гарантованого добровільного відселення) внаслідок Чорнобильської катастрофи. ЗУ «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» регулює питання поділу території на відповідні зони, режим їх використання та охорони, умови проживання та роботи населення, господарську, науково-дослідну та іншу діяльність в цих зонах. Закон закріплює і гарантує забезпечення режиму використання і охорони вказаних територій з метою зменшення дії радіоактивного опромінення на здоров'я людини. Землі смт. Іванків відносяться до земель із специфічним правовим режимом, є зоною надзвичайної екологічної ситуації. Однак на території смт. Іванків на масиві «Кільцева дорога» будується ТЕС потужністю 18 МВт з використанням біопалива з метою виробництва електроенергії, забудовником є відповідач ТОВ «Біогазенерго». ТЕС в смт. Іванків є джерелом підвищеної екологічної небезпеки, становитиме загрозу життю, здоров'ю, майну, екології і радіоекології регіону. Згідно постанови КМ №808 від 28.08.2013 року «Про затвердження переліків видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку» ТЕС є екологічно небезпечними об'єктами. Будівництво, діяльність ТЕС є незаконними, і повинні бути припинені. Позивачі зазначають, що вже проживають на території екологічної катастрофи, вже є постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи, а діяльність ТЕС однозначно завдасть додаткового радіаційного навантаження на екологію, їх життя і здоров'я. Узвязку з цим просили заборонити будівництво та експлуатацію ТЕС в смт. Іванків. В подальшому своєю заявою від 26.11.2014 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 збільшив позовні вимого зазначивши крім вищезгаданої позовної вимоги, факт введення в оману щодо оприлюднення інформації в районній газеті "Трибуна праці" за 7 лютого 2012р. № 10 про те що проект ОВНС проекту ТЕС робив інститут ім.. Марзеєва. Чого насправді не було, факт введення в оману щодо прирівнювання кількості радіації в деревині завезеної для спалювання на ТЕС до "Гігієнічний норматив питомої активності радіонуклідів 137С§ та 908г у деревині та продукції з деревини", чого робити не можна в їхньому випадку для промислового спалювання деревини, факт введення в оману щодо заниження категорії складності об'єкта будівництва ТЕС, факт введення в оману щодо відсутності державної екологічної експертизи, обов'язкової ще на етапі проектування, згідно ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", факт введення в оману щодо внесення в проект ОВНС сфальсифікованих даних щодо протоколів дослідження деревини обласною СЕС від 30 березня 2012р. за №125, та від 17 квітня 2012р. за № 166, факти введення в оману відповідачем щодо порушення вимог розділу ОВНС щодо неприйнятних рівнів ризику планованої діяльності ТЕС на природне середовище та рівня соціального ризику.

Ухвалою суду від 26.11.2014 року провадження у справі закрито, в частині позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю, посилаючись на його незаконність, неправильність, несправедливість, порушення судом норм матеріального права та процесуального права. Вважає, що суд не взяв до уваги, що ТЕС є об'єктами, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Вважає, що судом не було враховано того, що землі смт. Іванків відносяться до земель із специфічним правовим режимом. Крім того вважає, що ніякого дозволу на будівництво ТЕС в смт. Іванкові ніхто ніколи не давав.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що будівництво ТЕС в смт. Іванків здійснено незаконно та, що дана ТЕС при експлуатації забруднює навколишнє природне середовище, викидає в повітря радіоактивні речовини, що негативно впливає на її здоров'я та здоров'я інших жителів. Позивачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Крім того відмовляючи у задоволенні збільшених позовних вимог в частині встановлення фактів введення в оману, суд виходив з того, що встановлення таких фактів можливо в рамках кримінального провадження, і вони не можуть встановлюватися в межах цивільної справи.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.13 Констиуції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Статтею 16 Констиуції України визначено, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов'язком держави.

Згідно із ст.16 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зоні гарантованого добровільного відселення забороняється:

- будівництво нових, розширення діючих підприємств, безпосередньо не пов'язаних із забезпеченням радіоекологічного, соціального захисту населення, а також умов його життя та праці;

- будь-яка діяльність, що погіршує радіоекологічну ситуацію;

Відповідно до ст.10 Закону України « Про охорону навколишнього середовища» Екологічні права громадян забезпечуються:

а) проведенням широкомасштабних державних заходів щодо підтримання, відновлення і поліпшення стану навколишнього природного середовища;

б) обов'язком центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій здійснювати технічні та інші заходи для запобігання шкідливому впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, виконувати екологічні вимоги при плануванні, розміщенні продуктивних сил, будівництві та експлуатації об'єктів економіки;

в) участю громадських організацій та громадян у діяльності щодо охорони навколишнього природного середовища;

г) здійсненням державного та громадського контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

д) компенсацією в установленому порядку шкоди, заподіяної здоров'ю і майну громадян внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

е) невідворотністю відповідальності за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

є) створенням та функціонуванням мережі загальнодержавної екологічної автоматизованої інформаційно-аналітичної системи забезпечення доступу до екологічної інформації.

Діяльність, що перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та інших їх екологічних прав, підлягає припиненню в порядку, встановленому цим Законом та іншим законодавством України.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 293 ЦК України фізична особа має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення. Діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Діяльність фізичної та юридичної особи, яка завдає шкоди довкіллю, може бути припинена за рішенням суду.

Встановлено, що Рішенням Іванківської селищної ради №УІ-21-683 від 24 листопада 2011 року затверджено та погоджено ТОВ «Біогазенерго» детальний план території розміщення теплової електростанції в смт.Іванків ( том 1 а.с. 118).

26 червня 2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме: теплової електростанції потужністю 18 мВт з використанням біопалива на території с.м.т.Іванків Київської області, масив Кільцева дорога, замовником яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго». ( том 1 а.с.132-137).

Зі змісту проектно-кошторисної документації будівництво теплової електростанції в с.м.т.Іванків Київської області здійснюється відповідними чергами.

У листопаді 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації, а саме: 1 черги теплової електростанції потужністю 18 мВт з використанням біопалива на території с.м.т.Іванків Київської області ІІІ категорії складності. (том 1 а.с.138-143).

19 березня 2013 року державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Київській області виконано висновок державної екологічної експертизи по матеріалах розділу «Оцінка впливу на навколишнє середовище» проекту «Теплова електростанція потужністю 18 мВт з використанням біопалива на території с.м.т.Іванків Київської області», яким схвалено вказаний розділ та дозволено експлуатацію об'єкту за умови дотримання вимог природоохоронного законодавства. (том 1 а.с. 119-123).

Відповідно до експертного звіту від 6.02.2014 року, виконаного державним підприємством «Укрдержбудекспертиза» проектна документація з будівництва теплової електростанції потужністю 18 мВт з використанням біопалива на території с.м.т.Іванків розроблена відповідно до вихідних даних на проектування з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об'єкту будівництва, його екологічної безпеки та інженерного забезпечення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення і може бути затверджена в установленому порядку з відповідними технічними показниками. (том 1 а.с.130-131).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирішуючи спір суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України врахував як такі, що не підлягають доказуванню у даній справі обставини, встановлені рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2014 року у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання протиправним та скасування рішень.

Крім того, колегія суддів, погоджується з висновками суду, що не підлягають доказуванню чинність на час вирішення спору декларації про початок виконання будівельних робіт зареєстрована 26.06.2012 за № КС 8 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а саме: 1 черги теплової електростанції потужністю 18 мВт з використанням біопалива на території с.м.т. Іванків Київської області 111 категорії складності, оскільки чинність вказаних декларацій спростовує посилання позивача про незаконність будівництва ТЕС.

Крім того, вірними є висновки суду щодо відхилення посилань позивача про незаконність будівництва ТЕС через порушення вимог ст. 16 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині того, що на території зони гарантованого добровільного відселення забороняється будівництво нових, розширення діючих підприємств, безпосередньо не пов'язаних із забезпеченням радіоекологічного, соціального захисту населення, а також умов його життя та праці.

Відхиляючи дані доводи позивача, суд обґрунтовано вказав на те, що чинним законодавством України не встановлено переліку підприємств, що відносяться до об'єктів життєзабезпечення та працевлаштування, які можуть будуватися в зоні добровільного відселення. В листі Державного агентства України з управління зоною відчуження від 01.05.2014 року на запит ТОВ «Біогазенерго» зазначено, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» електроенергетика - це галузь економіки України, що забезпечує споживачів енергією, робочими місцями, надходженнями до місцевого та центральних бюджетів (складові соціального захисту) та дає можливість поступово іммобілізувати мобільну частину радіонуклідів, яка наявна хоч і в малій кількості в природних біоті - в даному конкретному випадку в деревині (радіоекологічна компонента). Для реалізації проекту залучені сучасні промислові технології. Це повинно впливати на покращення умов життя і праці населення. З огляду на викладене у будівництві ТЕС на території смт. Іванків не вбачається невідповідності правовому режиму, встановленому ст. 16 наведеного Закону. (том 1 а.с.106-107).

Щодо посилань позивача про спалювання під час експлуатації радіоактивної деревини, то на думку колегії, суд вірно зазначив про те, що вони не підтверджені належними і допустимими доказами, а надані відповідачем договори на купівлю-продаж сировини - біомаси (відходів лісового господарства) свідчать про те, що вони укладені, зокрема, з ДП «Вищедубечанський лісгосп», Дніпровсько-Тетерівським ДЛМГ (т.1 а.с.110-117).

Жодного доказу використання ТОВ «Біогазенерго» радіоактивно забрудненої деревини суду не надано, як і належних, і допустимих доказів невідповідності нормативним актам діяльності щодо експлуатації ТЕС в смт. Іванків.

В свою чергу, відповідачем суду надано докази, з яких слідує, що на всіх етапах технологічного процесу на ТЕС буде проводитися радіологічний контроль.

З урахуванням наведеного, суд дійшов вірного висновку, відмовляючи в задоволені позову, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що будівництво ТЕС в смт. Іванків здійснено незаконно та, що дана ТЕС є джерелом підвищеної екологічної небезпеки, а при експлуатації буде забруднювати навколишнє природне середовище, викидати в повітря радіоактивні речовини, що негативно вплине на її здоров'я та здоров'я інших жителів. Позивачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Крім того колегія судів вважає, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні збільшених позовних вимог в частині встановлення фактів введення в оману, суд виходив з того, що встановлення таких фактів можливо в рамках кримінального провадження, і вони не можуть встановлюватися в межах цивільної справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував положень ст. 16 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» , що с.м.т.Іванків Київської області віднесено до 3 зони гарантованого добровільного відселення внаслідок Чорнобильської катастрофи, положень постанови КМ України №106 від 23.07.1991року є необґрунтованими, оскільки суд в рішенні проаналізував вказані нормативні акти і прийшов до висновку, що будівництво ТЕС вказаних вимог Закону не порушує.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував, того що позивач вже проживає на території екологічної катастрофи і разом з іншими мешканцями цього регіону вони зазнають радіаційного впливу і мають право на екологічну безпеку відповідно до ст.16 Конституції України не заслуговують на увагу, оскільки висновки суду першої інстанції ґрунтуються на тому, що позивач не довів свого позову.

Інші доводи апелянта на те, що суд не дав оцінки тій обставині, що Державна інспекція ядерного регулювання України скасувала висновок державної експертизи ядерної та радіаційної безпеки проекту, що є доказом відсутності контролю за спалюванням деревини із радіацією, не заслуговують на увагу із таких підстав.

Висновок державної екологічної експертизи проекту від 19.03.2013 року спростовує посилання позивача.

Доказів того, що наявний в матеріалах справи висновок державної екологічної експертизи визнаний недійсним у встановленому законом порядку позивачем не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував як доказ незаконності будівництва ТЕС ті обставини, що відповідач з порушенням вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» без отримання дозволу проводив підготовчі та будівельні роботи є необґрунтованими із таких підстав.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Замовник має право виконувати будівельні роботи після:1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності;

Встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 26 червня 2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме: теплової електростанції потужністю 18 мВт з використанням біопалива на території с.м.т.Іванків, замовником яких є ТОВ «Біогазенерго». Наявність у відповідача вказаної декларації є дозволом на виконання будівельних робіт по будівництву ТЕС, оскільки вказаний об'єкт будівництва належить до ІІІ категорії складності.

Вказані обставини встановлені рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2014 року у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання протиправним та скасування рішень і відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скаргі.

На підставі викладеного та керуючись ст.. ст.. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія судців,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: