АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/463/15-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22ц/774/2304/К/15 інстанції - Багрова А.Г.
Категорія 59 (3) Доповідач - Ляховська І.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Соколан Н.О.,

секретар - Маслова К.В.,

за участю - позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції в Дніпропетровській області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання електронних торгів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції в Дніпропетровській області (далі - Відділ ДВС Нікопольського МУЮ), в обґрунтування якого зазначив, що він є власником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року. У вересні 2014 року він дізнався, що будинок знаходиться під арештом згідно постанови державного виконавця ВП № 35543406 від 05 грудня 2012 року. У зв'язку з чим 15 грудня 2014 року він звернувся до суду з позовом про звільнення вказаного майна з-під арешту, який задоволено рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року. У січні 2015 року позивачу стало відомо, що домоволодіння АДРЕСА_1 примусово реалізовано з електронних торгів, про що складений протокол № 23781 від 18 грудня 2014 року та акт від 30 грудня 2014 року. У зв'язку з цим просив суд визнати зазначені електронні торги недійсними, а також скасувати протокол та акт, складені за результатами їх проведення.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність обставин справи висновкам суду. Зокрема, на його думку, судом не враховано тієї обставини, що 15 грудня 2014 року він звернувся до суду з позовом про звільнення вказаного майна з-під арешту, який задоволено рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року. Крім того, звважає, що звернення стягненя та реалізація нерухомого майна відбулися на підставі виконавчого листа, який не підлягав виконанню, оскільки містив невірні відомості щодо ідентифікаційного номеру боржника ОСОБА_5, про що також свідчать інші матеріали виконавчого провадження, а також наявний в матеріалах справи виконавчий лист з помилковим та вірним - виправленим - її ідентифікаційним номером. Також зазначає, що судом не взято до уваги, що в акті опису і арешту майна № 6-1027 від 19 лютого 2013 року не описані та не арештовані прибудинкові спроруди, які також реалізовані разом з будинком.

У наданих суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу, представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Як установлено судом, на виконанні Відділу ДВС Нікопольського МУЮ перебувало виконавче провадження № 6-200 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості на користь ОСОБА_6 у розмірі 400 320,00 грн.

Відповідно до протоколу № 23781 від 18 грудня 2014 року проведення електроних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна загальною площею 233,8 кв.м., житловою площею 100,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 132 зворот), учасником аукціону № 4 ОСОБА_4 запропоновано найвищу цінову пропозицію - 424138 грн. та сплачено суму гарантійного внеску - 21206,90 грн. (а.с.132 зворот).

24 грудня 2014 року від ОСОБА_4 на депозитний рахунок Відділу ДВС Нікопольського МУЮ надійшли грошові кошти від реалізації майна в сумі 402931,00 грн. (а.с.135 зворот, 136, 137 зворот).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з недоведеності порушень під час проведення виконавчих дій по реалізації 18 грудня 2014 року домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та недотримання правил проведення торгів з реалізації майна, визначених „Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна, шляхом проведення електронних торгівзатвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи, що ОСОБА_2 з 29 січня 1988 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (а.с. 6).

Згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року, яке набрало чинності 07 червня 2014 року, за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними спорудами (а.с.6).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року звільнено 1/2 частину спірного домоволодіння, яка належить на праві власності ОСОБА_2, та в цій частині скасовано постанову старшого державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, зобов'язано Відділ ДВС Нікопольського МУЮ зняти заборону відчуження на заначену 1/2 частину домоволодіння.

За своєю природою відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу.

Виходячи зі змісту ч. 1ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами електронних торгів. Підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме „Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5.

Аналіз наведених вище норм приводить до висновку, що у справах про визнання прилюдних торгів недійсними відповідачами мають бути сторони правочину, який оспорюється, а саме продавець та покупець.

Між тим, із матеріалів справи убачається, що продавець домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_5 не залучена в якості відповідача у справі.

Крім того, згідно з матеріалами справи, на теперішній час право власності на спірне домоволодіння за результатами проведення електроних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна належить ОСОБА_4, якого залучено в якості третьої особи, у той час як він має бути відповідачем у справі.

Відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, зі змінами внесеними Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ, виключено можливість суду апеляційної інстанції скасувати рішення у разі не залучення особи до участі у справі і вирішення судом першої інстанції питання про права та обов'язки такої особи, з направленням справи на новий розгляд.

При цьому, апеляційний суд законодавчо не наділено правом скасувати рішення, після чого, залучивши на стадії апеляційного провадження таку особу до участі у справі, вирішити спір відносно її прав, оскільки відповідно до норм процесуального закону така особа має права й обов'язки при розгляді справи в суді першої інстанції, які порушуються у разі відсутності участі її в цій інстанції.

Таким чином, рішення суду першої інстанції не може бути залишено без змін й підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 як передчасне, тобто ухвалене без залучення належних відповідачів.

Керуючись ст. 303, 307, 309 ч.1 п.3, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 рокузмінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову ОСОБА_2.

В іншій частині рашення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий І. Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

Н.О.Соколан