Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2015 Справа №607/13095/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Субчак Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 товариства «Райдуга», третя особа Реєстраційна служба Тернопільського районного управління юстиції, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 товариства «Райдуга», третя особа Реєстраційна служба Тернопільського районного управління юстиції, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є членом ОСОБА_3 товариства «Райдуга» з 2003 року. Рішенням сесії ОСОБА_2 сільської ради від 19 лютого 2003 року №73 їй було виділено у власність земельну ділянку площею 0,06 га для ведення садівництва в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області. На даній земельній ділянці за адресою: Садівниче товариство «Райдуга» по вул. Бічна, 145 в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області збудовано садовий будинок, господарську будівлю та господарські споруди. На час виділення позивачу вищезгаданої земельної ділянки у власність на ній вже були побудовані: садовий будинок, господарська будівля і господарські споруди. З 2003 року ОСОБА_1 відкрито, безперервно володіє дачним будинком, господарською будівлею та господарськими спорудами. За час користування садовим будинком, розташованим на земельній ділянці, вона провела заміну даху, внутрішні та зовнішні роботи, а також повністю відремонтувала теплицю, господарську будівлю, вбиральню та встановила огорожу. 23 червня 2015 року на підставі поданих позивачем документів Тернопільським районним ГБТІ виготовлено технічний паспорт на садовий будинок з надвірними побудовами і спорудами, де схематично відображено розташовані на земельній ділянці будівлі та споруди і наведена їх характеристика. Після виготовлення технічного паспорту та отримання довідки ОСОБА_3 товариства «Райдуга» ОСОБА_1 звернулась до реєстраційної служби Тернопільського району для проведення реєстрації права власності на садовий будинок, господарську будівлю та господарські споруди, де їй було роз'яснено про необхідність визнання права власності у судовому порядку, а тому позивач звернулась в суд та просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на садовий будинок № 145 загальною площею 62,6 кв.м з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Бічна в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Будь-які відомості про неможливість останнього прибути в судове засідання в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що його чергова неявка у судове засідання без поважних причин не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 товариства «Райдуга» в судове засідання не зявився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить проводити слухання справи у відсутності представника служби. Проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне.

Як вбачається із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №392984, виданого 20 квітня 2005 року Тернопільським районним відділом земельних ресурсів, ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради від 19 лютого 2003 року №73 є власником земельної ділянки площею 0,06 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована в с.Смиківці Тернопільського району Тернопільської області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення садівництва.

Відповідно до довідки №1-16 від 30 червня 2015 року, виданої ОСОБА_3 товариством «Райдуга», ОСОБА_1 дійсно являється членом товариства і користується земельною ділянкою, згідно Державного акту на землю, загальна площа ділянки 0,060 га, по вул.Бічна, 145, що на землях ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району. На вказаній земельній ділянці за адресою: СТ «Райдуга», с.Смиківці, Тернопільський район, Тернопільська область збудовано садовий будинок, господарська будівля та господарські споруди.

23 червня 2015 року Тернопільським районним ГБТІ виготовлено технічний паспорт на садовий будинок з надвірними побудовами і спорудами, де схематично відображено розташовані на земельній ділянці будівлі та споруди і наведена їх характеристика.

Із наданого позивачем технічного паспорту, виготовленого Тернопільським районним ГБТІ, судом встановлено, що на земельній ділянціза адресою: СТ «Райдуга» по вул. Бічна, 145 в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області розташовані наступні об'єкти нерухомості та споруди: садовий будинок літ. А, 1990 року побудови; господарська будівля літ. В, 1990 року побудови; вбиральня літ. В; альтанка літ. Г; теплиця літ. Д; вимощення №І; огорожа №4; огорожна №5 (металічна сітка); ворота №6; хвіртка №7. Таким чином факт існування садового будинку як нерухомої речі з 1990 року підтверджено належним документом - технічним паспортом, складеними Тернопільським районним ГБТІ.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

У відповідності до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав» (надалі - Постанова), при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Також, п.9 вказаної Постанови, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, визначено, що право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

Ураховуючи положення п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила ст.344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення ст.344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Згідно п.13 Постанови можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Як передбачено пунктом 14 Постанови, виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Право власності (ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України) набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України).

Позивач достовірно довела факт набуття нею права власності за набувальною давністю, оскільки вона добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років. Інших осіб, які б заявляли вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна, не має, а отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є правові підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності за набувальною давністю на садовий будинок № 145 загальною площею 62,6 кв.м з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Бічна в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.15, 16, 328, 344, 391 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав»,ст.ст.6, 8, 10, 15, 30, 212, 214, 221 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на садовий будинок № 145 загальною площею 62,6 кв.м з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Бічна в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська