overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 428/3813/15-ц
Провадження №2/428/1377/2015
12 червня 2015 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області
в складі: головуючого судді Скочій Г.Д.,
при секретарі Андрусишин Н.Т.,
розглянувши у відсутність осіб, які беруть участь у справі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 11 жовтня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 11.10.2008 року, актовий запис № 651.
Від шлюбу дітей не мають.
Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжностей характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні та сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з квітня 2013 року. Подальше спільне життя та збереження сімї неможливе. Примирення з відповідачем не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам.
Спору про розподіл майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, немає.
Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутність.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
В суді встановлено:
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2008 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.09).
Шлюбно-сімейні стосунки припинені з квітня 2013 р. з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного.
За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення.
Заяв про зміну прізвищ після розірвання шлюбу не надходило.
Керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10,11,60, 212-215 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Грецька) ОСОБА_5 і ОСОБА_2, зареєстрований 11.10.2008 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 651, розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище «Величкіна»; ОСОБА_2 - «Величкін».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку.
Суддя Г. Д. Скочій
Справа № 758/1697/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Супрун Г. Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася з позовом до Подільського районного суду м. Києва, в якому просить стягнути з відповідача алементи з 15.01.2014 року по 15.02.2015 року в твердій грошовій сумі 1200,00 грн. щомісячно, згідно усної домовленості, та призначити щомісячно грошову виплату з відповідача у розмірі 2000,00 грн. починаючи з 15.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати у розмірі 5400,00 грн.

Дана заява не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно вимог ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В порушення вимог Цивільно-процесуального кодексу України у прохальній частині позовної заяви позивачем чітко не зазначено, який розмір аліментів просить стягнути з відповідача, на утримання дитини, оскільки аліменти стягуватимуться до повноліття дитини. Також, позивачем не зазначено доказів, які підтверджують викладені нею обставин в частині укладеної усної домовленості про виплату відповідачем аліментів у розмірі 1200,00 грн. та додаткових витрат.

Згідно ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

В разі не усунення недоліків в зазначений строк заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, ч.1 ст. 121 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, залишити без руху та надати заявнику строк 5 днів з дня отримання копії даної ухвали на усунення зазначених недоліків.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяГ. Б. Супрун
Справа № 758/2165/15-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 березня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Гребенюк В. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом. Позов за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України. Згідно із ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна містити крім викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування також має відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Згідно роз'яснення п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

З матеріалів справи вбачається, що предметами спору є стягнення аліментів та аліментів за минулий час.

Разом з тим, предмет спору носить загальний характер, а позовна заява не містить чіткого обґрунтування стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), в той час, як до суду не надано доказів, що відповідач працює та має стабільний дохід, у зв'язку з чим, позовна заява потребує уточнень в частині стягнення аліментів, крім того, позивачем не обгрунтовано вимогу про стягнення аліментів за минулий час, в той час, як статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, що передбачені ч. 2 ст. 79 СК України, а саме, якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік, у зв'язку з чим, позовна заява потребує уточнень в частині стягнення аліментів.

Частиною 1 статті 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 3, 119 - 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Роз'яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Копію цієї ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. В. Гребенюк
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

(далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») про визнання договору недійсним.

В обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що в момент укладання кредитного договору відповідачем було порушено вимоги Законів України «Про захист прав споживачів» та «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а саме договір укладено з використанням банком нечесної підприємницької практики, що є підставою для визнання договору недійсним.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

19 травня 2015 року, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенін позову про визнання договору недійсним, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди представника заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк
Справа № 758/3124/15-ц
У Х В А Л А

01 квітня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Супрун Г. Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся з позовом до Подільського районного суду м. Києва, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну компенсацію за автомобіль марки «Москвич», д.н.з. НОМЕР_1, модель АЗЛК 214123, 2001 року випуску, в розмірі 80000,00 грн., а також матеріальну компенсацію моральної шкоди в розмірі 30000,00 грн.

Дана заява не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст.119 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно вимог ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Позивачем в порушення вимог Цивільно-процесуального кодексу України не зазначено місце проживання (перебування) або місцезнаходження відповідача ОСОБА_2 У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди позивачем має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Крім того, не зазначено доказів, що підтверджують обставини, за якими автомобіль відповідачем переобладнаний, або розібраний на запластини, що стало підставою для позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди, а не витребування цього майна.

Тому позивачу необхідно надати строк на усунення недоліків.

Згідно ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

В разі не усунення недоліків в зазначений строк заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, ч.1 ст. 121 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без руху та надати заявнику строк 5 днів з дня отримання копії даної ухвали на усунення зазначених недоліків.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяГ. Б. Супрун
Справа № 758/1656/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 червня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Романа О. А. ,

при секретарі - Цілуйко Н. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві

cправу за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

11.02.2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 17.07.2009 року.(а.с.3-4)

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з грудня 2013 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі та не заперечує про постановлення заочного рішення, а судові витрати просить покласти на нього.(а.с.39)

Представник відповідачки - ОСОБА_3 також надала суду заяву про розгляд справи без її та відповідачки участі, при цьому позов визнала.(а.с.40)

Ознайомившись із заявами суд, керуючись ст.ст.169,224 ЦПК України, вважає за можливе справу розглянути без участі сторін на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Як вбачається зі свідоцтва, сторони перебувають у шлюбі з 17.07.2009 року.(а.с.5)

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб протягом тривалого часу носить формальний характер та не вбачає підстав для збереження сім'ї надалі міцною та здоровою.

На підставі викладеного,

-ст.ст.104,105,110,112,113,114,115 Сімейного кодексу України,

керуючись ст.ст.5,6,7,8,10,11,60,88,208,209,212,213,214,215,224,225,226,228,294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , громадянином Ісламської Республіки Іран, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем м.Нурабад Ісламської Республіки Іран, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 та ОСОБА_1, громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою м.Києва, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, зареєстрований 17 липня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис №801), РОЗІРВАТИ.

Після розірвання шлюбу, прізвища залишити без змін.

Рішення суду, після набрання ним законної сили, направити у Відділ реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб, відповідно до вимог ст.115 СК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте Подільським районним судом м.Києва за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя О. А. Роман
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4537/15-ц

пр. № 2/759/3112/15

08 травня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Дюрич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в березні 2015 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2003 року, сімейне життя із відповідачем не склалося та протягом останніх трьох років стосунки погіршувались, внаслідок чого втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини вони із відповідачем не підтримують з початку 2014 року, спільне господарство не ведуть, спору про спільне майно не мають. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем. Вважає збереження шлюбу між ними неможливим та просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні стосовно задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопаду 2003 року (а.с. 16 - свідоцтво про шлюб). Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з початку 2014 року, спільного господарства не ведуть, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню.

Що стосується позовних вимог в частині визначення місця проживання доньки ОСОБА_3, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні, оскільки в ході розгляду справи судом не встановлено наявності спору з приводу місця проживання дитини.

На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 60, 209, 212-215, ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 листопаду 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1019 - розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити "ОСОБА_1".

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3724/15-ц

пр. № 2/759/2863/15

05 травня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Вольф Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг в розмірі 120 000 грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що 1.07.2014р. між ними був укладений договір позики, відповідно до якого вона дала в борг відповідачеві грошові кошти в сумі 120 000грн., які відповідач зобов'язався повернути до 1.01.2015р. Однак відповідач свої зобов'язання не виконав і гроші до цього часу не повернув.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, просить слухати справу у його відсутність, позов визнає.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 1.07.2014р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 дала в борг ОСОБА_2 120 000грн. строком до 1.01.2015р. Даний договір позики укладений сторонами у простій письмовій формі /ас 19/.

Однак відповідач свої зобов'язання по поверненню коштів не виконав і гроші до цього часу не повернув.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином відповідач порушив взяте на себе зобов'язання по поверненню коштів, а тому з нього на користь позивачки підлягає стягнення борг в розмірі 120 000грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 1046 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 76, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в розмірі 120 000грн., судовий збір в розмірі 1 200грн., а всього підлягає стягненню 121 200грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя