Справа № 642/5958/14-ц
Провадження № 2/642/339/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Вікторова В.В.

при секретарі Лозоватій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання неукладеною Додаткової угоди від 18 лютого 2008 року до «Договору про спільну діяльність на реконструкцію та перебудову житлового будинку» від 14 серпня 2007 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить визнати недійсною Додаткову угоду від 18 лютого 2008 року до Договору про спільну діяльність на реконструкцію та перебудову житлового будинку від 14 серпня 2007 року, яка підписана відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та містить підпис, виконаний іншою особою з імітуванням підпису ОСОБА_1

В обгрунтування позову зазначив, що 14 серпня 2007 року він та відповідач ОСОБА_2 уклали «Договір про спільну діяльність на реконструкцію та перебудову житлового будинку». Предмет Договору був визначений як «спільна діяльність Сторін, спрямована на досягнення спільної господарської мети, а саме реконструкції та перебудови для подальшої експлуатації житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1».Укладенням Договору позивач та відповідач закріпили вже існуючу між ними усну домовленість про те, що будуть спільно фінансувати роботи з реконструкції та перебудови у рівних частках, а по завершенні цих робіт також у рівних частках розподілять між собою площу новозбудованих та надбудованих приміщень будинку. Так, в процесі виконання Договору був реконструйований будинок за адресою АДРЕСА_1 та здійснена прибудова до нього з боку АДРЕСА_1, яка пізніше отримала адресу: АДРЕСА_1.

На початку лютого 2008 року відповідач ОСОБА_2 запропонував позивачу укласти додаткову угоду до вказаного Договору з метою звернення у подальшому до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом про визнання права власності кожної з сторін на певні приміщення у будинках за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 і отримання внаслідок цього можливості реєстрації цих приміщені у КП «Харківське БТІ». Також на прохання ОСОБА_2 ця додаткова угода повинна була передбачати передачу прав та обов'язків ОСОБА_2 за даним Договором, у тому числі обов'язок керувати спільною діяльністю та провести розрахунки по Договору, від ОСОБА_2 до його матері ОСОБА_3 Всі турботи, пов'язані з складанням тексту Додаткової угоди та позову ОСОБА_2 запропонував взяти на себе., на що він погодився. Через декілька днів ОСОБА_2 надав позивачу на підпис два тексти: Додаткової угоди та позовної заяви. Обидва вони були підписані позивачем особисто. Всі екземпляри цих документів ОСОБА_2 залишив у себе, мотивуючи цей вчинок тим, що всі екземпляри підлягають передачі до суду. 28 липня 2008 року Ленінський районний суд м. Харкова прийняв рішення по цивільній справі № 2-3156/08 за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 до Харківської міської ради про право власності, яким визнав право власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відповідні площі об'єкту з посиланням на вищевказану додаткову угоду. Позивач був присутній у судовому засіданні, але ні до його початку, ні безпосередньо після прийняття вказаного рішення з матеріалами справи, у тому числі з позовною заявою та Додатковою угодою не знайомився.

Крім того, позивачем у позові було зазначено, що у 2013 році між ним та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 виник спір, у зв'язку з чим він звернувся до Ленінського районного суду з позовом про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, що були спричинені неналежним виконанням обов'язків по Договору. У процесі розгляду Ленінським районним судом цивільної справи № 642/644/14, провадження № 2/642/470/2014 за цим позовом ним за власною ініціативою були витребувані матеріали цивільній справі № 2-3156/08 за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 до Харківської міської ради про права власності.

Під час ознайомлення з матеріалами витребуваної судом справи, у тому числі з позовною заявою та Додатковою угодою, йому стало зрозуміло, що текст позовної заяви, який надавався йому на підпис, істотно не співпадає з текстом позовної заяви, котра знаходиться в матеріалах справи № 2-3156/08 та саму позовну заяву він не підписував, підпис виконаний іншою особою. Крім того, позивач звернув увагу на те, що йому не належить підпис під датованою 18 лютого 2008 року «Додатковою угодою» до «Договору про спільну діяльність на реконструкцію та перебудову житлового будинку» від 14 серпня 2007 року, а також на те, що текст цього документу містить посилання на закінчення будівництва та реконструкції будинків за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1, і що певні пункти Договору від 14 серпня 2007 року у ньому викладені в новій редакції, зокрема зазначено, що розрахунки між учасниками спільної діяльності після розподілу приміщень у вищевказаних будинків є завершеними.

Оскільки зазначений документ істотно впливає на права та обов'язки сторін по Договору про спільну діяльність на реконструкцію та перебудову житлового будинку від 14 серпня 2007 року, він порушує його права і охоронювані законом інтереси, у тому числі майнові, тому що позбавляє його можливості вимагати, щоб розрахунки за вказаним договором були проведені належним чином.

У судовому засіданні 13 травня 2015 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 надав суду заяву про зміну предмету позову, у якій просив розглядати позовні вимоги у такій редакції: Визнати такою, що не укладалася наявну у матеріалах справи Додаткову угоду від 18 лютого 2008 року до «Договору про спільну діяльність на реконструкцію та перебудову житлового будинку» від 14 серпня 2007 року, яка підписана відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, копія якого надана ними Ленінському районному суду м. Харкова при розгляді цивільної справи № 2-3156/08. Покласти на відповідачів судові витрати позивача за цим позовом. Просив дані вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_2, діючий також за довіреністю в інтересах відповідача ОСОБА_3, а також представник ОСОБА_2 - ОСОБА_9 заперечували проти задоволення позовної заяви. Просили застосувати строки позовної давнини, оскільки спірна Додаткова угода від 18.02.2008 року до Договору про спільну діяльність на реконструкцію та перебудову житлового будинку від 14.08.2007 року укладені більше шести років, тому і позивач ОСОБА_1 про це чітко знав. Дія Вищезазначеного Договору про спільну діяльність припинилась в липні 2008 року у зв'язку із виконанням сторонами всіх своїх обов'язків та завершенням робіт з реконструкції та перебудови об'єкта спільної діяльності - будинку за адресою: АДРЕСА_1. Про це також відомо позивачу і він визнає цей факт у своєму позові. У зв'язку з пропуском строку позовної давнини просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2 та його представника, встановив відповідні факти та правовідносини.

14 серпня 2007 року між громадянином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений «Договір про спільну діяльність на реконструкцію та перебудову житлового будинку» (а.с. 9-12).

Відповідно п.п. 1.1 п. 1 вищезазначеного Договору предметом даного Договору є спільна діяльність Сторін, спрямована на досягнення спільної господарської мети, а саме: реконструкції та перебудови для подальшої експлуатації житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1, на підставі рішення XIX сесії Харківської міської ради XXIV скликання від 25.02.2004 року № 18/04 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів»).

18 лютого 2008 року між ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була укладена трьохстороння додаткова угода до Договору про спільну діяльність на реконструкцію та перебудову житлового будинку б/н від 14.08..2007 року, відповідно якої усі права та обов'язки ОСОБА_2 за Договором переходять до його матері - ОСОБА_3, у тому числі право на отримання спільно побудованої площини житлових та нежитлових приміщень. Даною Додатковою Угодою між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 після завершення реконструкції та перебудови Об'єкту були також розподілені площі об'єкту (а.с. 21).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, "договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору".

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 28.07.2008 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на трикімнатну житлову квартиру № 1, розташовану на 2-му поверсі житлового будинку літер "А-3" по АДРЕСА_1, загальною площею 176,4 кв. метрів та визнано право власності на п'ятикімнатну житлову квартиру АДРЕСА_1, площею 178,1 кв. метрів. За ОСОБА_3 визнано право власності на нежитлові приміщення підвалу №№ 0-1,0-2,0-3,0-4, І в літері "А-3" житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 96,3 кв. метрів; нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, II в літері "А-3" житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 104,4 кв. метрів; на чотирьохкімнатну житлову квартиру № 2, розташовану на 3-му поверсі житлового будинку літер "А-3" по АДРЕСА_1, загальною площею 186,1 кв. метрів - за ОСОБА_3, тобто за відповідачкою за цим позовом (а.с. 8).

Тобто даним рішенням за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 рішенням суду фактично було визнано право власності за кожним на ті об'єкти, які були узгоджені у Додатковій Угоді від 18.02.2008 року. Даний факт був відображений у тексті рішення, про що було віддомо позивачам у справі, які були присутніми у судовому засіданні. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Так, представник позивача намагається довести відсутність волевиявлення під час укладання Додаткової угоди, оскільки підпис позивача під Додатковою угодою, виконаний не позивачем, а іншою особою з імітуванням підпису позивача, що у свою чергу позбавило позивача можливості вимагати, щоб фінансові розрахунки за вказаним договором були проведені належним чином.

Відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно Висновку комплексної криміналістичної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів № 9295/9296, складеного 20.11.2014 року судовими експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса ОСОБА_11 та ОСОБА_12, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 у позовній заяві від 23.05.2008 року , розташований третім зверху на третьому аркуші документа, в графі «Позивачі:» на а..с. 5 справи № 2-3156/08, - виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. Ознаки виконання зазначеного підпису з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_1 відсутні. Питання про виконання ОСОБА_1 чи іншою особою підпису від імені ОСОБА_1, зображення якого міститься у копії «Додаткової Угоди до Договору про спільну діяльність на реконструкцію та перебудову житлового будинку б/н від 14.08.2007 р.» від 18.02.2008, яка укладена між ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 (а.с. 28 справи № 2-3156/08), - не вирішувалося, оскільки зображення цього підпису нанесено електрографічним способом з використанням аналогового копіювального апарату. Питання «Чи виконані підписи від імені ОСОБА_1, зазначені у п.п. 1, 2 один за одним з невеликим інтервалом у часі» не вирішувалося з причин, ззанчених у дослідницькій частині (а.с. 53-56).

Згідно відповіді на запит суду, наданої директором КП «Харківське міське БТІ» за вих. № 411/3 від 15.04.2015 року, встановлено, що запитувана в ухвалі Додаткова угода до Договору про спільну діяльність на реконструкцію та перебудову житлового будинку по АДРЕСА_1 від 18.02.2008 року до КП «Харківське міське БТІ» замовниками не надавалася. Посилання на даний договір є в рішенні Ленінського районного суду від 28.07.2008 року, яке було надане ОСОБА_3 при реєстрації права власності 14.08.2008 року (а.с. 109).

Крім того, з відповіді на запит суду, наданої директором КП «Харківське міське БТІ» за вих. № 232/3/3 від 12.03.2015 року, також вбачається, що до заяв ОСОБА_2 на проведення реєстрації права власності Додаткова угода до Договору про спільну діяльність на реконструкцію та перебудову житлового будинку від 18 лютого 2008 року не надавалась (а.с. 112).

Оригінал вищевказаної Додаткової угоди суду не надавався, оскільки з пояснень відповідача ОСОБА_2 суду стало віддомо, що станом на сьогоднішній день особисто у нього та іншого відповідача ОСОБА_3 відсутній оригінал даного документу.

Суд не застосовує до даних позовних вимог строки позовної давнини, які були заявлені відповідачем ОСОБА_2 та його представником, оскільки застосування позовної давності можливе лише у випадках, коли судом було встановлено обгрунтованість позовних вимог. У разі недоведеності позовних вимог, встановлення судом обставин, які свідчать про те, що право позивача не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову саме з цих підстав.

Так, судом встановлено, що спірна Додаткова Угода до Договору про спільну діяльність на реконструкцію та перебудову житлового будинку б/н від 14.08.2007 року, укладена 18 лютого 2008 року між ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, не порушує право позивача, оскільки не передбачає жодних фінансових зобов'язань. По суті позивач не згоден з рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 28.07.2008 року, яке вже набрало законної сили.

Жодних доказів того, що право позивача укладеною Додатковою угодою порушено, позивачем та його представником не надано.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати понесені позивачем по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 72, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 203, 215 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання неукладеною Додаткової угоди від 18 лютого 2008 року до «Договору про спільну діяльність на реконструкцію та перебудову житлового будинку» від 14 серпня 2007 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя В. В. Вікторов