АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріЛознян О.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_5,

представників відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_8 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2012 року

у справі за позовом Автогосподарства при Головному управління МВС України в м. Києві до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2012 року позов задоволено. /т. 1 а.с. 93-94/

№ справи 2608/805/11
№ апеляційного провадження:22-ц/796/2916 /2015
Головуючий у суді першої інстанції: Лопатюк Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема, не врахована наявність вини іншого учасника дтп - ОСОБА_10, дії якого відповідно до висновку експертного автотехнічного дослідження №17/03 від 24.03.2011 року не відповідали п.п. 12.3, 12.4 ПДР України і знаходились в причинно-наслідковому зв'язку з дтп. Крім того, зазначив, що пошкодження, зафіксовані працівниками ДАЇ та під час складання калькуляції робіт, через пів року не співпадають, а тому сума, вказана у звіті №93, як вартість матеріального збитку не відповідає реальним втратам та не доведена в порядку ч. 3 ст. 10 ЦПК України. Крім того, зазначив, що оцінювач ОСОБА_11, на підставі оцінки якого судом першої інстанції визначено суму матеріальних збитків, не має відповідного свідоцтва ЦЕКК Міністерства юстиції України за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу». З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судами встановлено, що відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2010 року / т. 1 а.с.5/ ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, за таких обставин: 18 листопада 2009 року о 23 год. 30 хв. в м. Києві по Кільцевій дорозі, керуючи автомобілем «Мітсубісі Паджеро», державний номерний знак НОМЕР_1, під час перестроювання з крайньої правої смуги в крайню ліву водій ОСОБА_8 не надав дорогу автомобілю «Шкода Октавія», державний номерний знак 110799, який належить автогосподарству при ГУ МВС України в м. Києві, під керуванням о/у в ОВС ВВБ в м. Києві ОСОБА_10, який рухався в крайній лівій смузі в попутному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. п. 10.1, 10.3 ПДР України. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Шкода Октавія», державний номерний знак 110799, отримав значні пошкодження.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2012 року позовні вимоги Автогосподарства при ГУ МВС України в м. Києві до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Автогосподарства при ГУМВС України в м. Києві майнову шкоду в розмірі 80 323 грн. 11 коп., витрати за проведення експертизи в розмірі 500 грн., судовий збір у розмірі 808 грн. 23 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2013 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2012 року змінено та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_8 на користь Автогосподарства при ГУМВС України в м. Києві майнову шкоду в розмірі 50 171 грн., витрати на експертизу в розмірі 500 грн., судовий збір в розмірі 501 грн. 71 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп., всього стягнуто 51 292 грн. 71 коп. / т. 1 а.с. 204-206/

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.06.2014 року, рішенням апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2013 року яким змінено рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2012 року - скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. / т. 1 а.с. 240-242/

Скасовуючи рішення, судом касаційної інстанції зазначено, що судом залишено поза увагою та не надано належної оцінки дійсним обставинам у справі, а саме: висновку від 24 березня 2011 року № 17/03, де зазначено, що дії водія автомобіля «Шкода Октавія» ОСОБА_10 знаходились у причинно-послідовному зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, тобто не надано правової оцінки дій ОСОБА_10, другого водія учасника дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 20.08.2014 р. рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2012 року скасовано та постановлено нове про відмову у задоволенні позовних вимог / т. 2 а.с. 9-12/, оскільки оцінювач ОСОБА_11, на звіті якого ґрунтуються позовні вимоги про стягнення шкоди не має свідоцтва ЦЕКК Міністерства юстиції України за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», а відповідно до висновку від 24 березня 2011 року № 17/03, дії водія автомобіля «Шкода Октавія» ОСОБА_10 знаходились у причинно-послідовному зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. Оскільки позов не містить вимог про визначення ступеня вини учасників дтп з відповідним визначенням розміру шкоди, позовні вимоги не доведені.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014 року рішенням апеляційного суду м. Києва від 20.08.2014 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. / т. 2 а.с. 69-71/

Скасовуючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд касаційної інстанції зазначив, що згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення, а суд відповідно до ч. 2 ст. 1190 ЦК України, за заявою потерпілого може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Крім того, додатковою підставою до скасування рішення апеляційного суду стала відсутність перевірки відповідності висновку експертного автотехнічного дослідження від 24 березня 2011 року № 17/03 вимогам Інструкції, зокрема, даних про експерта та чи мав право відповідний експерт проводити експертне дослідження.

Так, при розгляді справи в апеляційній інстанції, колегією суддів встановлено наступні обставини.

Протягом розгляду справи, з приводу вказаної дорожньо-транспортної пригоди проводились наступні дослідження.

Звіт №93 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 07.05.2010 р., здійснений експертом ОСОБА_11 /т. 1 а.с. 6/, відповідно до якого вартість матеріального збитку власнику автомобіля «Шкода Октавія» державний номерний знак 110799 становить 80 323, 11 грн.

Висновок №17/03 експертного автотехнічного дослідження від 24.11.2011 р., здійснений експертом ОСОБА_12 про те, що дії водія автомобіля «Шкода Октавія» ОСОБА_10 знаходились у причинно-послідовному зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, оскільки він мав технічну можливість запобігти зіткненню шляхом екстреного гальмування. В даній дорожній ситуації, виходячи з вимог ПДР України, з ціллю забезпечення безпеки руху, водій автомобіля «Шкода Октавія» ОСОБА_10 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. п. 1.5 2.3 б), а також п. п. 12.1, 12.3, 12.4 ПДР України, згідно з якими, «у випадку виникнення небезпеки для руху чи перешкоди, які водій об'єктивно здатен побачити, він повинен негайно прийняти міри для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечно для інших учасників руху об'їхати перешкоду» і «в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.» / т. 1 а.с. 76-89/

Висновок судової автотоварознавчої експертизи № 9033/13-54 від 25.10.2013 року, проведеної при першому перегляді справи в апеляційній інстанції, вартість проведення робіт по відновленню автомобіля «Шкода Октавія» в попередній стан складає 50171 грн. 00 коп., /т. 1 а.с. 181-191/

Так, при даному розгляді справи в апеляційній інстанції, на усунення протиріч у вказаних висновках, колегією суддів встановлено, що експерт ОСОБА_12 помер, у зв'язку з чим допитати його як експерта, який проводив експертне дослідження від 24 березня 2011 року № 17/03 можливості не має.

Оскільки у сторін виникли протиріччя щодо вини водія автомобіля «Шкода Октавія» ОСОБА_10, судом апеляційної інстанції призначена судова автотехнічна експертиза, саме для визначення дій водіїв в дорожньо-транспортній пригоді та їх ступеня вини.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи від 25.09.2015 р. №7791/15-52 / т. 2 а.с. 135-140/, вирішити питання щодо технічної можливості уникнути дтп у водіїв та оцінити їх дії відповідно до вимог ПДР України, за обсягом наданих матеріалів неможливо, а вирішення даних питань потребує всебічної юридичної оцінки всіх доказів по справі, що виходить за межі компетенції експертів.

Таким чином, при перегляді справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач має право вимоги до ОСОБА_8, як винної особи у вчиненні дтп, вина якого встановлена постановою про адміністративне правопорушення, оскільки постанова Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2010 року залишена без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 18.04.2011 року / т. 1 а.с. 54-56/, оскільки відносно іншого учасника дтп ОСОБА_10 жодних рішень щодо встановлення його вини у дтп 18.11.2009 р. не приймалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Доводи апеляційної скарги щодо вини у дорожньо-транспортній пригоді також водія ОСОБА_10 спростовані при розгляді справи в апеляційній інстанції, у зв'язку з чим висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

В частині визначення розміру матеріальної шкоди, колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо взяття до уваги звіту ТОВ «Незалежна експертна компанія» виконаного оцінювачем ОСОБА_11 на підставі наступного.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_11, на момент виконання звіту мав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача за напрямами оцінки майна: «Оцінка об'єктів в матеріальній форма» та спеціалізацією в межах напряму «Оцінка дорожніх транспортних засобів»

Частиною 1 ст.12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність", проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Висновок судової автотоварознавчої експертизи № 9033/13-54 від 25.10.2013 року, /т. 1 а.с. 181-191/, колегія суддів не бере до уваги, оскільки рішення, яке було прийнято апеляційної інстанцією щодо розміру відшкодування, скасовано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо того, що оцінювач, на підставі звіту якого визначено розмір матеріальної шкоди, не мав свідоцтва ЦЕКК Міністерства юстиції України за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки оцінка збитку здійснена оцінювачем, який має відповідне кваліфікаційне свідоцтво для проведення такої оцінки, замовленої на підставі договору, а не в рамках здійсненої експертизи, призначеної судом.

Крім того, слід також зазначити, що на даний час пошкоджений автомобіль «Шкода Октавія» державний номерний знак 110799 передано на зберігання, автомобіль не відремонтований / т. 1 а.с. 125-126/, однак, незважаючи на період часу, що пройшов з моменту дорожньо-транспортної пригоди - 18.11.2009 р., позивачем не заявлено про зміну розміру відшкодування, встановленого судом першої інстанції у сумі 80 323, 11 грн., а при розгляді справи в апеляційній інстанції, сторонами була заявлена експертиза лише з підстав встановлення правильності дії водіїв, а не розміру відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_8 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2012 року - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: