Справа № 442/6414/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

"24" вересня 2015 р. суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Івасівка А.П., перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 як представника ОСОБА_2, за участю зацікавлених осіб : відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_3 на дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ :

Представник заявника 23.09.2015 року звернулася до суду із скаргою, в якій просить, зокрема : визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ Баб»як Л.В. від 04.09.2015 року про накладення штрафу в сумі 170 грн. за невиконання рішення суду; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ Баб»як Л.В. від 04.09.2015 року про стягнення виконавчого збору за невиконання рішення суду в сумі 680 грн.; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ Баб»як Л.В. про накладення штрафу в сумі 340 грн. за невиконання рішення суду.

Перевіривши матеріали скарги вважаю, що в прийнятті такої слід відмовити, повернувши її скаржнику з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги 04.09.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Баб»як Л.В. винесено постанову ВП №48506853 про стягнення з ОСОБА_2 680 грн. виконавчого збору за невиконання в добровільному порядку рішення суду за виконавчим листом №442/8415/15-ц, виданого 14.08.2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом.

04.09.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Баб»як Л.В. винесено постанову у ВП №48506853, про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 170 грн. за невиконання рішення суду.

Разом з тим, 14.09.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Баб»як Л.В. винесено постанову ВП №48506853, про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 340 грн. за невиконання рішення суду.

Так, відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору належать до певних видів відповідальності за невиконання рішення у добровільному порядку. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка у разі її добровільного невиконання, виконується примусово в установленому Законом порядку шляхом накладення стягнення на заробітну плату, інші види доходів боржника чи на його майно.

Спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби під час виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, прийнятої під час виконання будь-яких виконавчих документів, у тому числі рішень судів загальної юрисдикції, належать до адміністративної юрисдикції.

Разом з тим, згідно розяснень п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

На підставі наведеного, оскільки скарга про скасування вказаних постанов про накладення штрафу та виконавчого збору в порядку виконання рішення суду та визнання за такими дій державного виконавця неправомірними не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то за змістом п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України слід відмовити у відкритті провадження за такими вимогами.

Поряд з цим, скаржнику слід роз'яснити, що оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу за невиконання рішення суду можливе в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 122, ст. 115 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 як представника ОСОБА_2, за участю зацікавлених осіб : відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу та виконавчого збору.

Розяснити заявнику, що оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу за невиконання рішення суду можливе в порядку адміністративного судочинства.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через Дрогобицький міськрайонний суд до Апеляційного суду Львівської області протягом 5 - ти днів з дня її отримання.

Суддя А.П. Івасівка