РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/11989/14-ц

№ пр. 2/521/805/15

15 квітня 2015 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі

Головуючого - судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря - Борисової Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши яку просить стягнути з відповідача на його користь збитки в розмірі 8415,29 грн., а також моральну шкоду в розмірі 2000 грн.; витрати на правову допомогу та суму сплаченого судового збору.

Позов обґрунтований такими обставинами. 11.01.2013 р. на вул. Одеська у смт. Овідіополь Одеської області трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля «Opel Vectra», д.н. НОМЕР_1, під його керуванням, та автомобіля «Nissan Micra», д. н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «Nissan Micra». Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Цивільна правова-відповідальність відповідача перед третіми особами була застрахована у ПрАТ «СК «Таст-Гарантія». З метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до ПрАТ «СК «Таст-Гарантія» 06.03.2013 р. із заявою про страхове відшкодування. Згідно з аварійним сертифікатом № 231-01/13 вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля «Opel Vectra» становить 9105,17 грн., а вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу становить 17520,46 грн. Відповідач сплатив позивачу суму франшизи в розмірі 1000 грн. Позивач просить стягнути з відповідача різницю між вартістю відновлювального ремонту та вартістю відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу за винятком суми франшизи. Крім того, позивачу було завдано моральну шкоду, яка виражається в моральних стражданнях, оскільки пошкодження автомобіля тягне зміни у його звичайному життєвому укладі, створює незручності, розгляд та подача документів до страхової компанії забирає у нього багато часу та негативно впливає на стан його здоров'я і самопочуття.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав та подав письмові заперечення проти позову. Зокрема представник позивача зазначив, що на підставі аварійного сертифікату позивач намагається стягнути з відповідача величину зносу ТЗ, що не належить до категорії збитків, а виникає у процесі експлуатації ТЗ. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то вони є безпідставними та не можуть бути задоволені, оскільки позивач не надав жодного доказу на спричинення йому моральної шкоди.

Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.02.2013 року, 11.01.2013 р. о 13 год. 00 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Nissan Micra», д. н. НОМЕР_2, по вул. Одеська у смт. Овідіополь Одеської області, виїжджаючи з прилеглої території автозаправної станції АЗС «ТАТ-Нефт», не надала перевагу в русі автомобілю «Opel Vectra», д. н. НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі, та допустила з ним зіткнення. Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Зазначеною постановою Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Opel Vectra», д. н. НОМЕР_1, належить на праві власності позивачу ОСОБА_1.

Згідно з аварійним сертифікатом № 231-01/13, складеного 26.02.2013 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Opel Vectra», д. н. НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП становить 9105,17 грн. Як вбачається з проведеного дослідження, при визначенні суми збитків було враховано значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ. При цьому згідно з п. 1.4 дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля розраховується без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу, становить 17520,46 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Таст-Гарантія», 16.01.2013 року позивач подав до страхової компанії повідомлення про ДТП.

06.03.2013 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Таст-Гарантія» із заявою про виплату страхового відшкодування.

17.01.2013 року відповідач сплатив позивачу суму франшизи в розмірі 1000 грн., що підтверджується розпискою ОСОБА_1

Отже, між сторонами виникли позадоговірні зобов'язання у зв'язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з абзацом 3 пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач має сплатити різницю між вартістю відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 17520,46 грн. та між сумою страхового відшкодування в розмірі 8105,17 грн. за вирахуванням суми франшизи, а всього сума різниці складає 9415,29 грн. Зазначена сума підлягає зменшенню на суму франшизи в розмірі 1000 грн., яка була вже сплачена відповідачем.

Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 23 ЦК України під моральним збитком закон передбачає фізичний біль та страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, яких фізична особа зазнала у зв'язку, в тому числі із знищенням чи пошкодженням її майна, приниження ділової репутації, чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних і душевних страждань, ступеня вини особи, що заподіяла моральну шкоду, а також інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла її, за наявності її вини.

Відповідно до п. 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зі змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Суд погоджується з тим, що внаслідок ДТП позивачу було завдано моральні страждання у вигляді душевних переживань через пошкодження його автомобілю та відсутність коштів на його ремонт, а також через побутові незручності, пов'язані з відсутністю справного автомобілю, який до цього часу не відремонтований.

Разом із тим, суд, враховуючи вимоги закону щодо розумності і справедливості, вважає, що сума моральної шкоди в розмірі 2 000 грн., заявлена позивачем, є завищеною і не відповідає характеру та обсягу його страждань та немайнових втрат, тому суд оцінює завдану відповідачем моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до квитанцій у матеріалах справи позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 243,6 грн. за вимоги майнового характеру та 243,6 грн. за вимоги немайнового характеру. Зважаючи на повне задоволення вимог майнового характеру суд повністю стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 243,6 грн. та зважаючи на часткове задоволення вимог немайнового характеру - половину сплаченого судового збору за вимоги немайнового характеру, тобто 121,8 грн., а разом - 365,4 грн.

Крім того, згідно зі ст. 79 ЦПК України до складу судових витрат включаються витрати на правову допомогу. На підтвердження зазначених витрат позивач надав до суду копію прибуткового касового ордеру № 605 та квитанції від 03.07.2014 року про сплату 3000 грн. та копію договору з додатком № 3, що містить розрахунок відповідних витрат. Разом із тим, надаючи оцінку розрахунку понесених витрат, суд вважає за необхідне стягнути понесені витрати частково в розмірі 2050,9 грн., а саме за підготування позовної заяви 1200 грн. та 850,9 грн. за участь представника у судових засіданнях (сумарна кількість часу - 127 хв. виходячи з передбаченої договором оплати години судового засідання в розмірі 400 грн.). Що стосується витрат на ознайомлення з матеріалами справи, то згідно з матеріалами справи представник позивача не здійснював ознайомлення з ними. Стосовно витрат на отримання рішення суду та передачу його замовнику, то вони є витратами на майбутнє та не можуть бути відшкодовані.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1167, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування заподіяної шкоди в сумі 8415 грн. (вісім тисяч чотириста п'ятнадцять) грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування заподіяної моральної шкоди в сумі 1000 (одна тисяча) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2050 грн. 90 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Тополева