У Х В А Л А

іменем україни

11 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Дербенцевої Т. П., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 03 червня 2015 року та касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення апеляційного суду Вінницької області від 03 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду з указаним позовом, у якому, посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору від 24 вересня 2008 року № 77.1/АК-01718.08.2, просило стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як поручителя 22 241,34 доларів США заборгованості з тіла кредиту та відсотків, 1 815 871 грн 25 коп. пені, 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості, інфляційних втрат, плати за обслуговування кредиту та 3 654 грн судового збору.

Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 13 жовтня 2014 року, позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» 22 241,31 доларів США заборгованості за кредитним договором; 300 тис. грн пені; 9 105 грн 10 коп. - 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості; 1 384 грн 46 коп. інфляційних втрат та 3 654 грн судового збору.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 жовтня 2014 року в частині стягнення неустойки та інфляційних втрат скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині заочне рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 жовтня 2014 року залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 03 червня 2015 року заочне рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2014 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» 1 384 грн 46 коп. інфляційних втрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. У решті рішення суду (в частині стягнення неустойки) залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Родовід Банк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарги не підлягають задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позичальник належним чином не виконував умови кредитного договору, тому позивач має право на повернення кредиту з урахуванням процентів за користування ним, пені та 3 % річних від простроченої суми заборгованості з відповідачів як солідарних боржників.

Зменшуючи розмір пені до 300 тис. грн, суд, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 551 ЦК України, виходив із того, що оскільки розмір нарахованої пені значно перевищує суму боргу за основним зобов'язанням, то з урахуванням вимог справедливості, добросовісності та розумності її розмір має бути зменшений.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення інфляційних втрат та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що положення ч. 2 ст. 625 ЦК України про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, суми боргу з урахуванням інфляційних втрат може бути застосоване тільки у разі, якщо валютою виконання зобов'язання є гривня, а оскільки предметом кредитного договору є іноземна валюта, то вона індексації не підлягає.

Судами встановлено, що 24 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» (далі - ВАТ «Родовід Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 77.1/АК-01718.08.2, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 22 721,65 доларів США зі сплатою 7,70 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 24 вересня 2015 року.

Цього ж дня на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 77.1/АК-01718.08.2-3П, згідно з умовами якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком нарівні з боржником як солідарний боржник у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за зазначеним кредитним договором.

01 листопада 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду до кредитного договору від 24 вересня 2008 року № 77.1/АК-01718.08.2, відповідно до якої було підвищено ставку за користування кредитними коштами до 9,7 % річних.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Обґрунтовуючи підстави позову в частині стягнення пені, інфляційних втрат та плати за обслуговування кредиту, ПАТ «Родовід Банк» посилалось на те, що ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 16 жовтня 2013 року виникла заборгованість, яка складається із заборгованості зі сплати за обслуговування кредиту в розмірі 31 375 грн 78 коп., пені в розмірі 1 774 005 грн 91 коп., інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості в розмірі 1 384 грн 46 коп., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь.

Розмір зазначеної заборгованості за кредитним договором підтверджується поданим банком розрахунком, на спростування якого відповідачі не надали будь-яких доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом, може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Оскільки ст. 267 ЦК України є нормою матеріального права, суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування строків позовної давності.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір в частині стягнення пені, апеляційний суд правильно виходив із того, що оскільки заява про застосування строку позовної давності до суду першої інстанції відповідачем не подавалася, то така заява не може бути предметом розгляду в суді апеляційної інстанції.

Зменшуючи розмір пені до 300 тис. грн, апеляційний суд правильно виходив із того, що оскільки сума пені неспівмірна із розміром основного зобов'язання, то відповідно до приписів ч. 3 ст. 551 ЦК України її розмір має бути зменшено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення інфляційних втрат та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд правильно виходив із того, що оскільки кредит було надано в іноземній валюті, а індекс інфляції внаслідок знецінення грошових коштів може бути застосований тільки щодо боргових зобов'язань у гривні, стягнення боргу в іноземній валюті з урахуванням індексу інфляції національної грошової одиниці - гривні не відповідає вимогам закону.

З огляду на зазначене висновки апеляційного суду в частині вирішення спору про стягнення пені та інфляційних втрат ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 про недослідження судами питання чинності договору поруки від 24 вересня 2008 року № 77.1/АК-01718.08.2-3П - безпідставні, оскільки висновки зроблені судами з цього приводу ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Доводи касаційної скарги ПАТ «Родовід Банк» про те, що судом незаконно відмовлено у стягненні плати за обслуговування кредиту - безпідставні, оскільки касаційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» на судові рішення у цій частині за аналогічними доводами ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року було відхилено, судові рішення у цій частині залишено без змін.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального права, а доводи скарг про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на рішення суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає рішення суду без змін.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційних скарг і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко