Справа № 137/264/15-ц Провадження № 22-ц/772/1574/2015Головуючий в суді першої інстанції Білик Н. В.
Категорія 54Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Чорного В.І., Чуприни В.О.,

при секретарі: Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 07.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ВТБ Банк» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що наказом №3177-к від 11.08.2011 року його було прийнято на посаду начальника відділу по роботі з проблемними активами Відділення «Вінницька регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» та наказом №1688-к від 16.06.2014 року з 17.06.2014 року він переведений на посаду головного експерта Управління по роботі з проблемними активами корпоративного та малого бізнесу Департаменту контролю банківських реквізитів з робочим місцем у м. Вінниці. Відповідно до наказу №3727-к від 12.12.2014 року з 06.01.2015 року він звільнений з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України із виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку та компенсацією за 31 календарний день невикористаної щорічної відпустки. Позивачем зазначено, що заробітну плату йому не виплачено у повному об'ємі, відтак має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.01.2015 року по день фактичного розрахунку, посилаючись на те, що відповідно до Положення про мотивацію працівників, залучених до повернення проблемної заборгованості позичальників роздрібного, малого та корпоративного бізнесу визначено порядок виплат та розрахунку додаткової квартальної премії працівникам відділів по роботі з проблемними активами відділень (дирекцій), залученим до роботи з проблемною заборгованістю, а тому розмір невиплаченої йому премії становить 13 000 грн.. Крім того, зазначив, що йому не було виплачено кошти при звільненні за вихідні дні, а саме: за повернення із відрядження у вихідний день у кількості 4 дні, що за розрахунками у відповідності до Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року становить 2 418,64 грн.. Позивач вказує, що у зв'язку з не проведенням з ним повного розрахунку, він має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.01.2015 року по день фактичного розрахунку, що станом на 07.04.2015 року складає 20 256,11 грн., а також внаслідок дій відповідача йому спричинена моральна шкода, яка полягає у втраті нормальних життєвих зв'язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації життя і яку оцінює у 20 000 грн., а тому з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по невиплаченій премії та подвійній компенсації за вихідний день в сумі 15 418,64 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20 256,11 грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн., а всього 55 674,75 грн..

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 07.04.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені в ній обставини.

Представник ПАТ «ВТБ Банк» в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вказавши на її безпідставність і законність та обґрунтованість рішення суду.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що при звільненні позивача були дотримані норми чинного законодавства і були виплачені в повному обсязі всі належні йому грошові кошти.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом №3177-к від 11.08.2011 року ОСОБА_2 прийнятий на посаду начальника відділу по роботі з проблемними активами Відділення «Вінницька регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк».

Згідно наказу №1688-к від 16.06.2014 року з 17.06.2014 року позивач переведений на посаду головного експерта Управління по роботі з проблемними активами корпоративного та малого бізнесу Департаменту контролю банківських реквізитів з робочим місцем у м. Вінниці.

Наказом №3727-к від 12.12.2014 року ОСОБА_2 з 06.01.2015 року звільнений із займаної посади у зв'язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_2, з посиланням на не проведення з ним повного розрахунку, заявлено вимогу про стягнення заборгованості по невиплаченій премії та подвійній компенсації за вихідний день, а також стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Згідно довідки від 03.03.2015 року №698 та розрахункового листка, виданих ПАТ «ВТБ Банк», розрахунок із ОСОБА_2 при звільненні з роботи проведено у повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

З матеріалів справи видно, що позивач вимогу про стягнення невиплаченої премії, обґрунтовує Положенням про мотивацію працівників, залучених до повернення проблемної заборгованості позичальників роздрібного, малого та корпоративного бізнесу у відділеннях (дирекціях) ПАТ «ВТБ Банк», яке затверджене наказом ПАТ «ВТБ Банк» від 14.08.2012 року.

Наказами ПАТ «ВТБ Банк» №323-од від 13.08.2014 року та №412-од від 23.10.2014 року затверджено систему мотивації працівників, залучених до повернення простроченої та проблемної заборгованості на етапах первинного та вторинного збору боргів ПАТ «ВТБ Банк» на ІІІ квартал 2014 року та ІV квартал 2014 року відповідно.

Вищевказаним наказом №323-од від 13.08.2014 року визнано таким, що втратило чинність Положення про мотивацію працівників, залучених до повернення проблемної заборгованості позичальників роздрібного, малого та корпоративного бізнесу у відділеннях (дирекціях) ПАТ «ВТБ Банк», затверджене наказом від 14.08.2012 року №372-од.

Пунктом 7 системи мотивації працівників, залучених до повернення простроченої та проблемної заборгованості на етапах первинного та вторинного збору боргів ПАТ «ВТБ Банк» на ІV квартал 2014 року передбачено, що премія розраховується Управлінням по роботі з персоналом тим працівникам, які на дату розрахунку перебувають у трудових відносинах з Банком; датою розрахунку вважається направлення службової записки засобами СЕД з розрахованими коригуючими коефіцієнтами від Управління по роботі з проблемними активами роздрібного бізнесу/Управління контролю кредитних ризиків Департаменту контролю банківських реквізитів.

Матеріалами справи встановлено, що рішення про виплату премії за ІV квартал 2014 року було прийнято 29.01.2015 року, в той час як ОСОБА_2 був звільнений із займаної посади 06.01.2015 року, відтак не підпадав під програму преміювання.

Крім того, п. 3.8. Колективного договору між Адміністрацією і Трудовим колективом ПАТ «ВТБ Банк» на 2013-2017 роки визначено, що залежно від фінансових результатів Банку та конкретних досягнень працівника, що оцінюються відповідно до внутрішніх нормативних документів Банку, працівникам може виплачуватись премія. Преміальна винагорода не є гарантованою виплатою. Порядок виплати та розмір премії регламентується внутрішніми нормативними документами, рішенням керівництва банку та оформлюється відповідним наказом.

Також, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення несплачених коштів за 4 дні його відрядження, посилаючи на те, що наказом ПАТ «ВТБ Банк» №84-вд від 08.11.2011 року він був відряджений на семінар у м. Київ; наказом №62-вд від 04.02.2012 року відряджений на семінар у м. Одеса; наказом №9-вд від 04.02.2013 року відряджений на семінар у м. Львів; наказом №60-вд від 30.05.2013 року відряджений на семінар у м. Одеса, та йому не було надано інший день відпочинку та не оплачено при звільнення за повернення із відрядження у вихідний день.

Відповідно до ст. 121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством.

Згідно із ст. 72 КЗпП України робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами статті 107 цього Кодексу.

Пунктом 3.12. Положення про службові відрядження працівників ПАТ «ВТБ Банк» у межах України та за кордон, затвердженого рішенням Правління ПАТ «ВТБ Банк» від 11.04.2011 року, передбачено, що на працівника, який перебуває у відряджені, поширюється режим робочого часу того підприємства, до якого він відряджений. Замість днів відпочинку, не використаних за час відрядження, інші дні відпочинку після повернення з відрядження не надаються. Якщо працівник спеціально відряджений для роботи у вихідні або святкові й неробочі дні, то компенсація за роботу в ці дні виплачується відповідно до чинного законодавства. якщо наказом про відрядження передбачено вибуття та/або повернення працівника з відрядження у вихідний день, то працівникові може надаватись інший день (інші дні) відпочинку відповідно до законодавства у сфері регулювання трудових відносин.

Така ж позиція висловлена в Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 року №59 та листі Міністерства праці та соціальної політики України від 19.06.2008 року №154/13/116-08.

Крім того, п. 4.5. Колективного договору передбачено, що залучення працівників до роботи у вихідні (субота, неділя), святкові та неробочі дні допускається тільки за попередньою службовою запискою керівника структурного підрозділу з чітким визначенням завдань для роботи у вихідний день, за письмовою згодою працівника на підставі наказу Банку. Оплата праці в надурочний час, вихідні, святкові та неробочі дні здійснюється згідно із ст.ст. 106, 107 КЗпП України. За бажанням працівника, який працював у вихідні, святкові та неробочі дні, йому може бути наданий день відпочинку за фактично відпрацьований час.

Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 у вихідний день не виконував роботу, а лише повертався з відрядження і при розгляді справи в суді першої інстанції він не заперечував факт отриманням ним добових коштів за вказані дні, а також він не звертався до керівництва банку із заявою про використання іншого дня відпочинку.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції з урахуванням внутрішніх наказів ПАТ «ВТБ Банк» та положень чинного трудового законодавства, прийшов до правильного висновку, що при звільненні позивача з роботи, розрахунок з ним було проведено в повному обсязі і що заявлені вимоги про стягнення заборгованості по невиплаченій премії та подвійній компенсації за вихідний день, є безпідставними і відповідно відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Викладені в апеляційній скарзі твердження фактично лише відтворюють зміст позовних вимог і висновок суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 07.04.2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ В.І. Чорний

/підпис/ В.О. Чуприна

З оригіналом вірно: