Справа № 363/3810/14 Головуючий у І інстанції Чірков Г.Є.
Провадження № 22-ц/780/2093/15 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 18 15.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Верланова С.М., Приходько К.П.

за участі секретаря Бобка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 02 лютого 2015 року у справі за позовом прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави в особі Київського обласного та по м.Києву управління лісового та мисливського господарства та Державного підприємства «Вишедубечанське лісове господарство» до ОСОБА_2 про розірвання договору про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою та її повернення,, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року прокурор звернувся до суду з даним позовом, в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства та Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» посилаючись на порушення відповідачем умов договору про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою, який укладено між нею та ДП «Вищедубечанське лісове господарство». Відповідач в порушення п. 22 договору встановила на лісовій ділянці паркан із металевих стовпів з металопрофільним заповненням з влаштуванням монолітного залізобетонного фундаменту без погодження з постійним лісокористувачем.

У зв'язку з цим позивач просить розірвати договір про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою №35 від 01 жовтня 2013 року, повернути ДП «Вищедубечанське лісове господарство» лісову ділянку, площею 0,2071 га, яка розташована у виділі АДРЕСА_1 Пірнівського лісництва (кадастровий номер земельної ділянки в межах якої розташована лісова ділянка: НОМЕР_1) на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області та зобов'язати відповідача привести лісову ділянку у первинний стан.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду перший заступник прокурора Київської області оскаржив його в апеляційному порядку посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не дано оцінки тому, що відповідач не виконала припис державного інспектора за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісу ДП «Вишедубечанське лісове господарство» і в строк до 01.07.2014 року не відновила попередній стан земельної ділянки.

Також суд не дав оцінки тому, що п.29 Договору передбачено, що дія договору припиняється у випадку проведення відповідачем будь-якого будівництва, встановлення парканів чи інших споруд лінійного типу без згоди ДП «Вишедубечанське лісове господарство».

Також не погоджується із висновком суду в тій частині, що відповідач усунула порушення вимог законодавства та договору і виготовила та погодила проект благоустрою території щодо встановлення тимчасової огорожі. Однак суд не звернув уваги на те, що відповідачем збудована не тимчасова огорожа, а капітальна споруда, оскільки огорожа із металопрофілю встановлена на монолітному залізобетонному фундаменті.

Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 24 вересня 2013р. №366 ОСОБА_2 виділено лісову ділянку площею 0,2071 га, що розташована на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області у дострокове тимчасове користування терміном на 49 років для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей, що знаходиться у постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» (квартал 155 виділ 6 Пірнівського лісництва).

На підставі вказаного розпорядження 01 жовтня 2013 року між ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та відповідачем укладено договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №35, який 23 жовтня 2013 року зареєстровано в Київському обласному управлінні лісового та мисливського господарства за №25.

Згідно п.п. 1, 2, 6 договору відповідачу надано у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку з метою використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей у виділі АДРЕСА_1 Пірнівського лісництва ДП «Вищедубечанське лісове господарство», яка знаходиться на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області без вилучення її у постійного землекористувача ДП «Вищедубечанське лісове господарство».

Відповідно до п. 22 договору відповідач має право за погодженням із ДП "Вищедубечанське лісове господарство" в установленому порядку зводити тимчасові будівлі, споруди, паркани та інші споруди лінійного типу, необхідні для ведення господарської діяльності.

12 травня 2014 року державним інспектором за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісу ДП «Вищедубечанське лісове господарство» виявлено порушення, яке полягає у використанні земельної ділянки для зведення паркану без відповідного затвердженого проекту благоустрою, погоджень та дозволів та винесено припис №26, відповідно до якого відповідача зобов'язано в термін до 01 липня 2014 року усунути порушення та відновити попередній стан земельної ділянки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач після виявлення порушень замовила проектний план благоустрою території, який був виготовлений ТОВ «Центр АПЛД», затверджений ОСОБА_3, погоджено головним архітектором Вишгородського району ОСОБА_4, директором ТОВ «Центр АПЛД» та директором ДП «Вищедубечанське лісове господарство» ОСОБА_5 за умови дотримання чинного законодавства без права вирубування дерев та капітального будівництва, внаслідок чого не відбулось істотного порушення відповідачем умов договору, а тому підстави для його розірвання відсутні.

Проте і такими висновками колегія суддів не може погодитися з наступних підстав.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 ЛК України, тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування мають право, за погодженням із власниками лісів, постійними лісокористувачами в установленому порядку зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності.

Пунктом 29 договору, який був укладений сторонами передбачено, що дія договору припиняється у випадку проведення ОСОБА_2 будь-якого будівництва, встановлення парканів чи інших споруд лінійного типу без згоди ДП «Вишеубечанське лісове господарство.

ОСОБА_2 порушила умови договору і встановила паркан вздовж межі лісової ділянки без погодження із ДП «Вишедубечанське лісове господарство».

Припис державного інспектора по контролю за станом, використанням, відтворенням, охороною та захистом лісів про усунення недоліків і порушень від 12 травня 2014 року ОСОБА_2 не виконала, лісову ділянку у попередній стан не привела.

В приписі було наголошено на тому, що у випадку його невиконання ОСОБА_2 буде притягнуто до адміністративної відповідальності , а також ДП «Вишедубечанське лісове господарство» буде ініціювати розірвання договорів довгострокового тимчасового користування лісами № 32,33,34,35 від 01.10.2013 року та скасування розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації № 66 від 24.09.2013 року.

Таким чином, судова колегія вважає, що прокурор обґрунтовано звернувся до суду з позовом про розірвання договору, оскільки відповідач порушила його умови і не усунула ці порушення у встановлений у приписі строк.

Судова колегія не може погодитись із висновком суду першої інстанції в тій частині, що та обставина, що ОСОБА_2 в листопаді 2014 року замовила виготовлення проекту благоустрою і в подальшому проект був виготовлений і погоджений з ДП «Вишедубечанське лісове господарство» свідчить про усунення відповідачем порушень умов договору, а тому відсутні підстави для його розірвання.

Директор ДП «Вишедубечанське лісове господарство» дійсно погодив проект благоустрою, але із застереженням, що таке погодження дано за умови дотримання чинного законодавства без права вирубування дерев та капітального будівництва.

Разом із тим, це погодження не скасовує припис державного інспектора про усунення порушень від 12 травня 2014 року, який відповідач не виконала. Крім того, в проектному плані благоустрою зазначено про наявність огорожі та воріт. Разом із тим не міститься даних про те, якого типу огорожа має бути встановлена.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем збудована огорожа із металевих стовпів з металопрофільним заповненням з влаштуванням монолітного залізобетонного фундаменту

Визначення поняття тимчасової споруди дано в ч.2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якої тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Таким чином, судова колегія погоджується із доводами апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції не дав оцінки тому факту, що відповідач звела на лісовій ділянці капітальну споруду, що не передбачено як умовами договору, так і погодженням проекту благоустрою. Саме ця обставина давала суду підстави встановити, що відповідач порушила умови договору, не виконала вимоги припису про усунення порушень, а тому судом мав бути застосований п. 29 Договору щодо його припинення.

Правові наслідки порушення зобов»язань встановлені в ст. 611 ЦК України, відповідно до якої у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

1)
зміна умов зобов»язання;

2) сплата неустойки;

3) відшкодування збитків та моральної шкоди.

4)

Відповідно до ч.2 ст.. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що не було істотного порушення умов договору відповідачем, а тому він не підлягав розірванню. Однак поза увагою суду лишились ті обставини, що саме умовами договору були передбачені підстави його припинення при такому порушенні, яке допустила відповідач, а тому істотність порушень встановлювати не було потреби.

Таким чином судова колегія вважає, що позов щодо розірвання договору є обґрунтованим і таким, що доведений матеріалами справи.

Суд першої інстанції не повно встановив обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

На підставі ст.ст.611, ч.2 ст. 652 ЦК України, керуючись ст..ст. 303, 307, 309 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 02 лютого 2015 року у даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов о прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави в особі Київського обласного та по м.Києву управління лісового та мисливського господарства та Державного підприємства «Вишедубечанське лісове господарство» до ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати договір про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою від 01.10.21013 року № 35, укладений між Державним підприємством «Вишедубечанське лісове господарство» та ОСОБА_2.

Повернути державному підприємству «Вишедубечанське лісове господарство» лісову ділянку площею 0,2071 га, яка розташована у виділі АДРЕСА_1 Пірнівського лісництва (кадастровий номер земельної ділянки в межах якої розташована лісова ділянка : НОМЕР_1) на території Лебедівської сільської ради в адміністративних межах Вишгородського району Київської області.

Зобов»язати ОСОБА_2 привести у первинний стан лісову ділянку площею 0,2071 га, яка розташована у виділі АДРЕСА_1 Пірнівського лісництва (кадастровий номер земельної ділянки в межах якої розташована лісова ділянка : НОМЕР_1) на території Лебедівської сільської ради в адміністративних межах Вишгородського району Київської області.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ .

Головуючий

Судді