Справа № 372/1148/15-ц
Провадження 2-608/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року Обухівський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Тиханського О.Б.

за участю секретаря Михайлової Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини авансу,

в с т а н о в и в:

17.03.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути на свою користь курсову різницю у розмірі 48030 грн. 00 коп., та судовий збір у сумі 480 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що 13 листопада 2013 року він видав відповідачці завдаток у розмірі 3000 доларів США, на підтвердження зобов'язання щодо придбання у неї напівпричепа самоскида Hoffman, д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідачкою взяте на себе зобов'язання за договором від 13 листопада 2013 року було не виконане, а тому йому довелося звернутися з позовом до суду і в судовому порядку стягнути суму авансу в розмірі 42000 грн. 00 коп. сплачену в рахунок купівлі напівпричепа самоскида Hoffman, д.н.з. НОМЕР_1, що підтверджується рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24.12.2014 року.

Рішення суду набрало законної сили 05 березня 2015 року.

На час розгляду справи у суді еквівалент 3000 доларів США дорівнював 90030 грн. 00 коп.

Відповідач по справі до цього часу не повернула позивачу суму авансу в розмірі 42000 грн. 00 коп. та є боржником.

Внаслідок невиконання зобов'язання позивач несе збитки, які пов'язані з підвищенням курсу долару США по відношенню до гривні. Аванс позивачем був сплачений відповідачу в доларах США.

Оскільки зобов'язання відповідачкою сплатити позивачу суму боргу не виконане, станом на час подачі позову до суду, офіційний курс НБУ складає 30,1 грн. за 1 долар США. Таким чином виникла курсова різниця, яка складає 48030 грн.00 коп., яку позивач, посилаючись на ст.ст. 625, 526, 533 ЦПК України просить стягнути з відповідача.

Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача заперечили щодо позовних вимог, надали заперечення на позов позивача та зазначили, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24.12.2014 року з відповідача було стягнуто на користь ОСОБА_1 суму авансу в розмірі 42000 грн. 00 коп. сплачену в рахунок купівлі самоскида Hoffman, д.н.з. НОМЕР_1 та судові витрати. Також вказала, що цивільним законодавством не передбачений такий спосіб захисту права, як стягнення курсової різниці між іноземною валютою і гривнею.

В судове засідання, призначене на 18 травня 2015 року, сторони, будучи повідомленими в установленому законом порядку, не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24.12.2014 року з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 суму авансу в розмірі 42000 грн. 00 коп. та судові витрати по справі в розмірі 360 грн. 00 коп.

В мотивувальній частині рішення суду зазначено, що 13.11.2013 року позивач з метою придбання напівпричепу самоскиду Hoffman, д.н.з. НОМЕР_1 передав відповідачу 3000 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 29.09.2014 року становить 42000 грн.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов'язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судового рішення про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань та не виключає відповідальності за порушення строків розрахунків.

Ч.2 ст. 625 ЦК України встановлена відповідальність за невиконання грошового зобов'язання:«Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.»

Таким чином, законодавцем не передбачено стягнення з жодної із сторін договору після постановлення рішення суду про стягнення заборгованості курсової різниці в разі збільшення або зменшення курсу іноземної валюти до національної грошової одиниці. Посилання ж позивача на зміну офіційного курсу гривні щодо долара США, не може бути прийнято судом як правомірність заявлених вимог, оскільки позивач, надаючи відповідачу завдаток у доларах США, а не в гривні, брав на себе певні ризики щодо коливання курсу.

Враховуючи, що спір по суті про стягнення суми авансу вже вирішений судом, заборгованість стягнута у національній валюті - гривні, виходячи з офіційного курсу НБУ, рішення набрало законної сили, а також те, що законодавством не передбачена відповідальність боржника за невиконання грошового зобов'язання шляхом стягнення курсової різниці, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, а тому суд відмовляє позивачу у задоволенні його вимог.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог про стягнення курсової різниці, суд у відповідності до ст.. 88 ЦПК України відмовляє позивачу у задоволенні його вимог щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі.

Керуючись ст. ст. 8, 10-11, 57, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, ст. 526, 625 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини авансу відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення, особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Б. Тиханський