У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Ференц А.М.,

при секретарі Пазяк С.М.

розглянувши подання старшого державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянки України ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон гр. України ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1. Свободи 63/12.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №308/9665/14 від 11.11.2014 року виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 01.11.2000 р/н та качаєва О.Ю. 22.03.2004 р/н починаючи з 29.07.2014р. і до досягнення старшою дитиною повноліття. У строк наданий для самостійного виконання, рішення суду боржником не виконано, саме тому старший державний виконавець МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції звернувся до суду та просить вжити заходи встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду гр. України ОСОБА_1 за кордон.

Боржник та стягувач в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду подання були повідомлені. У відповідності до вимог ст.. 377 -1 ЦПК України суд, негайно розглядає вказане подання без їх виклику.

Так, суд розглянувши матеріали подання, вважає, що в задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Законом України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" (зі змінами) врегульовано порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розвязання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду за ухвалою суду.

Відповідно до ст.20 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» органи прикордонної служби мають право не пропускати через державний кордон України осіб, яким за вмотивованим письмовим рішенням суду не дозволяється вїзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

З наведеної норми вбачається, що рішення суду має бути вмотивованим. Проте, подання старшого державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції такої мотивації не містить, у ньому йдеться лише про наявність у боржника невиконаного грошового зобовязання без визначення причин та доцільності відповідного обмеження, обставин які обумовлюють прийняття такого рішення. Відомості про намір боржника до виїзду з України або такі виїзди у минулому відсутні.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.33 Конституції України , ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та вїзду в Україну громадян України» та ст. 217,377-1 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянки України ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4