Справа №503/187/15-ц
Провадження № 2/493/237/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2015 року м. Балта, Одеська область

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді НАУМЧАК Л.І.

при секретарі ШЕСТУН І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи служби у справах дітей Кодимської РДА про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

29.01.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визначити місце проживання їхньої малолітньої доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,- разом з ним.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з квітня 1997року по грудень 2010р. він перебував з відповідачем ОСОБА_2, у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Кодимського районного суду від 02 грудня 2010року, після чого сторони почали проживати окремо.

Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на даний час навчається на другому курсі Одеського училища мистецтв та культури та проживає в гуртожитку м. Одеса, та доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Діти після розірвання шлюбу залишились жити разом з відповідачем. До теперішнього часу він та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання дітей. Зараз донька мешкає разом з відповідачем. Вважає, що дитині буде краще проживати разом з ним, з тих підстав, що він працює, його робочий день нормований, він має час займатися з донькою уроками, гуляти. Має стабільний заробіток, може створити всі необхідні умови для нормального розвитку дитини. Крім того, як зазначив позивач, що ОСОБА_2 планує найближчим часом вийти заміж та виїхати за межі району, що призведе до звільнення її з роботи та погіршення матеріального стану. За ствердженнями позивача, він проживає у комфортабельній квартирі з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що після розірвання шлюбу він з відповідачем домовився, що діти будуть проживати разом з матір'ю до тих пір поки відповідач не запланує змінити місце проживання, тобто виїхати за межі району. Зі слів позивача, на даний час ОСОБА_2 планує вийти заміж та змінити місце проживання. Позивач не хоче розлучатися з донькою, та проти того, щоб донька проживала разом з матір'ю. Разом з тим, він не буде чинити перешкод для спілкування відповідача з донькою.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, просить відмовити в його задоволені в зв'язку з тим, що вона проти того, щоб донька проживала з позивачем. Свої батьківські обов'язки по вихованню дитини вона виконує належним чином. Ніяких протиправних дій по відношенню до доньки вона не вчиняла.

Третя особа по справі,- Кодимська РДА, як орган опіки та піклування,- вважає, що підстав для зміни місця проживання малолітньої дитини не встановлено.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини справи.

Сторони з квітня 1997року до грудня 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Як видно із запису у свідоцтвах про народження ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, їх батьками є сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2..

Згідно рішення Кодимського районного суду від 02 грудня 2010року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2. відновила своє дошлюбне прізвище «ОСОБА_2». Відповідно до цього рішення неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. було залишено проживати біля матері ОСОБА_2.

Сторони живуть в достатку, позитивно характеризуються, мають власне житло, створені належні умови проживання для дитини у кожного, достатньо приділяють уваги доньці. ОСОБА_4 добре навчається, позитивно характеризується, що підтверджується характеристикою з КЗ «Кодимський навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа І-ІІІступенів - ліцей». В характеристиці вказано, що мама постійно відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням своєї доньки. Батько за період навчання дитини 8класу в школі не з'являвся, але за словами дитини, обоє батьків цікавляться дома її навчанням.

Як вбачається з висновку Кодимської РДА про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, підстав для зміни місця проживання дитини не встановлено. Так як мати до адміністративної відповідальності за не виконання батьківських обов'язків не притягувалась. Будь-яких інших підстав відібрання дитини у ОСОБА_2 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини не встановлено.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 7 п. 8, 9 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Дослідивши надані у справі докази, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні позову, так як судом не встановлено, істотних підстав, які б унеможливлювали проживання дитини з матір'ю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 19 п. 6, 153, 157, 159-161, 180, 192 СК України, принципом № 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, п. 18 ПВС України № 11 від 21.12.2007 року, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи служби у справах дітей Кодимської РДА про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів. Суддя