Номер провадження: 22-ц/785/2079/15
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Комаровської Н.В., Короткова В.Д.

з участю секретаря -Колмакова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2014 року, -

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя і уточнивши позов, в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2009 року. Під час спільного проживання у 2012 році родиною було прийнято рішення про інвестування грошей родини в будівництво новобудови та купівлю квартири.

06.09.2012 року між ТОВ "Сучасні перспективи" та ОСОБА_3 було укладено інвестиційний договір про придбання квартири АДРЕСА_1 у розстрочку. Відповідно до умов договору, інвестор в особі ОСОБА_3 внесла на рахунок ТОВ "Сучасні перспективи" попередній внесок 10000 доларів США та щомісяця вносила фіксовану суму грошових коштів 1300 доларів США. Загальна сума коштів сплачених в період з 2012 по 2014 рік склала приблизно 16000 доларів США.

Оскільки у 2014 році майновий стан родини ОСОБА_3 погіршився то позивачем і відповідачкою було прийнято рішення розірвати інвестиційний договір та повернути вкладені в будівництво кошти.

У травні 2014 року інвестиційний договір між ОСОБА_3 та ТОВ "Сучасні перспективи" було розірвано за взаємною згодою сторін, та з боку останнього було повернуто гроші.

Загальна сума повернутих родині позивача грошей, як з'ясувалося в ході розгляду справи складала 14988 доларів США, що становило 181355 гривень за курсом НБУ.

Половина від повернутих грошових коштів в сумі 90677 гривень, еквівалент 7500 доларів США, є частка ОСОБА_2 на праві сумісної власності подружжя.

Оскільки після розірвання інвестиційного договору ОСОБА_3 привласнила та сховала, у невідомому позивачу місці, повернуті кошти та розпоряджається ними на власний розсуд, він вимушений звернутися з наступним позовом до суду.

Позивач остаточно просив суд стягнути з відповідачки на його користь грошові кошти в сумі 90677,5 гривень.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 позов підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що позов є необґрунтованим .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено, домовленістю між ними відповідно до ст.63 СК України.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна ,що належить їм на праві спільної сумісної власності ,незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 статті 70 СК України, в разі розподілу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше на встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до роз'яснень п. 23 та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено , що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання, при цьому до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 20 лютого 2009 року перебувають у шлюбі ,спільно проживають та ведуть спільне господарство.

Перебуваючи у шлюбі , 06.09. 2012 року ОСОБА_3, за згодою чоловіка -позивача ОСОБА_2, було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 3.1-71, згідно з яким ОСОБА_3 виступила Покупцем майнових прав стосовно об'єкту нерухомого майна а саме квартири АДРЕСА_1 у розстрочку, про що сторони в судовому засіданні не спростовували.

Відповідно до умов вищезазначеного договору Інвестор в особі ОСОБА_3 внесла на рахунок ВАТ "Сучасні перспективи" попередній внесок 10000 доларів США та щомісяця вносила фіксовану суму грошових коштів у розмірі 1300 доларів США.

Відповідно до додаткової угоди від 19 травня 2014 року про розірвання договору № 3.1-71 від 06.09.2012 року, за заявою ОСОБА_3 ,погодженою з позивачем ОСОБА_2 , договір купівлі-продажу майнових прав № 3.1-71 від 06.09.2012 року був розірваний та ВАТ "Сучасні перспективи", повернула ОСОБА_3 181355 грн. , що підтверджується розпискою складеною ОСОБА_3 19 травня 2014 року (а.с.20).

З пояснень ОСОБА_3 наданих нею в суді першої інстанції та колегії суддів вбачається , що кошти були отримані нею разом з позивачем та у подальшому витрачені з позивачем на погашення боргів подружжя ,зазначеними коштами вона з чоловіком розпорядилася за спільною домовленістю та в інтересах сім'ї.

Судом першої інстанції вірно встановлено ,що на час отримання ОСОБА_3 ВАТ "Сучасні перспективи" 181355 гривень,зазначені кошти є спільною сумісною власністю подружжя .

Матеріали справи не містять , а позивачем всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані докази того, що позивач перебуваючи у шлюбі з відповідачем не отримав спірні кошти. Отримані від ВАТ "Сучасні перспективи" кошти у розмірі 181355 грн. є спільною сумісною власністю подружжя та розпорядження ними здійснено за спільною згодою подружжя.

Доводи апеляційної скарги проте , що суд першої інстанції зробив хибкий висновок щодо отримання 181355 грн. подружжям ,а ні особисто ОСОБА_3, не заслуговують на увагу , оскільки сторони перебувають у шлюбі та отриманні кошти є спільною сумісною власністю подружжя незважаючи на те ,хто саме з подружжя їх отримав .З пояснень відповідача наданих нею колегії суддів вбачається , що розписку про отримання коштів нею було написано особисто у присутності позивача та ВАТ "Сучасні перспективи",оскільки договір про інвестування був укладений та підписаний саме нею, проте кошти отримані разом з позивачем та витрачені ними за спільною домовленістю.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо невірного встановлення судом першої інстанції обставин справи ,оскільки суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

Н.В.Комаровська

В.Д. Коротков