Cправа № 621/3075/14-ц
Провадження № 2/621/107/15
РІШЕННЯ

іменем України

18.03.2015 року Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Нестерцової Н.В.;

за участю секретаря - Горобець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Змієві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2014 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, в якому просить позбавити його батькіських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У позові вона вказала, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08.12.2011 року розірвано.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні.

Син є інвалідом дитинства, навчається в 5-А класі комунального закладу «Харківська спеціальна загальноосвітня школа-нтернат I-III ступенів №8 Харківської обласної ради», знаходиться на неповному державному утриманні.

Відповідач, починаючи з 2011 року не приділяє сину належної уваги, не піклується про нього, не приймає участі у його вихованні та утриманні, не цікавиться його здоров'ям, навчанням.

ОСОБА_2 постійно вчиняє сварки в присутності сина, спричиняє їй тілесні ушкодження, намагається позбавити житла, змінює вхідні замки в квартирі, співвласником якої є їх син та в якій вони проживають .

З приводу неправомірний дій ОСОБА_1 зверталась до міліції та селищної ради.

Вказуючи на те, що ОСОБА_2 не виконує батьківських обов'язків, тому його необхідно позбавити батьківських прав.

У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Вона пояснила, що її неповнолітній син є інвалідом, хворіє на онкологічне захворювання, навчається в спеціалізованій школі-інтернаті, однак на канікули приїжджає додому. Батько дитини не займається його вихованням, не спілкується з ним.

ОСОБА_1 не заперечувала проти того, що отримує аліменти на утримання сина.

Представник позивача ОСОБА_4 просив задовольнити позов, посилаючись на тіж обставини.

Позивачка і її представник підтримали висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав.

Він пояснив, що з позивачкою склалися неприязні стосунки, внаслідок чого, вона перешкоджає у спілкуванні з сином, налаштовує дитину проти нього.

Позивачка мала свою квартиру, яку подарувала старшому синові.

Раніше вони проживали в квартирі 38 за адресою: сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, вул. Лермонтова,14, яка є його та сина власністю.

Позивачка провокувала його на сварки, зверталась до міліції, однак у його діях не було встановлено ознак правопорушень.

Так, позивачка вночі привела до його і дитини квартири іншого чоловіка - громадянина Туреччини і як наслідок, виникла сварка. Тоді ж він прийняв рішення змінити замок на дверях, щоб запобігти позивачці використовувати цю квартиру в особистих цілях. Однак, відповідач зважив на те, що ніколи не перешкоджав синові жити в квартирі. Після цього позивачка з сином виїхали до м.Харків, приховувавши нову адресу проживання. ОСОБА_2 пояснив, що спілкується з сином по телефону, сплачує на його утримання аліменти. Відповідач не спростовує того факту, що не бачиться з сином, однак пояснює це роботою по вахтам, віддаленістю проживання та перешкоджанням позивачки і її матері, у якої інколи гостює дитина, бачитись з ним.

Відповідач спростовує висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав, вважаючи цей висновок одностороннім. На засідання комісії він не викликався, своїх аргументів не надавав.

Представник 3-тьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення сторін, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. (а.с.9)

Відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області від 08.12.2011 року, яке набрало законної сили, шлюб між стоонами розірвано. (а.с.10)

Син сторін навчається в комуальному закладі «Харківська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів №8» Харківської обласної ради на неповному державному триманні, що підтверджується довідкою директора школи-інтернату Ялової О.В. (а.с.13)

ОСОБА_3, 2002 року народження, є інвалідом дитинства, переніс оперативне втручання з приводу пухлини мозку. (а.с.14,15)

ОСОБА_1 неоднораово зверталась до Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області з приводу неправомірних дій з боку відповідача ОСОБА_2, що підтверджується копіями її заяви та відповідей. (а.с.16-18,19,20,21,22,23,24,25) Зі змісту повідомлень міліції та заяв позивачки вбачається, що між сторонами склались неприязні стосунки щодо користуванням майном, квартирою.

Актами обстеження від 17.09.2012 року, від 02.09.2013 року та довідкою директора КП «Комунальник» підтверджується факт проживання малолітнього ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, його мати проживає також за вказаною адресою без реєстрації (а.с.11,12,26,27)

ОСОБА_2 працює машиністом на Зміївській ТЕС, виплачує на утримання сина аліменти.

Статтею 164 СК України передбачені підстави позбавлення батьківських прав.

Судові не надано беспростовних доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дитина проживала разом з батьками за адресою: АДРЕСА_1, в даний час навчається в школі-інтернат м.Харків.

Позивач працює, сплачує аліменти на утримання сина, що підтверджується довідкою директора Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» Бабенка І.А. (а.с.44)

Між сторонами склалися неприязні стосунки, що на думку суду не давало можливості позивачці та відповідачу зважено підійти до вирішення питання щодо виховання сина, який хворіє.

Згідно ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Судові не представлено компрометуючих даних щодо відповідача як батька.

Суд критично відноситься до висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3. Зі змісту цього висновку не вбачається, що відповідач запрошувався на засідання цієї комісії, а комісія повно з"ясувала всі обставини справи.

За таких обставин, у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав необхідно відмовити.

Керуючись ст. 164 СК України, ст. ст. 10,11,60,209,212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий: