Справа № 341/2838/14-ц
Провадження № 22-ц/779/451/2015
Головуючий у 1 інстанції Юсип І.М.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду від 15 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

15 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Галицького районного суду від 21.10.2014 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

Посилаючись на те, що на даний час він не має змоги сплачувати визначений судом розмір аліментів, оскільки проживає з матір'ю пенсійного віку, якій допомагає оплачувати комунальні послуги, медикаменти та продукти харчування, також утримує сина ОСОБА_5 від першого шлюбу, 2002 року народження, який проживає в Королівстві Данія, відсилаючи йому щомісячно кошти в сумі еквівалентній 63 доларам США, крім того, він є пенсіонером МВС України та в грудні 2014 року був визнаний інвалідом війни другої групи, в 2014 року тричі проходив лікування у зв'язку із погіршенням стану здоров'я і для подальшого лікування він змушений витрачати немалу кількість коштів, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Галицького районного суду від 21 жовтня 2014 року з 750 грн. на 350 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

Рішенням Галицького районного суду від 15 січня 2015 року позов задоволено частково, зменшено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Галицького районного суду від 21 жовтня 2014 року з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з стягнення в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісячно, на стягнення щомісячно по 450 грн. до досягнення сином повноліття.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 450 грн. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_7 повноліття.

Стягнення аліментів вирішено проводити з 15 грудня 2014 року.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивач не подав суду доказів погіршення його матеріального стану. ОСОБА_2 є частково працездатною особою та не позбавлений права влаштуватися на роботу для збільшення його доходів. Крім того, він отримує всі можливі пільги від держави, а саме: отримання безкоштовних медикаментів, необхідних для лікування поточного захворювання або для підтримання організму в задовільному стані, можливість отримання лікування в санаторно-курортних установах, право на 50% знижку в оплаті житлових та комунальних послуг. Також ОСОБА_2 отримує пенсію в розмірі 2123,88 грн.

Позивачу, як співробітнику МВС, держава щомісячно виплачує 447 грн. на дітей до досягнення ними повноліття, тому зменшення розміру аліментів до 450 грн. на місяць, дає підстави вважати, що аліменти на утримання дитини виплачує держава, а не законний батько.

Вважає, що зменшення розміру стягуваних аліментів порушить права їх малолітнього сина, так як, потреби дитини на харчування, одяг, взуття, лікування, навчання тільки збільшуються.

У зв'язку з викладеним, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали з вищенаведених мотивів.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив, посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі є батьками сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, правовий аналіз наведених положень законодавства вказує на те, що утримання малолітньої дитини є беззаперечним обов'язком батьків.

Встановлено, що рішенням Галицького районного суду від 21 жовтня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі по 750 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що в грудні 2014 року він був визнаний інвалідом війни другої групи і з погіршенням стану здоров'я змушений був проходити стаціонарне лікування та для повноцінного лікування йому необхідні матеріальні затрати на придбання ліків.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них .

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як вбачається, з копії виписки з акта огляду МСЕК від 10.12.2014 року, з 01.12.2014 року позивачу встановлена друга група інвалідності.

Крім того, із представленої позивачем виписки з стаціонарного закладу СМЗ УМВС вбачається, що в листопаді 2014 року ОСОБА_2 проходив курс лікування, що вказує на погіршення стану здоров'я останнього.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у зв'язку з погіршенням стану його здоров'я наявні підстави для зменшення розміру аліментів, які визначені судовим рішенням.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером МВС, перебуває на обліку в головному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно розрахунку розміру пенсії від 18.11.2013 року вбачається, що позивач одержує пенсію, з надбавкою на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 447 грн., в загальному розмірі 2123,88 грн.

Відповідно до довідки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 27.11.2014 року вбачається, що позивач згідно п. а ст. 16 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» отримує надбавку на неповнолітнього утриманця - сина ОСОБА_4 в сумі 474, 50 грн.

Доказів, які б свідчили, що у зв'язку з встановленням позивачу другої групи інвалідності розмір пенсії позивача зменшився, суду не надано.

Разом з тим, суд першої інстанції, прийшовши до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 шляхом зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина з 750 грн. до 450 грн., не врахував, що такий розмір є недостатнім на утримання малолітнього сина, який зростає та розвивається.

А тому з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, враховуючи стан здоров'я позивача, те, що він визнаний інвалідом другої групи та потребує лікування, беручи до уваги його матеріальне становище, одержання ним пенсії та сплату державою надбавки до пенсії на утримання сина, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції шляхом зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини з 750 грн. на стягнення щомісячно по 600 грн. до досягнення сином повноліття.

Крім того, суд першої інстанції, присуджуючи стягнення аліментів у зменшеному розмірі, починаючи з 15 грудня 2015 року, тобто з дня подачі позову, що передбачено ч. 1 ст. 191 СК України, яка визначає присудження аліментів, не врахував, що зміна їх розміру регулюється положеннями ст. 192 СК України, і аліменти у новому розмірі повинні сплачуватися з дня набрання рішенням законної сили.

А тому рішення суду в цій частині слід також змінити.

Доводи позивача про сплату ним коштів на утримання сина ОСОБА_5, 2002 року народження, який проживає в Королівстві Данія, матеріалами справи не підтверджено.

Що стосується посилання ОСОБА_2 на те, що він проживає з мамою, якій по віку необхідно матеріально допомагати, то, як встановлено в засіданні апеляційного суду, мати, будучи пенсіонеркою по віку, ще працює в садочку.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду від 15 січня 2015 року змінити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Галицького районного суду від 21 жовтня 2014 року з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з стягнення в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісячно, на стягнення щомісячно по 600 грн. до досягнення сином повноліття.

Стягнення аліментів у зменшеному розмірі проводити у новому розмірі з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук