Апеляційний суд Житомирської області
Справа №607/2-332/2011 Головуючий у 1-й інст. Гресько В.А.
Категорія 27 Доповідач Жигановська О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Зарицької Г.В., Якухно О.М.

з участю секретаря судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 23.07.2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулося з позовом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість за договором про відкриття валютної кредитної лінії № 05.31-00/07-КЛ від 31.10.2007 року в сумі 39262 долара США 44 цента, що за офіційним курсом гривні НБУ до іноземної валюти станом на 19.07.2011 року становить 312964, 85 грн. та судові витрати. ПАТ «ВТБ Банк» обґрунтовувало свої вимоги тим, що між ним та ОСОБА_1 31.10.2007 року було укладено договір про відкриття валютної кредитної лінії № 05.31-00/07-КЛ про надання грошових коштів шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з максимальним загальним лімітом 50 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 14, 1 % річних та строком по 30.10.2010 року. Згідно додаткових договорів від 11.02.2008року, 17.11.2008 року та 30.12.2008 року до договору про відкриття валютної кредитної лінії № 05.31-00/07-КЛ було змінено розмір кредиту до 57 000,00 доларів США, збільшено відсоткову ставку до 18 % річних та змінено графік повернення кредитних коштів (а.с. 28, 29, 30).

31 жовтня 2007 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 05.31-00/07-ДП01, відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручився перед Банком за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за договором про відкриття валютної кредитної лінії № 05.31-00/07-КЛ.

31 жовтня 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір застави № 05.31-00/07ДЗ01 транспортного засобу -легковий седан В марки BMW, модель 5301, 2000 р.в., д/н НОМЕР_1. Згодом даний автомобіль виведено з-під застави та замінено на інший транспортний засіб - сідловий тягач-Е марки DAF, модель - СF85.430, 2002 р.в., д/н. НОМЕР_2 (договір застави 05.31-00/07-ДЗ03). В той же день, 31.10.2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір застави з майновим поручителем № 05.31-00/007-ДЗ02 на транспортний засіб - сідловий тягач-Е марки DAF, модель - 95ХF430, 2001 р.в., д/н. НОМЕР_3 (А.С. А.С. 18-22).

Відповідач ОСОБА_1 умови договору про відкриття валютної кредитної лінії № 05.31-00/07-КЛ не виконував належним чином, а тому станом на 19.07.2011 року утворилася заборгованість по тілу кредиту із 01.07.2009 року - 26118,84 доларів США (еквівалент 208195,89 грн.), та по відсоткам із 06.01.2009 року - 3842,82 доларів США (еквівалент 30655,42 грн.).

23 липня 2013 року ПАТ ВТБ «Банк» зменшило позовні вимоги за рахунок реалізації заставного майна в ході виконавчого провадження на виконання виконавчого напису нотаріуса від 26.02.2010 року (а.с.78,79,181-185). Просило стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість по договору про відкриття валютної кредитної лінії № 05.31-00/07-КЛ від 31.10.2007 року у розмірі 25 817,42 доларів США, що за офіційним курсом гривні НБУ до іноземної валюти станом на 19.07.2011 року становить 205 793, 24 грн. та вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 23 липня 2013 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з нього заборгованості і відмовити у позові у цій частині. Вважає, що дане рішення винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права та без дослідження матеріалів справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд виходив із положень ст.ст. 553, 554, 611, ч. 1 ст. 1054 ЦК України.

Судом встановлено, що між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 31.10.2007 року було укладено договір про відкриття валютної кредитної лінії № 05.31-00/07-КЛ про надання грошових коштів шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з максимальним загальним лімітом 50 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 14, 1 % річних та строком по 30.10.2010 року. Згідно додаткових договорів від 11.02.2008 року, 17.11.2008 року та 30.12.2008 року до договору про відкриття валютної кредитної лінії № 05.31-00/07-КЛ було змінено розмір кредиту до 57 000,00 доларів США, збільшено відсоткову ставку до 18 % річних та змінено графік повернення кредитних коштів (а.с. 28, 29, 30).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, 31 жовтня 2007 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 05.31-00/07-ДП01 та 11.02.2008 року - додатковий договір по договору поруки , згідно якого було змінено розмір кредиту до 57 000,00 доларів США з строком повернення до 30.10.2010 року та з щомісячною оплатою користування кредитом в розмірі 14,1 % річних (а.с. 23-24).

Пунктом 11 договору поруки визначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов'язання за кредитним договором.

У пункті 1.1 договір про відкриття валютної кредитної лінії № 05.31-00/07-КЛ від 30.10.2007 року, строк виконання основного зобов'язання чітко визначений, а саме по 30.10.2010 року.

Крім того, відповідно до п. 3.4 Договору погашення кредиту передбачено щомісячними платежами (а.с.26).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

За змістом положень ч. 4 ст. 559 ЦК України для припинення поруки має настати декілька умов: настання строку, визначеного у договорі поруки, або настання строку виконання основного зобов'язання; непред'явлення вимог до поручителя протягом шести місяців з дня настання такого строку. При цьому строк настання виконання основного зобов'язання може настати у строк, визначений договором або законом.

Згідно правового висновку Верховного суду України, викладеному у справі № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Пунктом 11 договору поруки передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов'язання за кредитним договором.

У пункті 1.1 договір про відкриття валютної кредитної лінії № 05.31-00/07-КЛ від 30.10.2007 року, строк виконання основного зобов'язання чітко визначений, а саме по 30.10.2010 року та передбачено його сплату щомісячними платежами.

ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду із позовом 08 серпня 2011 року, тобто після спливу шести місяців як від дня настання строку виконання основного зобов'язання, так і сплати основного чергового платежу.

Строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора та суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Враховуючи те, що порука ОСОБА_2 є припиненою, тому суд 1-ї інстанції помилково стягнув з нього заборгованість за кредитним договором в солідарному порядку з боржником.

Виходячи із наведеного, судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині задоволення вимог до ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 23.07.2013 року в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та відшкодування судових витрат, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні даних вимог.

Рішення в частині вимог до ОСОБА_1 залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: