Справа №333/8250/14-ц
провадження №2/333/186/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Стоматова Е.Г. при секретарі Кабановій К.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_2, про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в якій позивач мотивує свої вимоги тим, що 05.10.2011 року о 05 годині 00 хвилин, на 28 км + 300 м. автодороги «Запоріжжя-Донецьк», керуючи автомобілем Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1, в складних погодних умовах (в умовах туману) скоїв наїзд на залізобетонний блок, внаслідок чого з'їхав з автодороги. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль зазнав механічних ушкоджень, постраждалих немає. Постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27.03.2012 року було встановлено відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Для встановлення матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2009 року випуску у позивача виникла необхідність залучення експерта для проведення авто технічної експертизи. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 04.09.2014 року розмір матеріальної шкоди складає 140373,47 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ВАТ «СК «Оранта-Січ». Страховою компанією ВАТ «СК «Оранта-Січ» відмовлено у здійсненні страхового відшкодування, з посиланням на те, що подія не визнана страховим випадком, оскільки ДТП сталось через перевищення швидкості руху. В подальшому позивач збільшив свої позовні вимоги.

У зв'язку із наведеним просив стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в розмірі 140373,47 грн., пеню в розмірі 17874,22 грн., 14698,83 грн. три відсотки річних від простроченої суми, 64262,96 грн. індекс інфляції за весь період прострочення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача Нестеренко О.С. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, про що надав письмові заперечення, та вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки вони є незаконними та безпідставними.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.11.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №55 страхування транспортних засобів.

05.10.2011 року о 05 годині 00 хвилин, на 28 км + 300 м. автодороги «Запоріжжя-Донецьк», ОСОБА_2 керуючи автомобілем Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1, в складних погодних умовах (в умовах туману) скоїв наїзд на залізобетонний блок та з'їхав з автодороги, внаслідок чого автомобіль отримав механічні ушкодження.

За даними обставинами співробітниками ДАЇ відносно ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол по ст.124 КУпАП, у якому зазначено, що він порушив п.п.12.1, 12.2 Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

05.10.2011 року ОСОБА_2 повідомив відповідача про настання страхового випадку.

Відповідно звіту №61 про оцінку автомобіля Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1, проведеної на його замовлення ПП ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 140373,47 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 порушив швидкість руху під час скоєння ДТП, відповідач подію не визнав страховим випадком, тому відмовив йому у виплаті страхового відшкодування.

В подальшому при розгляді адміністративного матеріалу відносно позивача було встановлено, що ОСОБА_2 не порушував п.п.12.1, 12.2 ПДР України, тому справу було закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Однак у виплаті страхового відшкодування позивачу було відмовлено.

Відповідно п.6.1.13 Договору №55 страхування транспортних засобів від 24.11.2010 року, укладеного між сторонами, передбачено, що страховими випадками не визнаються і відшкодуванню не підлягають випадки, які сталися внаслідок порушення ПДР, а саме: перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Відповідач, після звернення позивача з заявою про страхову виплату, відповідно до ст.25 ЗУ «Про страхування» провів розслідування обставин настання цього страхового випадку.

За зверненням першого заступника генерального директора СК «Оранта-Січ» спеціалістом «Експерт-Сервіс АВТО» було надано висновок №470 від 20.10.2011 року, за яким підтверджені обставини ДТП, та встановлено, що як учасник дорожнього руху водій автомобіля Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2, в умовах обмеженої видимості через туман, повинен був діяти відповідно до вимог дорожніх знаків 1.37, 3.29, а також вимог п.12.1, 12.2, 12.9 "б" правил дорожнього руху. У сформованій дорожній ситуації водій автомобіля Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 не дотримувався швидкісного режиму. Фактична швидкість руху автомобіля з урахуванням гальмівного сліду до наїзду на бетонний захисний блок і подальшого руху автомобіля до зупинки з урахуванням обірваного переднього колеса з поворотним кулаком маточиною, деформації підрамника, правого порога, крил, дверей, відкинутого і розбитого бетонного блоку при наїзді на дві частини, швидкість автомобіля була значно вище 100 км/год. (при максимально дозволеної швидкості на даній ділянці при нормальній видимості не більше 50 км/год). Дії водія автомобіля Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 не відповідають вимогам п.п.12.1, 12.2, 12.9 "б", а також вимогам дорожнього знаку 3.29 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з скоєною подією.

Під час розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_2 суд керувався поясненнями позивача та висновком експерта сектора автотехнічних досліджень НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області Науменко В.В. №117/12 від 14.03.2012 року.

Суд не приймає до уваги висновок експерта №117/12 від 14.03.2012 року, оскільки під час проведення зазначеного дослідження приймалась до уваги швидкість руху автомобіля зі слів ОСОБА_2 та не досліджувалось питання чи дотримувався швидкісного режиму водій ОСОБА_2 на даній ділянці дороги і яка могла бути швидкість, автомобіля Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1 в момент зіткнення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_2 порушив швидкісний режим руху під час керування автомобілем Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1, оскільки 05.10.2011 року о 05 годині 00 хвилин, на 28 км + 300 м. автодороги «Запоріжжя-Донецьк» рухався зі швидкістю значно вище 100 км/год, чим порушив правила безпеки дорожнього руху і це має прямий причинний зв'язок з настанням дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками у вигляді пошкодження транспортного засобу позивача.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором).

Якщо факт завдання шкоди відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК України.

Згідно зі ст.ст.1, 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Особи, відповідальність яких застрахована,- страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме висновку № 470 автотехнічного дослідження механізму пригоди, яка відбулась 05.10.2011 року на автодорозі Запоріжжя-Донецьк за участю автомобіля Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, останній під час скоєння події рухався зі швидкістю понад 100 км/год, що у відповідності до п.6.1.13 Договору №55 страхування транспортних засобів від 24.11.2010 року не є страховим випадком.

Дослідивши вищезазначені докази, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки ним порушені умови договору страхування, передбачені п.6.1.13 ПДР, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.11, 60, 88, 212, 214-215 ЦПК України, ЗУ «Про страхування», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Е.Г. Стоматов