Справа №359/9945/15-ц
Провадження №2/359/2766/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірван-ня шлюбу,

встановив:

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що 23 травня 2009 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 23 травня 2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований вико-навчим комітетом Вишеньківської сільської ради Бориспільського району, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №6. Ця обставина підтверджується ко-пією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №079517 від 23 травня 2009 року (а.с.4).

28 жовтня 2009 року у них народилась дочка ОСОБА_3 Ця обставина підтвер-джується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №140486 від 4 листопада 2009 року (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збере-ження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування ОСОБА_1 до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задо-волений.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути ви-трати на оплату судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірван-ня шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 23 травня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований виконавчим комітетом Вишеньківської сільської ради Бориспільського району, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №6, розірвати.

Відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 Коломієць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_4