У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 5 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - орган опіки та піклування Макарівської райдержадміністрації Київської області, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - орган опіки та піклування Макарівської райдержадміністрації Київської області, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 5 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 червня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Усунено перешкоди ОСОБА_3 у здійсненні права власності на Ѕ частину домоволодіння по АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Макарівського районного суду Київської області від 5 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 червня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що неповнолітні діти позивача втратили право користування житловим будинком, оскільки вони не проживають в будинку більше року без поважних причин.

Діти з 2013 року проживають разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_2, у будинку № АДРЕСА_2, отже місце проживання дітей визначено за вказаною адресою. ОСОБА_2 на підставі рішення суду від 20 листопада 2014 року визнана такою, що втратила право користування будинком № АДРЕСА_1

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - орган опіки та піклування Макарівської райдержадміністрації Київської області, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк