Справа № 182/1126/15-ц
Провадження № 2/0182/1451/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.05.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

В складі : головуючого судді Бабаніної В.А.

При секретарі Нагаєвій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання права власності

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з названим позовом у якому вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.01.2003 р., після смерті батька ОСОБА_2, він набув право власності на глинобитний обкладений цеглою житловий будинок літ. А житловою площею 27,6 кв.м, цегляну вбиральню літ. В. цегляний душ літ. Ж, бетонний підвал літ. Гпд, споруди № 1-5 по АДРЕСА_1 та зареєстрував своє право власності на нерухоме майно в КП «Нікопольське МБТІ».

Також на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.01.2003року отримав у власність земельну ділянку площею 0,0573 га. для обслуговування житлового будинку, розташовану на території Нікопольської міської ради за адресою: АДРЕСА_1. На підставі свідоцтва про право на спадщину отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0573 га у АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 20 25.03.2004 р.

Свідоцтво про право на спадщину та державний акт про право власності на земельну ділянку видані на ім'я ОСОБА_1, що відповідало його паспорту. При заміні паспорта у 2008 році відповідно до словника-довідника «Власні імена людей» його прізвище у паспорті вказано як ОСОБА_1, про що свідчить довідка СГІРФО Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України у Дніпропетровській області від 23.10.2008 р.

Ще за життя батько збудував літню кухню літ. Б, гараж літ. Д, сарай літ. д, теплицю літ. Е. Оскільки ці господарські побудови були збудовані самочинно, позивач отримавши свідоцтво про право на спадщину, права власності на них не набув.

Будівництво господарських споруд здійснено на земельній ділянці, що знаходиться у його приватній власності з додержанням цільового використання земельної ділянки, та не зачіпає інтересів інших осіб, оскільки будівлі знаходиться на відстані більшій за 1 метр від меж з земельними ділянками сусідніх землекористувачів.

Відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних

конструкції та інженерних мереж», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 р., документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

За даними технічного паспорту самочинно збудована літня кухня літ. Б розміром 5,28 х 3,12 м збудована в 1964 році; гараж літ. Д розміром 5,89 х 3,7 м з сараєм літ. д розміром 3,3 х 2,1 м - у 1977 році; теплиця літ. Е розміром 6,93 х 2,9 м - у 1981 році.

Тобто, самочинно збудовані будівлі не підлягають прийняттю з експлуатацію.

Їх відповідність технічним державним будівельним нормам встановлено технічним висновком ФОП ОСОБА_4, що має відповідний сертифікат на здійснення такого виду обстеження об'єктів нерухомості.

Виконком Нікопольської міської ради листом № 14/13/0218-534 від 12.02.2015 р. не заперечує проти визнання права власності на самочинно збудовані господарські будівлі по АДРЕСА_1 у судовому порядку.

Позивач просить визнати за ним право власності на господарські будівлі: літню кухню літ. «Б» розміром 5,28 х 3,12 м.; гараж літ. «Д» розміром 5,89 х 3,7 м. з сараєм літ. «д» розміром 3,3 х 2,1м.; теплицю літ „Е" розміром 6,93 х 2,9 м. у складі житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 у м. Нікополі.

Позивач подав заяву у якій просить справу заслухати без його присутності на підставі наявних доказів.

Представник виконавчого комітету Нікопольської міської ради подала заяву в якій справу просить заслухати у її відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За вимогами ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна).

У відповідності до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.01.2003 ОСОБА_1 належить право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 573 кв.м. для обслуговування вказаного будинку ( а.с.5,6).

За даними технічного паспорту по АДРЕСА_1 самочинно збудована літня кухня літ. Б розміром 5,28 х 3,12 м збудована в 1964 році; гараж літ. Д розміром 5,89 х 3,7 м з сараєм літ. д розміром 3,3 х 2,1 м - у 1977 році; теплиця літ. Е розміром 6,93 х 2,9 м - у 1981 році ( а.с.7,8).

Їх відповідність технічним державним будівельним нормам встановлено технічним висновком ФОП ОСОБА_4, що має відповідний сертифікат на здійснення такого виду обстеження об'єктів нерухомості ( 11,26)..

Виконком Нікопольської міської ради листом № 14/13/0218-534 від 12.02.2015 р. не заперечує проти визнання права власності на самочинно збудовані господарські будівлі по АДРЕСА_1 у судовому порядку (а.с.9).

Зважаючи на наведене, керуючись ст.ст. 10,11,60,212,214,215 ЦПК України, на підставі ст.ст.328,331,376, ЦК України, суд

Вирішив:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на господарські будівлі: літню кухню літ. «Б» розміром 5,28 х 3,12 м.; гараж літ. «Д» розміром 5,89 х 3,7 м з сараєм літ. «д» розміром 3,3 х 2,1м.; теплицю літ „Е" розміром 6,93 х 2,9 м. у складі житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення через Нікопольський міськрайонний суд, особи які приймали участь у справі і не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляцію в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: В. А. Бабаніна