Справа №583/4279/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 22-ц/788/294/15 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

17 лютого 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Маслова В. О. , Левченко Т. А. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі

за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі, третя особа: Охтирсько-Великописарівський об`єднаний військовий комісаріат, про встановлення факту перебування у зоні відчуження Чорнобильської АЕС, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2014 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі, третя особа: Охтирсько-Великописарівський об`єднаний військовий комісаріат, про встановлення факту перебування у зоні відчуження Чорнобильської АЕС у певний період для реалізації права на пенсію на пільгових умовах у зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Вказану ухвалу судді заявник ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі він, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу судді скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не врахував тих обставин, що встановлення юридичного факту про те, що під час проходження строкової військової служби за період з 02 травня 1986 року по 19 травня 1986 року позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС йому потрібно для реалізації права на пенсію на пільгових умовах, однак, враховуючи, що Пенсійний фонд відмовив у цьому, тому має місце спір про право, який, на думку позивача, має розглядатись судом саме в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядаються судом в порядку окремого провадження, визначено у ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч.1 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

В даному випадку, виходячи з матеріалів справи, законом визначено інший порядок підтвердження факту участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у певний період, а саме: згідно з абз.3 п.12 постанови Кабінету міністрів України від 20 січня 1997 року №51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з відповідними змінами, спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства, включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мін`юсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії, посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

В той же час, із наданих позивачем документів убачається, що йому 08 червня 1993 року видане посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), яке є нині дійсним та не вилучалось.

Крім того, виходячи з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), які містяться у п.2, при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Зокрема, не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород.

Таким чином, справи про встановлення фактів участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки законом визначено інший порядок їх встановлення.

Відмова ж відповідного органу у встановленні такого факту, як і відмова управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах у зв`язку з тим, як зазначено у відповідному повідомленні про відмову у призначенні такої пенсії (а.с.17), що позивач не надав документів для підтвердження днів виїзду в зону відчуження, може бути оскаржена до суду в порядку, передбаченому КАС України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено закриває провадження в ній.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, коли судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, апеляційну скаргу необхідно відхилити, враховуючи, що її доводи не заслуговують на увагу, так як не спростовують висновків суду і не містять підстав для зміни чи скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1,314 ч.1 п.4, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2014 року щодо відмови у відкритті провадження у справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -