Справа № 206/1333/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Маймур Г.Я,

за участю секретаря Бердиклічевої Т.Р,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Чорної Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Придніпровський енергобудівний технікум» про визнання незаконним наказу, суд -

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2015р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» про визнання незаконним наказу № 126 від 17 грудня 2014. "Про графік роботи під час зимових канікул".

Позивач посилався на те, що в грудні 2014р. ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» видав наказ № 126 від 17.12.2014р, яким встановив графік роботи під час зимових канікул. У тексті наказу пунктом 2 і 3 зазначено про встановлення викладачам 36 годинного робочого тижня з 8год. 30хв. до 15год, і з перервою з 12год. до 12год. 30хв.

Із вказаним наказом позивач він не згоден, оскільки для педагогічних працівників законодавством не визначена конкретна тривалість робочого часу на тиждень та основу їх унормованого робочого часу становить педагогічне навантаження. На 2014-2015 навчальний рік йому було встановлено і про тарифіковано 768 годин педагогічного навантаження, що на місяць складає 76,8 годин це приблизно 20 годин на тиждень.

Посилаючись на те, що збільшено тривалість робочого часу позивач просив визнати незаконним наказ ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» № 126 від 17 грудня 2014 року «Про графік роботи під час зимових канікул».

В судовому засіданні позивач позовні вимоги по суті підтримав, уточнивши про необхідність визнати незаконними лише п.п.2 та 3 вказаного наказу і пояснив, що всі докази є у матеріалах справи, які підтверджують незаконність наказу ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» № 126.

Представник відповідача Чорна Н.В. в судовому засіданні заперечувала проти позову і пояснила, що всі викладачі із цим наказом директора погодились, ніяких непорозумінь з цього приводу немає, а вимоги позивача безпідставні, так як безпосереднє управління діяльністю технікуму здійснює його керівник - директор, який в межах наданих йому повноважень видає накази та розпорядження, обов'язкові для виконання всіма працівниками та структурними підрозділами технікуму. У ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» прямо вказано, що робочий час науково-педагогічних працівників становить 36 годин на тиждень.

Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Встановлено, що 17 грудня 2014р. директором ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» видано наказ № 126 «Про графік роботи під час зимових канікул», яким визначено 36-годинний робочий тиждень для викладачів технікуму під час зимових канікул (а.с.6, 11).

Пунктом 4.3 Статуту ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» визначено, що безпосереднє управління діяльністю технікуму здійснює його керівник - директор, який обирається, затверджується та звільняється із посади відповідно до Закону України «Про вищу освіту» (а.с.22-24).

Директор технікуму в межах наданих йому повноважень видає накази і розпорядження, обов'язкові для виконання всіма працівниками та структурними підрозділами технікуму (а.с.22-24).

Згідно п.1.2 Інструкції з планування робочого часу педагогічних працівників ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум», робочий час працівників технікуму відповідно до ст. 49 Закону України «Про вищу освіту» та «Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах», затвердженого наказом Міністерства освіти України від 2 червня 1993 року № 161, внутрішнього трудового розпорядку визначається обсягом їх навчальної, наукової і організаційної роботи та відображається в індивідуальному плані(а.с.15-18).

Відповідно до п. 1.3 Інструкції з планування робочого часу педагогічних працівників ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум», планування робочого часу педагогічного працівника з повним обсягом обов'язків здійснюється на поточний навчальний рік, з урахуванням тижневої тривалості роботи 36 годин, виходячи із загальної тривалості робочого часу 1548годин на навчальний рік(а.с.15-18).

Правилами внутрішнього трудового розпорядку ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» передбачено, що робочий час викладача складає 36 годин на тиждень на одну ставку. Обсяг методичної та організаційної роботи, виражений в облікових годинах, не входить у навчальне навантаження викладачів, а враховується у загальній тривалості їх робочого часу, який становить не більше 1548 годин на одну ставку на навчальний рік(а.с.19-21).

Відповідно до Статуту Державний вищий навчальний заклад «Придніпровський енергобудівний технікум» віднесений до вищих навчальних закладів першого рівня акредитації (а.с.22-24).

Неприйнятними суд вважає доводи позивача в частині правового обґрунтування своїх вимог з посиланням на норму ст.25 Закону України «Про загальну середню освіту», оскільки діяльність відповідача регулюється нормами Закону України «Про вищу освіту», а безпосереднє управління діяльністю технікуму здійснює його керівник, згідно п. 4.3 Статуту, який за змістом п.4.4 Статуту, в межах наданих йому повноважень видає накази та розпорядження, обов'язкові для виконання всіма працівниками та структурними підрозділами технікуму.

Вищезазначені правовідносини регулюються КЗпП України.

У відповідності до ст.50 КЗпП України, нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень.

Статтею 51 КЗпП України передбачено скорочену тривалість робочого часу для окремих категорій працівників (учителів, лікарів та інших).

Але згідно ст.56 Закону України «Про вищу освіту» встановлено, що робочий час науково-педагогічних працівників становить 36 годин на тиждень тобто скорочена тривалість робочого часу. Робочий час науково-педагогічного працівника включає час виконання ним навчальної, методичної, наукової, організаційної роботи та інших трудових обов'язків.

В силу ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосоване тільки один з таких заходів стягнення, як догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

В статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого поступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника.

Відповідно до ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Положеннями ст.57 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В силу ч.3 ст.59 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В силу ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог так і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Аналізуючи наведені вище норми права та співвідношуючи їх з встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання незаконним наказу про графік роботи під час зимових канікул є необґрунтованими, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 50-51,139, 221, 231-233 КЗпП України, ст.56 Закону України «Про вищу освіту», ст.ст. 3, 10, 11, 57-64, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 у позові до Державного вищого навчального закладу «Придніпровський енергобудівний технікум» про визнання незаконними п.п.2 та 3 наказу №126 «Про графік роботи під час зимових канікул» директора Державного вищого навчального закладу «Придніпровський енергобудівний технікум» №126 від 17 грудня 2014р. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів через Самарський районний суд м.Дніпропетровська.

С У Д Д Я: Г.Я. Маймур