Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02.12.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Домніцького В.В.,

при секретарі судового засідання Єфремової М.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 300 000,00 дол. США, в обмін на зобовязання повернути отримані грошові кошти позивачу, про що було складено відповідну розписку. Однак, взяті на себе зобов'язання з повернення отриманих грошових коштів відповідач належним чином не виконує, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у ході судового розгляду справи подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, та просить розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно матеріалів справи, 03.01.2011 року між ОСОБА_1, як позикодавцем, та ОСОБА_2, як позичальником, укладено договір позики, шляхом написання боргової розписки, згідно якої позикодавець передав, а позичальник прийняв грошові кошти в розмірі 300 000,00 дол. США.

У ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання щодо повернення позики належним чином не виконує.

Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно наявної в матеріалах справи розписки ОСОБА_2 вбачається, що останній отримав в борг від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 300 000,00 дол. США в еквіваленті складають 6 355 632,00 грн. згідно офіційного курсу долара США станом на 31.08.2015 року.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Крім того, ст. 509 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні вправі вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Враховуючи наведене та те, що у судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманої позики не виконує та визнає позов, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості є законної, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 88, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

2. Стягнути із ОСОБА_2 (Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Минай ІПН 3) на користь ОСОБА_1 заборгованість за борговою розпискою від 03.01.2011 року в загальному розмірі 6 355 632.00 грн. (шість мільйонів триста пятдесят пять тисяч шістсот тридцять дві грн. 00 коп.), а також 3654,60 грн. (три тисячі пятдесят чотири грн. 00 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий В.В. Домніцький