РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Зябрової О.Г.,

при секретарі - Масло Т.М.,

за участі представника позивача - Пшеничної Т.О.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків Екоресурс" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» про визнання договору недійсним та стягнення судових витрат та грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Харків Екоресурс", (надалі ТОВ "Харків Екоресурс") звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 192 грн.64 коп. та судові витрати по справі у розмірі 243 грн.60 коп. В обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідач проживає у будинку АДРЕСА_1 і отримує послуги з вивезення побутових відходів за адресою свого проживання, які надаються ТОВ "Харків Екоресурс" з 01.03.2013 р. на підставі договору на вивезення побутових відходів опублікованому в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия» № 142(2580)/1 від 27.11.2012р. У зв'язку з нездійсненням оплати за надані послуги у відповідача виникла заборгованість на суму 192,64 грн., з яких 163,44 грн. - сума основної заборгованості, 21,83 грн. - інфляційні витрати, 7,37 грн. - 3 відсотки річних від простроченої суми.

Відповідач позов не визнав, проти його задоволення заперечував посилаючись на те, що ніякого договору він з позивачем не укладав, договір, начебто опублікований у газеті він не отримував, взагалі усі докази позивача сфальсифіковані і позивачем було порушено процедуру укладання договору.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 надав до суду зустрічний позов до ТОВ «Харків Екоресурс», в якому просив визнати договір, опублікований у газеті «Харьковские известия» № 142(2580)/1 від 27.11.2012р. недійсним та стягнути з ТОВ «Харків Екоресурс» на його користь судові витрати по справі у розмірі 248 грн.60 коп. В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що вищезазначений договір не відповідає вимогам закону та газету з опублікованим договором він не отримував.

Представник позивача позовні вимоги ТОВ «Харків ЕКОРЕСУРС» підтримала та просила задовольнити, в задоволенні зустрічних позовних вимог просила відмовити за недоведеністю.

Вислухавши пояснення сторін, дослідив матеріали справи, перевіривши й оцінивши зібрані докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.12.2011 р. № 940 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» виконавцем таких послуг встановлено ТОВ "Харків Екоресурс".

У відповідності до ст. 35-1 Закону України «Про відходи» від 05.03.1998 р. ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. ТОВ "Харків Екоресурс" опубліковано договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 27.11.2012 року в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - спецвипуску газеті "Харьковские известия" № 142(2580)/1 від 27.11.2012р., яку було доставлено в тому числі і до будинку АДРЕСА_1 у відповідності до договору про надання послуг з доставки рекламної та/або інформаційної продукції № 06-736, укладеним 20.11.2012 р. з Українським державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта".

Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 27.11.2012 року відповідає вимогам типового договору про надання послуг з вивезення побутових відходів затвердженого Постановою КМУ України N 1070 від 10.12.2008 р. "Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів".

Не зважаючи на те, що між сторонами не укладався письмовий договір на надання послуг з вивезення побутових відходів, відповідачі є абонентами ТОВ "Харків Екоресурс", оскільки відповідач фактично не оспорював той факт, що він отримує послуги з вивезення побутових відходів, які йому надає позивач, від надання даних послуг не відмовлявся, з будь-якими письмовими заявами на адресу позивача не звертався.

Відповідно до ч. 2 та 10 ст. 35-1 Закону України «Про відходи» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту.

Згідно п. 3.2.5 Рішення Харківської міської ради від 16.11.2011 р. № 504/11 «Про встановлення Правил благоустрою території міста Харкова» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендатори житлових будинків (земельних ділянок) приватної власності, зобов'язані укладати договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснювати оплату таких послуг та забезпечувати збирання побутових відходів.

Так, опублікований в засобах масової інформації договір від 27.11.2012 р., за яким виконавцем послуги є ТОВ "Харків Екоресурс", є відповідним типовому договору і згідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура узгодження сторонами договору повинна була відбувається протягом місяця від дня його опублікування.

Згідно п. 30 договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, договір набирає чинності з 1 січня 2013 року та укладається згідно з ч. З ст. 205, ст.ст. 642-643 Цивільного кодексу України строком на 3 роки, якщо інше не буде заявлено споживачем у письмовій формі.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що даний договір не відповідає вимогам законодавства та він не отримував газету, в якій було опубліковано даний договір, оскільки останнім не наведено жодних доказів та обґрунтованих пояснень на підтвердження своїх доводів.

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання вищезазначеного договору недійсним та нікчемним, то відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою ст..203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Проте, відповідачем ОСОБА_2 не надано до суду обґрунтування та доказів на підтвердження його позовних вимог та заперечень щодо визнання спірного договору недійсним або нікчемним.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи відповідача, оскільки вони не знайшли свого підтвердження та обгрунтування в ході судового розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Починаючи з 01.03.2013 року відповідач не здійснює оплату за надані послуги з вивезення побутових відходів, у результаті чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 01 вересня 2014 року, за розрахунками наданими позивачем, складеним на підставі затверджених тарифів становить 163,44 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ухвалене судом рішення про стягнення боргу не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору: не звільняє боржників від відповідальності за невиконання ними грошових зобов'язань та не позбавляє кредитора права на подальше нарахування, вимогу і стягнення з боржника процентів за користування коштами, 3 процентів річних та інфляційного збільшення.

Виходячи з того, що ОСОБА_2 прострочив виконання грошового зобов'язання, у відповідності з ч. 2 ст. 625 ЦК України суд погоджується з розрахунками та стягує на користь позивача 3% річних за час прострочення грошового зобов'язання від 01.03.2013 р. до 31.08.2014 р. у сумі 07,37 грн.

Також підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення суми інфляції, розраховані позивачем на підставі даних державного комітету статистики.

Таким чином, інфляційне збільшення суми боргу за складає 21,83 грн.

Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Харків Екоресурс" понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 17, 27, 31, 60, 61, 88, 209, 218 ЦПК України, ч. З ст. 205, ст.ст. 203, 215, 625, 642-643 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про відходи», суд, -

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків Екоресурс" до ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків Екоресурс" суму заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів в розмірі 192 грн.64 коп. та судові витрати по справі у розмірі 243 гривні 60 коп.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків Екоресурс" - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:

26.05.2015