Справа № 372/6055/14-ц Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/6785/15 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 46 15.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

15 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участі секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 04 листопада 2015 року про забезпечення позову за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Української міської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, треті особи ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 про визнання недійсними рішень, державних актів та витребування земель,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Української міської ради та фізичних осіб - власників спірних земельних ділянок про визнання недійсними рішень, державних актів та витребування земель.

Прокурор також звернувся до суду із заявами про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки із зазначеними кадастровими номерами.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04 листопада 2015 року заяву задоволено, накладено арешт на 15 спірних земельних ділянок, що розташовані на території Української міської ради Обухівського району Київської області.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову, подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просили скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 04 листопада 2015 року і постановити нову ухвалу по відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. ОСОБА_3 просив скасувати ухвалу лише в частині накладення арешту на земельну ділянку, яка належить йому на праві власності, вважаючи, що суд вийшов за межі прохальної частини клопотання позивача та наклав арешт на земельні ділянки, які не були зазначені у клопотанні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Задовольняючи заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами виник спір і існує небезпека заподіяння правам та інтересам позивача істотної шкоди, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у даній справі.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. ст. 151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; позов зокрема забезпечується забороною вчиняти певні дії. Позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи, прокурор звернувся до суду із позовом, в якому, посилаючись на те, що рішення Української міської ради від 29 травня 2007 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд фізичним особам прийняті в порушення вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 4, ч. ч. 2, 3 ст. 85, ст. 88 ВК України, п. а) ч. 1 ст. 58, ч. 4 ст. 59, ст. 61, п. в) ч. 1 ст. 80, ч. 2, п.п. г) ч. 4 ст. 83 ЗК України, п. 12 Перехідних положень, просив визнати недійсним рішення Української міської ради від 29 травня 2007 року в частині затвердження проекту землеустрою зазначеним громадянам, визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, скасувати рішення про державну реєстрацію прав, витребувати земельні ділянки із незаконного володіння, визнати за державною право власності на спірні земельні ділянки.

Таким чином, прокурор оспорює правомірність передачі у власність відповідачам та третім особам земельних ділянок.

З огляду на викладене ґрунтуються на законі та відповідають обставинам справи висновки суду першої інстанції про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельні ділянки, які є предметом спору, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення заявлених позовних вимог, оскільки земельна ділянка не є річчю, обмеженою у цивільному обігу, і може бути відчужена в будь-який час, а тому доводи апеляційних скарг ОСОБА_4 та ОСОБА_2 щодо припущення суду про наявність підстав для забезпечення позову і необґрунтованості його виду відхиляються колегією суддів.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо перевищення судом меж прохальної частини клопотання позивача та накладення арешту на земельні ділянки, які не були в ньому зазначені, колегія суддів враховує наступне.

Звертаючись до суду із позовом, прокурор оскаржував правомірність набуття права власності громадян на земельні ділянки із кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, що розташовані на території Української міської ради Обухівського району Київської області, та у позовній заяві одночасно просив вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на дані земельні ділянки. Під час розгляду справи позивачем було подано заяви про зміну предмету позову.

Також прокурор окремо подав заяву про забезпечення позову, яка надійшла до суду 31 серпня 2015 року, в якій просив вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки із зазначеними кадастровими номерами, а також на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_12.

Крім того, 04 листопада 2015 року прокурор просив забезпечити позов, накласти арешт на земельні ділянки із кадастровими номерами НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, що розташовані на території Української міської ради Обухівського району Київської області.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04 листопада 2015 року накладено арешт на земельні ділянки із кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, які були зазначені в заявах про забезпечення позову, що надійшли від прокурора.

Відповідачі є власниками земельних ділянок: ОСОБА_4 - із кадастровим номером НОМЕР_6 та НОМЕР_9, ОСОБА_2 - із кадастровим номером НОМЕР_2, ОСОБА_3 - із кадастровим номером НОМЕР_4.

За таких обставин, оскільки між сторонами існує спір з приводу набуття права власності на земельні ділянки із даними кадастровими номерами, і прокурор під час розгляду справи звертався до суду із заявами про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, які в цілому охоплюють всі наведені земельні ділянки, суд першої інстанції обґрунтовано забезпечив позов та наклав арешт на все спірне майно в цілому.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачі, оскаржуючи ухвалу суду про забезпечення позову, не зазначають, яким чином в даному випадку оскаржувана ухвала порушує їх права, свободи чи інтереси.

Крім того, задоволення клопотання про забезпечення позову не позбавляє відповідачів можливості в подальшому звернутися до суду із клопотанням про скасування забезпечення позову або заміну виду забезпечення позову в порядку ст. 154 ЦПК України.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційних скаргах.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.