АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/161/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Процько Я.В.
Провадження № 22-ц/789/1086/15 Доповідач - Ткач О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметова В. Х., Гірський Б. О.,

при секретарі ОСОБА_1

з участю сторін та адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 07 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково:

стягнуто із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 14 984 грн. 75 коп. завданої матеріальної шкоди та 74, 92 грн. за послуги при внесенні коштів у банківську установу, всього 15 059, 67 грн.;

стягнуто із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 243,60 грн. сплаченого судового збору та 243,60 грн. судового збору в користь держави;

зобов'язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 пошкоджені запчастини, заміна яких проведена згідно акту виконання робіт № ТР-007950 від 16 жовтня 2014 року зазначені в позиціях найменування запчастин № 1-12 і 15, після відшкодування ОСОБА_3 завданих збитків ОСОБА_4

В решті заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що провести огляд транспортного засобу із залученням спеціаліста для встановлення вартості відновлювального ремонту на даний час є неможливо, оскільки він є відремонтований. Встановити дійсну вартість ремонту є неможливо, тому що в акті виконаних робіт зазначений значно більший обсяг замінених деталей, аніж встановлено працівниками ДАІ та узгоджено підписами сторін. Оскільки моральна та матеріальна шкода стороною позивача належним чином не доведена, просить у задоволенні позову відмовити.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта та апелянт доводи скарги підтримали. Апелянт суду пояснив, що з рішенням не погоджується, оскільки сів за кермо автомобіля по просьбі сина позивача , який як і він в день ДТП був у нетверезому стані і не міг самостійно керувати транспортним засобом, тому до пошкодження автомобіля причетні обоє.

Представник позивача та позивач заперечують доводи апеляційної скарги і просять рішення залишити без змін. Позивач суду пояснив, що в той день автомобіль перебував в розпорядженні його сина, колеги відповідача, і до нього немає у нього майнових претензій. Моральну шкоду в більшій мірі повязує повязує з відсутністю в автомобіля у повсякденних потребах сімї.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, заслухавши сторони в справі, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити в частині стягнення майнової шкоди та частково задовольнити стосовно стягнення моральної шкоди.

В січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої відповідачем внаслідок експлуатації належного йому автомобіля, яка спричинена наїздом на металеву огорожу. Розмір майнової шкоди позивач доводить актом виконаних робіт здійснених ТзОВ Богдан-Авто Тернопіль та квитанціями про їх оплату.

Крім цього, позивач просив стягнути з відповідачакомпенсацію моральних страждань в сумі 5000 грн, оскільки пошкоджено належне йому майно, а також і можливості користуватись транспортом.

Задовольняючи позовні вимоги стосовно стягнення майнової шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що безпосереднім винуватцем ДТП в результаті якого пошкоджено автомобіль є відповідач, який і повинен нести майнову відповідальність в розмірах, які оплачені позивачем за виконані роботи та замінені знищені деталі.

Задовольняючи частково позовні вимоги стосовно стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено грошовий обєм душевних та моральних страждань внаслідок пошкодження майна.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення майнової шкоди, оскільки він відповідає вимогам закону та дослідженим в судовому засіданні матеріалам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.10.2014 року о 22.30 год., в м. Тернополі на перехресті вулиць ОСОБА_6 - ОСОБА_7, ОСОБА_3, керуючи з дозволу сина позивача транспортним засобом марки Хюндай д.н.з. НОМЕР_1, не вибравши безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на металеву огорожу. В результаті вказаного ДТП, автомобіль було пошкоджено і за відновлення його позивач оплатив 14984,75 грн ( а.с.8-9).

Постановою Тернопільського міськрайсуду від 1.12.2014 року ОСОБА_3 визхнано винним у вчиненні адмінправопорушення за ст.124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с.9)

Згідно ст.1166 ЦК- Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала."

У відповідності до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів... тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або порушенням речі, а також витрати, які особа зробила у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність стягнення майнової шкоди в межах акту виконаних робіт від 16 жовтня 2014 року.

Виконані роботи з ремонту та заміни деталей перебувають в безпосередньому звязку з виявленими, зафіксованими учасниками ДТП, за участю позивача, його сина та відповідача, в додатку до схеми наслідків ДТП без потерпілих, яка мала місце 3.10.2014 року. Вказаний додаток підписано сторонами в справі. Будь-який протилежних доказів з приводу виконаних робіт з відновлення автомобіля відповідач суду не надав. Тому доводи апелянта у вказаній частині рішення є необгрунтованими.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлення судом обставин, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та врахувати, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У своїх позовних вимогах позивач моральну шкоду пов'язує із пошкодження належного йому транспортного засобу, втрати можливості пересування, а також переживань і страждань сім'ї внаслідок тощо, що особа відповідальна завдані збитки не поновила його порушене право.

В суді апеляційної інстанції позивач моральну шкоду пов'язує із відсутністю транспортного засобу для його пересування його та сім'ї на протязі 11 днів.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив із того, що позивачем належним чином не доведено грошовий об'єм моральних страждань, проте із принципів розумності і справедливості, суд вважає що вимоги підлягають до часткового задоволення.

Із таким висновком суду, суд апеляційної інстанції погоджується лише частково, оскільки вважає, що позивачем в повній мірі не доведено розмір компенсації моральних страждань, а відсутність транспортного засобу для пересування протягом 11 днів, що завдала позивачу незручність у пересуванні суд апеляційної інстанції оцінює в розмірі 500 грн.

Таким чином, рішення суду в частині компенсації моральної шкоди слід змінити, зменшивши суму такого відшкодування із 2000 грн. до 500 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

Вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07 липня 2015 року - залишити без змін в частині стягнення майнової шкоди і змінити в частині стягнення моральної шкоди, зменшивши суму компенсації з 2000 ( двох тисяч) гривень до 500 (п'ятсот) гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_8