Справа № 487/2826/15-ц
Провадження № 6/487/162/15
У Х В А Л А

23.04.2015 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.,

при секретарі ІГНАТЬЄВІ А.О.,

за участю державного виконавця

Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві подання старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_2 про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло подання Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції(далі - Заводський ВДВС Миколаївського МУЮ) про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3 по виконавчому провадженню з приводу примусового виконання постанови №113378 від 07.11.2011 року про накладення ВДАІ ММУ УМВС України в Миколаївський області на боржника адміністративного стягнення у сумі 510 гривень. В обґрунтування подання зазначено, що вжитими державним виконавцем заходами встановити місце знаходження боржника не виявилось можливим, у звязку з чим існує необхідність в оголошенні його розшуку.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.04.2014р. згідно з ч. 2 ст. 375 ЦПК України було витребувано з Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ належним чином засвідчені копії виконавчого провадження з інформацією, передбаченою п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Зазначена ухвала виконана частково.

У судовому засіданні представник Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ підтримала подання та наполягала на його задоволенні.

Суд, заслухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 375 ЦПК України, розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від державного виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.

Аналогічні норми визначені ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України №512/5 від 02.04.2012р., перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел. Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Судом встановлено, що постановою №113378 старшого ІДПС РДПС ДАІ м. Херсона від 07.11.2011 року ОСОБА_3 було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у сумі 255,00 гривень, а, у разі не сплати зазначеного штрафу протягом 15 днів, у розмірі 510,00 гривень згідно ст. 308 КУпАП (а.с.3).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення можуть бути предявленні на виконання протягом трьох місяців.

Постановою Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ від 16.06.2014 року було відкрито виконавче провадження №43691625 щодо стягнення з ОСОБА_3 штрафу у сумі 510,00 гривень. При цьому в графі «документ видав» зазначено ВДАІ ММУ УМВС України в Миколаївський області.

Причини зазначення в постанові про відкриття провадження іншого органу, ніж той, що наклав адміністративне стягнення, у судовому засіданні пояснені не були.

Документи, які пояснюють відкриття провадження по справі у строк, який значно перевищує встановлений Законом тримісячний термін (майже 3 роки) суду надані не були.

Крім того, надана суду копія постанови про відкриття виконавчого провадження містить в собі відомості про його завершення 25.09.2014 року (а.с.3-зворот).

Також надане подання про розшук боржника та додані до нього документи не містять інформації про вчинення державним виконавцем всіх передбачених законом дій щодо встановлення фактичного місцезнаходження боржника, здійснення яких є обовязковою передумовою звернення до суду для розгляду даного питання відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України №512/5 від 02.04.2012р.

Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень передбачено право саме державного виконавця на звернення до суду із поданням про оголошення розшуку боржника.

Згідно п. 6.2 зазначеної вище Інструкції, передача виконавчого провадження в межах одного органу ДВС або виконавчої групи здійснюється за письмовим дорученням начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівника виконавчої групи.

Подання, яке є предметом даного розгляду, подано до суду не державним виконавцем, який відкрив відповідне виконавче провадження, а старшим державним виконавцем Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ ОСОБА_4 без відповідного документального підтвердження передачі їй у встановленому законом порядку матеріалів ВП№№43691625 для подальшого примусового виконання.

З огляду на викладене, оскільки на момент звернення до суду з поданням, факт неможливості встановлення місцезнаходження боржника та необхідності у здійсненні його розшуку має бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, суд, дослідивши надані державним виконавцем докази у їх сукупності, вважає що у задоволенні подання Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ слід відмовити за необґрунтованістю у звязку з тим, що у судовому засідання не було доведено сам факт неможливості встановлення фактичного місцезнаходження боржника ОСОБА_3 та необхідності оголошення його у розшук, а також у звязку з недотриманням виконавчою службою порядку внесення до суду подань даної категорії, передбаченого чинним законодавством України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209-210, 375 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити за необґрунтованістю у задоволенні подання старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_2 про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3.

Ухвала набирає законної сили після закінчення пятиденного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: А.О.ТЕМНІКОВА