АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/5381/15-ц 22-ц/774/2510/К/15
Справа № 212/5381/15-ц Головуючий в 1-й інстанції Провадження № 22-ц/774/2510/К/15 Тимошенко Т.І.
Категорія № 2 (4) Доповідач - Братіщева Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.,

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобук В.І.,

при секретарі: Масловій К.В.,

за участю: представника особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності. В обґрунтування позову зазначив, що між ним та відповідачем у вересні 2012 року було досягнуто домовленості про те, що ОСОБА_6 продасть йому автомобіль КІА MAGENTIS, 2008 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2, НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. На виконання досягнутої домовленості він передав відповідачу 5000 доларів США, що на момент укладання угоди було еквівалентно 40000 гривень, що підтверджується розпискою ОСОБА_6 та довідкою про курс валют.

Після отримання грошей, відповідач 04 вересня 2012 року видав йому довіреність на право розпорядження зазначеним транспортним засобом, яку було складено та посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О., р-р. № 1856. На теперішній час у нього виникла необхідність переоформити право власності на автомобіль, але відповідач ОСОБА_6 від відповідного нотаріального оформлення правочину ухиляється.

Оскільки він передав відповідачу грошову суму в оплату повної, на той час, вартості автомобіля, то відповідно між ними було укладено договір купівлі-продажу. Тому позивач просив суд постановити рішення яким визнати договір купівлі-продажу автомобіля КІА MAGENTIS, 2008 року випуску, номер шасі (кузовa) НОМЕР_2, НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, фактично укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 04 вересня 2012 року, дійсним, а також визнати за ним право власності на вказаний автомобіль.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2015 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності - задоволений у повному обсязі та визнано договір купівлі-продажу автомобіля КІА MAGENTIS, 2008 року випуску, номер шасі (кузовa) НОМЕР_2, НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, фактично укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 04 вересня 2012 року, дійсним.

Визнано за ОСОБА_5, право власності на автомобіль КІА MAGENTIS, 2008 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2, НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою і ставить питання про скасування рішення суду з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі. На його думку, суд своїм рішенням вирішив його права та обов'язки, оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22.11.2013 року з ОСОБА_6 на його користь стягнута заборгованість за договором позики в розмірі 82307,80 грн. та судові витрати в сумі 823,08 грн. Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС від 26 березня 2014 року було відкрито виконавче провадження ВП № 42682544 про стягнення з відповідача по справі на його користь загальної суми боргу - 83130,88 грн. та 05 травня 2014 року постановою держвиконавця оголошено розшук автомобіля КІА MAGENTIS, 2008 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2, НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_6 Вважає, що новий власник - позивач, на підставі рішення суду переоформить автомобіль на свої ім'я і боржник ОСОБА_6 таким чином буде ухилятись від виконання рішення суду про стягнення з нього суми боргу за договором позики.

Частина 3 ст. 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

А згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог з підстав, передбачених п.п. 1, 4 ст. 309 ЦПК України, а саме: неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам Закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_6 є власником автомобіля марки КІА MAGENTIS, 2008 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2, НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого Криворізьким ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 7).

Відповідно до довіреності від 04 вересня 2012 року, ОСОБА_6 уповноважив позивача ОСОБА_5, а також ОСОБА_8 представляти його інтереси з усіх без винятку питань, пов'язаних з розпорядженням, переобладнанням, ремонтом, проходженням державного технічного огляду, належним йому на праві власності автомобіля марки КІА MAGENTIS, 2008 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2, НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. Також зазначено, що довіреність видана строком на 20 років з правом повного або часткового передоручення повноважень іншим особам, з правом тимчасового виїзду за межі України (а.с. 6).

Як вбачається з розписки, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 5000 доларів США за автомобіль КІА MAGENTIS, номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 23).

Розглядаючи спір та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, позивач набув права власності на спірний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2012 року, який слід визнати дійсним.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

За положеннями ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суд, зазначаючи в рішенні про те, що позивач правомірно набув право власності на спірний автомобіль за договором купівлі-продажу, з моменту передання його покупцеві, при цьому для посвідчення переходу права власності до покупця не встановлено обов'язкової державної реєстрації правочину, не врахував, що відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Статтями 316, 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, на думку колегії не врахував вимоги п.п. 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, якими визначено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Реєстрація транспортних засобів здійснюється в тому числі на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу.

Правомірність придбання транспортного засобу, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами чітко визначеними в п. 8 зазначеного Порядку.

Також названим Порядком передбачено, що для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку.

Між тим, вказані вимоги не були дотримані при передачі відповідачем спірного автомобіля позивачу, автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, сторони не вжили заходів щодо його переоформлення відповідно до згаданого Порядку, довіреність від 04 вересня 2012 року не можна вважати договором, який допускає перехід права власності спірного автомобіля від ОСОБА_6 до ОСОБА_5, а свідчить лише про можливість здійснювати позивачем дій щодо спірного автомобіля, тобто право власності на нього належить лише відповідачу і до позивача за довіреністю не переходило та, виходячи з наведених норм Закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_5 права власності на спірний автомобіль і, враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 303 ЦПК України, колегія вважає за необхідне скасувати рішення суду.

Також колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те що, задовольняючи позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, визнаючи договір купівлі-продажу спірного автомобілю дійсним та визнаючи за ОСОБА_5 право власності на спірний автомобіль, суд першої інстанції вирішив права ОСОБА_3, який не був залучений до участі у справі.

Як вбачається з наданих апеляційному суду документів, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2013 року, з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 стягнута заборгованість за договором позики в розмірі 82307,80 грн. та судові витрати в сумі 823,08 грн. (а.с. 33).

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ від 26 березня 2014 року було відкрито виконавче провадження ВП № 42682544 за виконавчим листом № 2/212/3527, виданим 21.03.2014 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 83130,88 грн.(а.с. 34).

05 травня 2014 року постановою держвиконавця Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ, у зв'язку з добровільним невиконанням боржником ОСОБА_6 рішення суду, оголошено розшук належного йому на праві власності автомобіля КІА MAGENTIS, 2008 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2, НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 35).

Таким чином, на думку колегії, рішення суду фактично унеможливлює виконання судового рішення від 22.11.2013 року про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики.

З урахуванням викладеного, матеріалів справи, доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: