РІШЕННЯ

іменем України

"17" лютого 2015 р. 145/60/15-ц

2/145/201/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Колюхівської сільської ради, третя особа на стороні відповідача - відділ Держземагенства у Вінницькій області про визнання державного акту недійсним,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що її батькові ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1. Даний будинок розташований на земельній ділянці площею 0.3293 га, земельна ділянка належала померлому на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія І- ВН № 013978, виданого Колюхівською сільською радою в липні 2001 року.

Після смерті батька вона прийняла спадщину на належне йому майно.

З метою внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру вона, як спадкоємець, замовила технічну документацію із землеустрою, так як державний акт, на підставі якого земельна ділянка належала ОСОБА_3 старого зразка.

Їй відмовлено у внесенні відомостей про дану земельну ділянку до ДЗК в зв'язку з тим, що будівлі, які належали її батькові знаходяться за межами земельної ділянки, яка визначена державним актом серії І-ВН №013978, в натурі конфігурація земельної ділянки, що належала її батькові, не відповідає конфігурації земельної ділянки, відображеної в державному акті. Крім того, згідно державного акту серії І - ВН № 013978 криниця громадського користування знаходиться на земельній ділянці її батька.

Внаслідок допущених помилок при складанні технічної документації із землеустрою при видачі державного акта вона позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину, тому необхідно визнати державний акт серії І- ВН № 013978, виданий на ім'я її батька ОСОБА_3, недійсним.

Просить державний акт на право приватної власності на землю серії І- ВН № 013978, виданий на ім'я ОСОБА_3 визнати недійсним.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача Колюхівської сільської ради в судове засідання не з'явився, Колюхівська сільська рада подала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, не заперечує в задоволенні позову.

Представник третьої особи на стороні відповідача відділу Держземагенства у Тиврівському районі в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 0.3293 га, яка належала померлому на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія І- ВН № 013978, виданого Колюхівською сільською радою 10 липня 2001 року.

Після смерті батька позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину на належне йому майно, як спадкоємець, звернулася у відділ Держземагенства про внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, на якій розташований будинок для отримання витягу з ДЗК, замовила технічну документацію із землеустрою, так як державний акт, на підставі якого земельна ділянка належала ОСОБА_3 старого зразка.

У внесенні відомостей про дану земельну ділянку до ДЗК їй відмовлено, оскільки будівлі, які належали її батькові знаходяться за межами земельної ділянки, яка визначена державним актом серії І-ВН №013978, в натурі конфігурація земельної ділянки, що належала її батькові, не відповідає конфігурації земельної ділянки, відображеної в державному акті. Крім того, згідно державного акту серії І - ВН № 013978 криниця громадського користування знаходиться на земельній ділянці її батька.

Дані обставини стверджуються актом обстеження земельної ділянки від 25.12.2015 року та технічним паспортом на садибу, яка рахується за ОСОБА_3 Згідно технічного паспорту криниця не входить до складу майна, що належало померлому.

Враховуючи, що внаслідок допущених помилок при складанні технічної документації із землеустрою при видачі державного акту серії І- ВН № 013978 позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину, суд вважає за доцільне даний акт визнати недійсним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, ст.203 ЦК України, ст.ст.116, 155 ЗК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року,

вирішив:

Позов задоволити.

Державний акт на право приватної власності на землю серії І- ВН № 013978, виданий на ім'я ОСОБА_3, визнати недійсним.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.