Справа № 456/3578/15-ц
Провадження № 2/456/1585/2015
РІШЕННЯ

іменем України

16 вересня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Стрийського району Львівської області, третьої особи Департаменту ДАБК у Львівській області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Стрийського району Львівської області та просить визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме: будівлю конференцзалу літ. «А-1» загальною площею 440,3 кв.м, будинок відпочинку «Б-2» загальною площею 96,6 кв.м, вимощення І, огорожу № 1, огорожу « 2», що знаходиться по вул. Стрийській, 10Е в с. Підгірці Стрийського району Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.12.2014 року він прийняв у дар і у власність від ОСОБА_3 нежитлову будівлю майстерні «А-1», загальною площею 304,3 кв.м, що знаходиться в с. Підгірці по вул. Стрийська, 10Е, Стрийського району Львівської області, про що свідчить договір дарування нежитлової будівлі, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського райнотокругу ОСОБА_4, реєстр № 3334. Згідно договору дарування земельної ділянки від 26.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського райнотокругу ОСОБА_4, реєстр № 3326, він прийняв у дар і у власність земельну ділянку площею 1,4000 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:007:0058, розташовану за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Підгірці. Протягом 2014-2015 років ним на даній земельній ділянці було здійснено переобладнання нежитлової будівлі майстерні під конференцзал, проведено будівництво будинку відпочинку без проектної та дозвільної документації. В травні 2015 року звернувся в Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації та уклав договір на виконання робіт по технічній інвентаризації спірного обєкта нерухомого майна з виготовленням схематичного плану земельної ділянки. Після виконання даного замовлення отримав технічний паспорт на будівлі та споруди, які знаходяться по вул. Стрийській, 10Е в с. Підгірці Стрийського району Львівської області. Згідно виготовленого технічного паспорта, самочинно переобладнана будівля конференцзалу літ. «А-1», загальною площею 440,3 кв.м, самочинно збудована будівля будинку відпочинку «Б-2», загальною площею 96,6 кв.м, вимощення «І», огорожі №№ 1, 2, знаходиться по вул. Стрийській, 10Е, в с. Підгірці Стрийського району Львівської області. Інвентаризаційна вартість даного обєкту нерухомого майна, відповідно до технічного паспорта, станом на 27.05.2015 року становить 1438438,00 грн. Як вбачається зі звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта нежитлових будівель, а саме: конференцзалу «А-1», будинку відпочинку «Б-2», розташованих по вул. Стрийській, 10Е, в с. Підгірці Стрийського району Львівської області, в результаті обстеження дефектів основних конструктивних елементів будівлі не виявлено. Конструктивні елементи знаходяться в нормальному стані. Будівля конференцзалу «А-1» та будинок відпочинку «Б-2» відносяться до І категорії технічного стану. За результатами технічного обстеження будівлі конференцзалу «А-1» (заг. пл. 440,3 кв. м) та будинок відпочинку «Б-2» (заг. пл. 96,6 кв. м), що знаходиться по вул. Стрийській, 10Е, в с. Підгірці Стрийського району Львівської області, встановлено їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації. Будівля конференцзалу «А-1» та будівля відпочинку «Б-2» придатні для подальшої безпечної експлуатації. Після закінчення всіх будівельних робіт, постійно користується спірним нерухомим майном та земельною ділянкою, сплачує всі необхідні платежі та послуги, фактично є її власником.

Як позивач по даній справі, вважає, що даним самовільним будівництвом та переобладнанням, прав та інтересів інших осіб не порушив. Звернень від власників сусідніх обєктів нерухомого майна щодо порушення їхніх прав цими роботами не поступало, що свідчить про відсутність таких порушень, так само як і відсутність порушення правил експлуатації цього обєкту. В ОСОБА_2 сільській раді повідомили, що право власності на самовільне будівництво оформити немає законних підстав і для вирішення даного питання порекомендували звернутися в місцевий суд. За даних обставин він вправі лише володіти та користуватися спірним нерухомим майном, проте не може ним розпоряджатися, оскільки переобладнання та будівництво проведені самовільно, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, виданого департаментом державного архітектурно-будівельного контролю та правовстановлюючого документу на нього, саме тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом їх визнання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав покликаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_5 позов заперечив. Вважає, що позовні вимоги не відповідають законодавству.

Представник третьої особи Департаменту ДАБК у Львівській області, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не зявився, про причину неявки не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 1,4 га, що знаходиться по вул. Стрийській в с. Підгірці Стрийського району Львівської області, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства та нежитлова будівля майстерні А-1 загальною площею 304,3 кв.м за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Підгірці, вул. Стрийська, 10Е, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.12.2014 року.

Відповідно до звіту КПЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 28.07.2015 року про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта, за результатами технічного обстеження, будівлі конференцзалу А-1 (загальною площею 440,3 кв.м) та будинку відпочинку Б-2 (загальною площею 96,6 кв.м), що знаходяться по вул. Стрийській, 10Е в с. Підгірці Стрийського району Львівської області, відповідають вимогам надійності і безпечної експлуатації. Будівля конференцзалу А-1 та будинок відпочинку Б-2 придатні для подальшої безпечної експлуатації.

Інвентаризаційна вартість даного обєкту нерухомого майна відповідно до технічного паспорта на громадський будинок від 27.05.2015 року становить 1438438 (один мільйон чотириста тридцять вісім тисяч чотириста тридцять вісім 00 коп.) грн.

Згідно із ч.ч. 1 і 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст. 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Доказів порушення прав інших осіб суду не надано, і таких у судовому засіданні не здобуто.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі договору дарування від 26.12.2014 року ОСОБА_3 подарувала і передала у власність, а ОСОБА_1 прийняв у дар і у власність земельну ділянку площею 1,4000 га, кадастровий номер земельної ділянки: 462538520:01:007:0058, розташовану за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Підгірці, вул. Стрийська.

Згідно витягу з Державного кадастру про земельну ділянку вищезгадана земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення та використовується для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і обєднанням громадян для ведення підсобного сільського господарства. Землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Згідно із ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Судом встановлено, що 16 вересня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до голови ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_5 із заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Підгірці ОСОБА_2 сільської ради в порядку визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положення про порядок залучення забудовників (замовників) до пайової участі.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що самовільним будівництвом будинку відпочинку «Б-2» та переобладнанням конференцзалу «А-1», які знаходяться в с. Підгірці Стрийського району Львівської області, прав та інтересів інших осіб не порушено, звернень від власників сусідніх обєктів нерухомого майна щодо порушення їхніх прав цими роботами не поступало, що свідчить про відсутність таких порушень, так само як і відсутні порушення правил експлуатації цього обєкту, звернення позивача до органу місцевого самоврядування з заявою про укладення договору пайової участі, що свідчить про його намір сплачувати внески у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Підгірці, відповідно до законодавства, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на спірне нерухоме майно.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст., ст. 316, 325, 328, 331, 375, 376, 392 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, а саме будівлю конференцзалу літ. «А-1» загальною площею 440,3 кв.м, будинок відпочинку «Б-2» загальною площею 96,6 кв.м, вимощення І, огорожу № 1, огорожу « 2», що знаходиться по вул. Стрийській, 10Е в с.Підгірці Стрийського району Львівської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_6