Провадження № 2/127/4916/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:головуючого судді Саблука С.А.,

при секретарі Гуменюку Д.С.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.12.2010 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 12200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом відповідач не виконала, в звязку з чим, станом на 30.04.2015 року має заборгованість в розмірі 23839,15 грн., яка складається з: 12501,16 грн. - заборгованість за кредитом; 9026,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1111,39 грн. - штраф (процентна складова). Вказані обставини й стали підставою звернення до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2015 р. до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_2.

В судовому засідання представник позивача не зявився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій зазначила, що вимоги позову визнає частково з підстав наведених у письмових запереченнях. Згідно письмових пояснень, ОСОБА_1 просить суд відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» в частині позовних вимог щодо стягнення з неї заборгованості за пенею та комісією в сумі 700,00 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 1111,39 грн., а також заборгованості за кредитом, що перевищує встановлений кредитний ліміт на платіжну картку в розмірі 2800,00 грн., в звязку з їх безпідставністю. Зазначила, що кредитний договір був укладений нею в інтересах сімї, всі кошти за даним кредитним договором витрачались на її потреби та потреби її чоловіка ОСОБА_2, а тому виконання зобовязання за кредитним договором є їх спільним обовязком подружжя. Крім того у письмових поясненнях, ОСОБА_1 просить суд відмовити позивачу в задоволенні вимог щодо стягнення з неї заборгованості за кредитом та за процентами за користування кредитом за період з 30.12.2010 р. по 13.06.2012. р. на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України, в звязку зі спливом строку позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та письмові пояснення, з яких вбачається, що він вважає обґрунтованими вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором лише з ОСОБА_1 та заперечує щодо стягнення з ОСОБА_2, як солідарного боржника, заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що кредитний договір був укладений ОСОБА_1 до укладення шлюбу між нею та ОСОБА_2, кредитними коштами ОСОБА_1 розпоряджалась на власний розсуд та після розірвання шлюбу продовжувала використовувати їх на власні потреби.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.12.2010 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 12200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом ОСОБА_1 не виконала, в звязку з чим, станом на 30.04.2015 року має заборгованість в розмірі 23839,15 грн., яка складається з: 12501,16 грн. - заборгованість за кредитом; 9026,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1111,39 грн. - штраф (процентна складова).

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 посилається на те, що кредитний договір кредитний договір був укладений нею в інтересах сімї, всі кошти за даним кредитним договором витрачались на її потреби та потреби її чоловіка ОСОБА_2, а тому виконання зобовязання за кредитним договором є їх спільним обовязком подружжя був укладений нею в інтересах сімї, всі кошти за даним кредитним договором витрачались на її потреби та потреби її чоловіка ОСОБА_2, а тому вважає, що виконання зобовязання за кредитним договором є їх спільним обовязком подружжя.

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідачки ОСОБА_1 з огляду на наступне.

09.12.2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір на відкриття кредитного рахунку за платіжною карткою кредитка «Універсальна», згідно заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

26.07.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який рішенням суду від 30.01.2014 року було розірвано.

Згідно ч. 4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007 № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, кредитний договір із ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений ОСОБА_1 ще до укладення шлюбу з ОСОБА_2, що спростовує твердження відповідачки щодо отримання нею кредиту в інтересах сімї.

Крім того, згідно виписки по картковому рахунку № 781567 від 26.05.2014 р. наданої ОСОБА_1 в обґрунтування своїх заперечень проти позову, остання продовжує використовувати кредитні кошти і після розірвання шлюбу, збільшуючи розмір боргу.

Таким чином, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 не доведено, що всі отримані за даним кредитним договором кошти були витрачені на потреби сім'ї, а також оскільки доказів, підтверджуючих використання кредитних коштів ОСОБА_2 суду не надано, обовязок виконати зобовязання за кредитним договором може бути покладено лише на ОСОБА_1

Так, згідно п.п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/ ра§ез/70/, складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою",банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік.

П 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, до обов'язків позичальника, крім іншого, відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та ОСОБА_3), оплати Винагороди Банку.

п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг, встановлено, що власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення ОСОБА_3.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно 4.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 "Правил користування платіжною карткою", Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до п. 1.1.2.4 "Умов та правил надання банківських послуг" за незгодою зі зміною Правил та/або "Тарифів Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість.

На підставі п. 1.1.3.2.3 "Умов та правил надання банківських послуг", ОСОБА_3 має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно п. 2.1.1.3.5 "Умов та правил надання банківських послуг" Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою", ОСОБА_3 має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Згідно п. 1.1.3.2.2 "Умов та правил надання банківських послуг" У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення ОСОБА_3 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає твердження ОСОБА_1 щодо неправомірності збільшення позивачем встановленого кредитного ліміту на платіжну картку є безпідставними.

При вирішенні питання щодо застосування строків позовної давності до вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом та за процентами за користування кредитом за період з 30.12.2010 р. по 13.06.2012. р., судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З урахуванням наведених норм початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою.

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України, викладеного в ухвалі суду від 06.11.2013 року під час розгляду справи № 6-116цс13, початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором б/н від 30.12.2010 р., 20.06.2013 р. ОСОБА_1 було погашено в повному обсязі заборгованість за кредитним договором. Заборгованість за кредитом та заборгованість за процентами за користування кредитом, з вимогою про стягнення яких звернувся позивач, виникли у ОСОБА_1 з 21.06.2013 р.

Таким чином, вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом заявлені у межах строку позовної давності, встановленої ст. 257 ЦК України, а відтак суд не вбачає підстав для відмови в їх задоволенні.

Крім того, суд вважає що вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за пенею та комісією в розмірі 700,00 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, в розмірі 500.00 грн. (штраф фіксована частина), та 1111,39 грн. (штраф процентна складова) підлягають задоволенню, так як їх нарахування проведено позивачем в межах чинного законодавства відповідно до умов кредитного договору та зумовлене порушенням ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань за даним кредитним договором.

Також, суд вважає за необхідне, у відповідності до положень ст.. 88 ПК України, стягнути з відповідачів на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 525, 526, 611, 629, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 213, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 23839,15 гривень, а також судовий збір в сумі 243,60грн..

Апеляційнаскарга на рішення суду подаєтьсяпротягом десяти днів з дня йогопроголошення.

Суддя: