АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/230/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43, 44 Черненко В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівПальонного В. С. , Карпенко О. В.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 01 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області про виселення та зустрічною позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про повернення забезпечувального платежу, додаткової суми у розмірі забезпечувального платежу та витрат на проведення необхідних ремонтних робіт ,-

в с т а н о в и л а :

17 вересня 2014 року позивач ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_6 про виселення, посилаючись на те, що ОСОБА_8 є власником житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_1. Маючи бажання продати належний їй будинок, між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 24 вересня 2013 року було укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Черкаської області, предметом якого було зобов'язання сторін у строк до 01 липня 2014 року укласти договір купівлі-продажу (основний договір) вищевказаного житлового будинку.

Позивач зазначає у позові, що сторони погодили ціну основного договору та інші істотні умови. Так, однією із істотних умов попереднього договору передбачено, що до підписання основного договору купівлі-продажу ОСОБА_6 по особистому бажанню і за згодою ОСОБА_8 може заселитися та проживати у даному житловому будинку. Також згідно умов попереднього договору ОСОБА_6 зобов'язувалась не переплановувати будинок та дотримуватись протипожежної безпеки та ін.

Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_6 скористалася своїм правом та заселилася до вказаного будинку, однак порушила істотну умову договору, перепланувавши житловий будинок, а саме: приміщення «2» (ванна) та приміщення «ІІ» (комора) - об'єднано в одне приміщення «6» (ванна) та відповідно збільшено розміри; у приміщенні «7» тепер «2» - прибране вікно.

Позивач посилається, що основний договір не було укладено у термін, визначений попереднім договором, а відповідач ОСОБА_6 не надсилала ОСОБА_8 жодних пропозицій щодо укладення основного договору. Зазначені обставини дають всі правові підстави стверджувати про припинення зобов'язань за попереднім договором, тому відповідач ОСОБА_6 зобов'язана виселитись із займаного житлового будинку по АДРЕСА_1 оскільки у неї відсутні правові підстави для проживання у ньому.

Відповідач ОСОБА_6 відмовляється добровільно виселятись з житлового будинку, в зв'язку з чим позивач ОСОБА_8 звернувся до суду з даним позовом та просила виселити ОСОБА_6 з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 судові витрати : судовий збір.

17 жовтня 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_8 про повернення забезпечувального платежу, додаткової суми у розмірі забезпечувального платежу та витрат на проведення необхідних ремонтних робіт, посилаючись на те, що 24 вересня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було укладено попередній договір, згідно якого сторони зобов'язувались укласти договір купівлі-продажу (основний договір) житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно п.1 вказаного попереднього договору сторони зобов'язались у строк до 01 липня 2014 року укласти договір купівлі-продажу. Відповідно до п. 5 договору, у забезпечення своїх обов'язків, ОСОБА_6 сплатила ОСОБА_8 забезпечувальний платіж у сумі 16000,00 грн.

Позивач ОСОБА_6 за зустрічним позовом , вказує що 01 липня 2014 року за попередньою домовленістю з ОСОБА_8, ОСОБА_6 з'явилася до приватного нотаріуса. Продавець ОСОБА_8 вже знаходилася у нотаріуса та повідомила, що основний договір не може бути укладений, оскільки документи для його оформлення ще не виготовлені. Отже, у зазначений попереднім договором термін, а саме до 01 липня 2014 року, договір купівлі-продажу не був укладений з вини продавця.

20 серпня 2014 року, не дочекавшись повідомлення від ОСОБА_8 щодо виготовлення документів та нової дати укладення основного договору, ОСОБА_6 направила їй пропозицію, у якій пропонувала повідомити про стан готовності документів і визначити дату підписання договору купівлі-продажу. Однак ОСОБА_8 не надала письмової відповіді, але в телефонній розмові повідомила, що передумала продавати будинок.

Відповідно до п. 7 попереднього договору, якщо невиконання умов договору станеться з вини покупця, то переданий покупцем продавцю за договором забезпечувальний платіж залишається у продавця і не підлягає поверненню. У разі, якщо невиконання умов цього договору станеться з вини продавця, останній зобов'язаний повернути покупцю забезпечувальний платіж та додатково сплатити суму в розмірі забезпечувального платежу.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що ОСОБА_8 порушує права ОСОБА_6, в зв'язку з чим вона, 16 вересня 2014 року, правила ОСОБА_8 вимогу про повернення забезпечувального платежу та необхідності додатково сплатити суму в розмірі забезпечувального платежу.

Також позивач за зустрічним позовом посилається на те, що на момент вселення в будинок ОСОБА_6, в ньому не було необхідних умов для проживання, в зв'язку з чим їй довелося замінити труби, що забезпечують водопостачання до будинку, деяке газове обладнання, котел, електропроводку, каналізацію та провести інші необхідні ремонтні роботи. На вказані роботи ОСОБА_6 довелося витратити більше 40000 грн. Крім того, їй довелось прибрати глиняний перестінок між ванною кімнатою та коморою, оскільки він був ветхим і розсипався, а з метою забезпечення теплозбереження, ОСОБА_6 заклала вікно цеглою, яку при необхідності можна прийняти та користуватися вікном. В зв'язку з даними обставинами ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічним позовом та просила у задоволенні позову ОСОБА_8 відмовити. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 кошти у сумі 16000,00 грн. - забезпечувальний платіж за договором та 16000,00 грн. - додаткова сума у розмірі забезпечувального платежу, що разом складає 32000,00 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу.

04 листопада 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про збільшення позовних вимог та просила стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 кошти в сумі 14538,73 грн. - витрати на проведення ремонтних робіт в будинку по АДРЕСА_1. Інші позовні вимоги залишити без змін.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2014 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про повернення забезпечувального платежу, додаткової суми у розмірі забезпечувального платежу об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про виселення.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача за первісним позовом, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - службу у справах дітей Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 01 грудня 2014 року позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області про виселення задоволено.

Виселено ОСОБА_6 з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 судові витрати у сумі 243,60 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про повернення забезпечувального платежу, додаткової суми у розмірі забезпечувального платежу та витрат на проведення необхідних ремонтних робіт задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 32000 грн., з яких: 16000 грн. - забезпечувальний платіж, сплачений за попереднім договором від 24 вересня 2013 року та 16000 грн. - додаткова сума в розмірі забезпечувального платежу, відповідно до п. 7 попереднього договору від 24 вересня 2013 року.

В інших позовних вимогах зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 судові витрати у розмірі 160 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_8 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що висновки суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_9 суперечать обставинам справи та положенням закону. Просить рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 01 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити повністю, в іншій частині рішення залишити без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_6 незаконне та таке, що ухвалено з неповним з'ясуванням обставин справи. Просить скасувати рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 01 грудня 2014 року в частині відмови щодо відшкодування витрат на проведення ремонтних робіт та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_8 кошти в сумі 14538,73 грн. - витрати на проведення ремонтних робіт в будинку. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги по первісному позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушила умови попереднього договору, основний договір купівлі - продажу неукладений, тому відсутні підстави проживання відповідача у будинку позивача , в зв'язку з чим вимоги позивача про виселення відповідача з належного позивачу будинку підлягають до задоволення.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача за зустрічним позовом про повернення забезпечувального платежу та додаткової суми в розмірі забезпечувального платежу, та відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на проведення необхідних ремонтних робіт за зустрічними позовом, суд першої інстанції виходив з недоведеності вимог в цій частині, посилаючись, що в судовому засіданні не здобуто доказів, які б підтверджували, що позивач, як власник будинку давала згоду відповідачу на перепланування та переобладнання будинку по АДРЕСА_1, тому вимоги за зустрічним позовом в цій частині є безпідставними та необґрунтованими, задоволенню не підлягають.

Відмовляючи в зазначеній вимозі позивача за зустрічним позовом, суд не взяв до уваги посилання її представника на те, що для того, щоб в будинку можна було проживати, проведення ремонтних робіт було необхідним, так як суду не було надано жодного доказу про те, що будинок був непридатний для проживання і потребував саме таких ремонтних робіт.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які є обґрунтованими і відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 грудня 2011 року ОСОБА_8 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1, що підтверджується даними витягу про державну реєстрацію прав № 32518194 від 15 грудня 2011 року ( а. с. 6, 7).

24 вересня 2013 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 було укладено попередній договір попередній купівлі - продажу будинку, згідно якого сторони зобов'язувались у строк до 01 липня 2014 року укласти договір купівлі-продажу (основний договір) житлового будинку АДРЕСА_1 на умовах, встановлених цим попереднім договором.

Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами , що передбачено ст. 629 ЦК України.

Як вбачається із п. 2 попереднього договору, сторони домовилися, що істотними умовами основного договору купівлі-продажу будуть такі: продаж зазначеного житлового будинку визначається у розмірі 117786 грн. на день укладення договору купівлі-продажу; продавець зобов'язується знятися з реєстрації, звільнити жилий будинок від речей, вилучити ключі від жилого будинку в осіб, які їх мали, і передати житловий будинок покупцеві до 01 липня 2014 року; сторони домовились, що до підписання основного договору купівлі-продажу покупець по особистому бажанню і за згодою продавця може заселитися та проживати в житловому будинку. Також покупець зобов'язався не переплановувати житловий будинок, та покупець взяв на себе відповідальність за протипожежну безпеку житлового будинку, за нормальне функціонування і тримання в робочому стані усіх комунікацій; витрати, пов'язані з оформленням основного договору сторони договору сплачують порівну.

Згідно п. 3 зазначеного договору, для укладення договору купівлі-продажу продавець зобов'язався одержати витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, погасити існуючу заборгованість з оплати комунальних послуг по житловому будинку та підготувати усі інші документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору.

З моменту укладення попереднього договору, продавець зобов'язався не відчужувати житловий будинок іншим особам, не надавати його в користування та не передавати в заставу, не демонтувати сантехнічне, електротехнічне обладнання, вікна, двері, наявні у жилому будинку на момент його огляду покупцем (п. 4 договору).

Згідно до п. п. 5-7 договору передбачено, що у забезпечення виконання своїх зобов'язань, покупець сплатив продавцю забезпечувальний платіж у розмірі 16000,00 грн., який не підлягає поверненню та входить в основну ціну за даний житловий будинок. Сторони встановили, що передбачений забезпечувальний платіж не є одним із видів забезпечення зобов'язань, які передбачено ст. 546 ЦК України, тобто не є неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Фактом, підтверджуючим готовність продавця до підписання договору купівлі-продажу, буде наявність усіх необхідних документів для відчуження вищевказаного житлового будинку, які будуть передані відповідному нотаріусу у відповідний час.

Фактом, підтверджуючим готовність покупця до повного розрахунку та підписання договору купівлі-продажу, буде присутність у вищевказаний час у відповідного нотаріуса.

Сторони визнали, що у випадку, якщо невиконання умов цього договору станеться з вини покупця, то переданий покупцем продавцю за цим договором забезпечувальний платіж залишається у продавця і не підлягає поверненню.

У разі, якщо невиконання умов цього договору станеться з вини продавця, останній зобов'язаний повернути покупцю забезпечувальний платіж та додатково сплатити суму в розмірі забезпечувального платежу.

Під час розгляду справи судом першої інстанції достовірно встановлено та вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_6 скористалася своїм правом та вселилась у вищевказаний житловий. Однак, нею були порушені істотні умови договору, оскільки ОСОБА_6 до підписання основного договору, перепланувала житловий будинок, а саме: приміщення «2» (ванна) та приміщення «ІІ» (комора) - об'єднала в одне приміщення «6» (ванна) та відповідно було збільшено їх розміри; у приміщенні «7» тепер «2» - прибране вікно, що підтверджується копією технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок по АДРЕСА_1 від 25 червня 2014 року.

ОСОБА_6 не заперечувала, що під час проведення ремонтних робіт їй довелося прибрати глиняний перестінок між ванною кімнатою та коморою, оскільки він був ветхим та розсипався, а з метою забезпечення теплозбереження, із внутрішньої сторони будинку було закладено цеглою вікно.

В зв'язку з недотриманням ОСОБА_6 умов попереднього договору позивач ОСОБА_8 звернулася до суду із даним позовом та просила виселити ОСОБА_6 із належного їй житлового будинку, оскільки укладати основний договір купівлі - продажу з ОСОБА_6 на попередніх умовах повна відмовилась, а підстав проживати у її будинку відповідач не мала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 109 ЖК УРСР, виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав передбачених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_8 про виселення ОСОБА_6 із належного їй житлового будинку по АДРЕСА_1, оскільки відповідач ОСОБА_6 здійснила перепланування, що умовами попереднього договору, а саме п.2 не дозволялось власником будинку, позивач відмовилась укладати договір - купівлі - продажу будинку після виготовлення всіх необхідних документів з відповідачем, сама відповідач ОСОБА_6 погодилась виселитись добровільно з будинку, але вимагала повернути забезпечувальний платіж, додатковий платіж в розмірі забезпечувального платежу та витрати, понесені в зв'язку з ремонтними роботами, проведеними нею в будинку .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважаючи, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення з ОСОБА_8 на її користь забезпечувального платежу та додаткової суми у розмірі забезпечувального платежу, оскільки сторони домовилися, згідно умов попереднього договору, в яких випадках, та яких розмірах забезпечувальний платіж підлягає поверненню.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що позивач ОСОБА_8 порушила умови попереднього договору, так як на дату укладення договору купівлі-продажу, а саме на 01 липня 2014 року, нею не були виготовлені всі необхідні документи для укладення договору купівлі - продажу будинку, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_10 за № 404/01-16 від 22 листопада 2014 року, з якої вбачається, що між сторонами у нотаріуса виникла суперечка, так як сторона покупця пред'явила кошти для купівлі будинку, з якими прибула до нотаріуса, а у продавця ОСОБА_8 не було необхідних документів, які вона зобов'язувалась якнайшвидше підготувати та видала для цього довіреність на ім'я ОСОБА_11 в цей же день, зареєстровану в реєстрі за № 1077 ( а. с. 81 ).

В подальшому ОСОБА_8 не відповідала на пропозиції ОСОБА_6 від 20.08. 2014 року ( а.с.43 - 44), які були отримані 23.08. 2014 року та вимогу від 16.09. 2014 року ( а.с.45-46), які також отримано18.09. 2014 року позивачем та взагалі відмовилась укладати договір купівлі - продажу будинку з ОСОБА_6, звернувшись з позовом до суду 17.09. 2014 року.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції представник ОСОБА_8 - ОСОБА_12 пояснював, що ОСОБА_8 згідна продати будинок, але не за таку суму, як зазначено в попередньому договорі, оскільки долар значно зріс і сума вказана в попередньому договорі становить всього 9 тисяч доларів, тому ОСОБА_6 було запропоновано купити вказаний будинок за 17 тисяч доларів. Сторони не дійшли згоди в ціні будинку на нових умовах позивача.

Відповідно до ст. 546 ЦК України зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Сторони дійшли згоди, домовившись згідно умов попереднього договору, що у забезпечення виконання своїх обов'язків, Покупець сплачує Продавцю забезпечувальний платіж в розмірі 16000 гривень , який не підлягає поверненню та входить в основну ціну за житловий будинок.

Згідно п. 6 умов попереднього договору сторони встановили, що забезпечувальний платіж не є одним із видів забезпечення виконання зобов'язання, які передбачені ст. 546 ЦК України.

Пунктом 7 умов попереднього договору сторони визнали випадки, якщо невиконання умов договору станеться з вини покупця чи продавця та встановили, які кошти забезпечувального платежу та додаткові кошти повинна повернути винна сторона.

Отже, сторони визначили, що в разі вини продавця будинку підлягає поверненню забезпечувальний платіж та додатково сплачується сума в розмірі забезпечувального платежу, що становить за умовами договору 32000 гривень, які і стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6

За таких обставин, не підлягають до задоволення доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що суд першої інстанції помилково, встановивши наявність вини ОСОБА_8, застосував передбачені санкції, згідно попереднього договору, стягнувши з неї забезпечувальний платіж та додаткову суму в розмірі забезпечувального платежу, оскільки спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Порушення ОСОБА_8 умов попереднього договору вбачається із матеріалів справи, а саме: із відповіді приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_10 № 404/01-16 від 22 листопада 2014 року, інших доказів у справі, яким суд дав належну оцінку.

Виходячи з викладеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки відсутні підстави для їх задоволення, так як суд саме згідно умов договору стягнув кошти на користь ОСОБА_6 в сумі 32000 гривень з ОСОБА_8

Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови ОСОБА_6 в задоволенні її позову в частині стягнення з ОСОБА_8 витрат на проведення необхідних ремонтних робіт, оскільки відповідно до вимог ст. 100 ЖК України та ст. 778 ЦК України не підлягають відшкодуванню витрати понесені на переобладнання і перепланування, якщо переобладнання і перепланування житлового приміщення відбулося без згоди власника.

Під час розгляду справи ОСОБА_6 не довела, що ОСОБА_8 надавала їй згоду на переобрання та поліпшення житлового будинку.

Виходячи із вищевикладеного, доводи апелянта представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 є необґрунтованими, про те, що ОСОБА_8 надавала згоду на ремонт житла, так як вона кілька разів приходила до будинку та бачила, які ведуться ремонтні роботи, та не робила ніяких зауважень з цього приводу, не підлягають до задоволення, оскільки матеріали справи не містять належних доказів.

Відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Обов'язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Посилання апелянтів, що рішення суду першої інстанції є незаконним не підтверджено доказами та не наведено підстав, визначених у ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі.

Виходячи з викладеного, доводи апелянтів носять суб'єктивний характер, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 01 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області про виселення та зустрічною позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про повернення забезпечувального платежу, додаткової суми у розмірі забезпечувального платежу та витрат на проведення необхідних ремонтних робіт - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :