У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 4 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від

16 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», Харківської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи - Комунальне підприємство «Пісочинкомунсервіс», Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати недійсним свідоцтво НОМЕР_1 про право власності на 58/100 часток комунальної квартири № 53, що складається з однієї житлової кімнати площею 18,10 кв. м, загальною площею 33,30 кв. м , видане 5 серпня

2011 року Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, та

ОСОБА_6

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4,

ОСОБА_3, ОСОБА_5, та ОСОБА_6 на частину спірної квартири № 53, проведеної на підставі свідоцтва НОМЕР_1, виданого 5 серпня 2011 року Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації».

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що квартира за адресою: АДРЕСА_1, в

2001 році була одержана нею за місцем її роботи на сім'ю у складі 2 осіб на підставі довідки, виданої начальником вокзалу Харків-пасажирський, про що свідчить ордер від 28 серпня 2002 року № 2492.

Рішенням Пісочинської селищної ради від 10 грудня 2002 року за № 942 було прийнято рішення про прийняття в комунальну власність територіальної громади Пісочинської селищної ради під'їздів № 1 та № 2 вказаного житлового будинку на баланс КП «Пісочинкомунсервіс».

Квартира за адресою: АДРЕСА_1, приватизована частково, а саме 58/100 комунальної квартири, що складається з однієї житлової кімнати площею 18,10 кв. м, загальною площею 33,30 кв. м, власниками яких є сім'я з чотирьох осіб, а 42/100 вказаної комунальної квартири не приватизовані.

На сьогодні в квартирі зареєстровано 5 осіб, а фактично проживає лише одна особа, а саме ОСОБА_2

Вона, як основний наймач з питань приватизації частини квартири не зверталась, згоди на такі дії не давала.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 4 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким вирішити справу по суті, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та тих обставин, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 6 березня 2009 року змінені умови договору найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1, та зобов'язано

КП «Пісочинкомунсервіс» укласти окремий договір найму житла з ОСОБА_3 на житлову кімнату площею 18,1 кв. м з балконом, залишивши коридор, вбиральню, ванну кімнату, кухню в спільному користуванні сімей, а жилу кімнату площею 13,1 кв. м залишено в користуванні ОСОБА_2

За заявою ОСОБА_3 в порядку приватизації вона та її малолітні діти ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_4 набули права власності на 58/100 частин вказаної квартири.

Суди правильного вважали, що оскільки рішенням Харківського районного суду Харківської області від 6 березня 2009 року змінені умови договору найму житлового приміщення спірної квартири, то відповідач та її малолітні діти набули право власності на 58/100 частин цієї квартири без порушення вимог чинного законодавства. Так, суд першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Харківського районного суду Харківської області від

4 серпня 2015 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», Харківської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи - Комунальне підприємство «Пісочинкомунсервіс», Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 4 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна