АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4521/15 Справа № 180/2531/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Хомченко С. І. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Левцунові І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця" на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року по справі за позовом прокурора м. Марганець в інтересах ОСОБА_2 до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про встановлення факту проживання однією сім'єю та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року прокурор м. Марганець звернувся до суду з зазначеним позовом в інтересах ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що в результаті аварії, що у 2009 році з Узбекистану до України переїхала її сестра ОСОБА_4 у зв'язку з доглядом за хворою матір'ю похилого віку. З цього часу і до моменту аварії ІНФОРМАЦІЯ_3 року вони проживали разом однією сім'єю за адресою АДРЕСА_1. В результаті аварії, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_3 року на залізничному переїзді в с. Городище, в районі м. Марганець, загинула її сестра ОСОБА_4, у зв'язку з чим їй було завдано моральну шкоду.

Враховуючи зазначене, прокурор м. Марганець в інтересах ОСОБА_2 просить суд стягнути солідарно з ДП "Придніпровська залізниця", ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., оскільки вони є власниками джерел підвищеної небезпеки, внаслідок взаємодії яких ОСОБА_2 завдано шкоду, та з ПАТ "СГ "ТАС" - 2550 грн.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року позовні вимоги прокурора м. Марганець в інтересах ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт проживання однією сім'єю з 2009 року і до моменту аварії, яка відбулася 12.10.2010 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1. Стягнуто з ПрАТ "СГ "ТАС" на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2550 грн. Стягнуто з ДП "Придніпровська залізниця", ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень. Вирішено питання щодо судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, ДП "Придніпровська залізниця" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог до ДП "Придніпровська залізниця" та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог до ДП "Придніпровська залізниця" про стягнення моральної шкоди відмовити, а в іншій частині рішення суду залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що у 2009 році з Узбекистану до України переїхала сестра ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у зв'язку з доглядом за хворою матір'ю похилого віку. З цього часу і до моменту аварії ІНФОРМАЦІЯ_3 року вони проживали разом однією сім'єю за адресою АДРЕСА_1, вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет, постійно були разом.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд першої інстанції посилався на те, що встановлення даного факту необхідне ОСОБА_2 для підтвердження права на отримання відшкодування моральної шкоди, у зв'язку із смертю сестри. Враховуючи зазначене та показання свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які підтвердили факт проживання однією сім'єю з 2009 року і до моменту аварії, яка відбулася 12.10.2010 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1, суд дійшов вірного висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині.

Крім того, судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року на залізничному переїзді в с. Городище, в районі м. Марганець сталася ДТП, що підтверджується Актом розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_3 року на залізничному переїзді 115 км+566 м перегону Нікополь-Марганець Криворізької дирекції залізничних перевезень Придніпровської залізниці від 12-13 жовтня 2010 року, відповідно до якого в результаті зіткнення загинуло 45 особи та 8 осіб травмовано.

В результаті аварії, що сталася на залізничному переїзді в с. Городище, в районі м. Марганець, загинула сестра ОСОБА_2 - ОСОБА_4 За наслідками даного випадку їй завдано моральну шкоду.

Відповідно до Акту розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_3 року на залізничному переїзді 115 км+566 м перегону Нікополь-Марганець Криворізької дирекції залізничних перевезень Придніпровської залізниці від 12-13 жовтня 2010 року, автобус БАЗ-А079 "Еталон", реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ПП "ОСОБА_3.", перевізник ПП "Ремсервіс", ліцензія на перевезення, дійсна до 29.11.2014 року, видана на фізичну особу ОСОБА_3, який мешкає за адресою АДРЕСА_2. Автобус здійснював рейс за маршрутом "Б" у місті Марганець.

Електровоз ВЛ-8 №1583 приписаний до Криворізького локомотивного депо Придніпровської залізниці. Побудований 10.01.1967 на Тбіліському електровозобудівному заводі.

Суд встановив, що ОСОБА_2 внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки завдано моральної шкоди, а тому, вирішуючи питання про розмір завданої моральної шкоди, суд врахував значні тяжкі зміни життєвих зв'язків, глибину душевних страждань, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, та стягнув солідарно з відповідачів ДП "Придніпровська залізниця" та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 100 000 грн.

Крім того, встановлено, що згідно Полісу ВЕ 0789663 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19 листопада 2009 року з ПАТ "СК "ТАС" ОСОБА_3 застрахував цивільну відповідальність за шкоду, завдану третім особам під час ДТП. Строк дії з 20 листопада 2009 року до 19 листопада 2010 року, забезпечений транспортний засіб - автобус БАЗ А 079-04, номерний знак НОМЕР_1. Згідно з зазначеним полісом ПАТ "СК "ТАС" несе відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Виходячи із встановлених фактів, суд першої інстанції, керуючись ч. 1,2,5 ст. 1187 ЦК України, ч. 2 ст. 1188 ЦК України, ч. 1 ст. 1190 ЦК України, з урахуванням вимог розумності та справедливості, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги у повному обсязі та стягнув у солідарному порядку з ДП "Придніпровська залізниця" та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. Крім цього, оскільки відповідальність ОСОБА_3 застрахована, то сума завданої моральної шкоди в межах ліміту відповідальності страховика - 2550 гривень, стягується також із страхової компанії.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини по справі, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що факт спільного проживання АДРЕСА_1, ведення спільного бюджету позивачкою та її сестрою достеменно не встановлено. Крім того, довідка голови квартального комітету, яка була видана ОСОБА_2 та залучена до матеріалів справи, не містить конкретної інформації про місце фактичного проживання та реєстрації. ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, але в довідці зазначено, що вона прописана по АДРЕСА_1.

Однак, з такими доводами апелянта погодитися не можна, оскільки довідка № 51 від 08.09.2014 року є належним та допустими доказом того, що ОСОБА_2 дійсно проживала разом з сестрою ОСОБА_4 однією сім'єю з 2009 року і до моменту аварії ІНФОРМАЦІЯ_3 року за адресою АДРЕСА_1. Крім того, факт проживання однією сім'єю підтверджується також показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Доводи апеляційної скарги про те, що між діями водія автобусу БАЗ-А079.04 ОСОБА_9 (володільцем якого є ОСОБА_3.) та локомотивної бригади, яка керувала електровозом ВЛ-8 № НОМЕР_2 відсутні сукупні дії у заподіянні шкоди, що виключає солідарне зобов'язання щодо відшкодування шкоди, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться тільки до особистого тлумачення апелянтом норм права, без обґрунтування незаконності рішення суду щодо встановлених ним обставин у справі.

Також, необґрунтованим є посилання в апеляційній скарзі на відсутність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки про спричинення йому такої шкоди свідчить сам факт смерті сестри ОСОБА_4 Щодо розміру моральної шкоди, то вона визначена судом з врахуванням вимог розумності та справедливості.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ДП "Придніпровська залізниця" про те, що суд не дав оцінки наданих ними доказів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, вони зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, необґрунтованими та зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду судом апеляційної інстанції не встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця" - відхилити.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова