Номер провадження: 22-ц/785/497/15
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Комаровської Н.В.,

Суддів - Калараша А.А., Короткова В.Д.,

З участю секретаря - Добряк Н.І.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 01.07.2014р. , -

в с т а н о в и л а :

22.11.2012 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з позовом до ОСОБА_4 про стягнення з майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилались на те,що 06.09.2012 р. ОСОБА_3 рухаючись на автомобілі НОМЕР_1 ,власником якого є ОСОБА_2, по вул. Базовій м Одеси в напрямку складських комплексів потрапив в дорожньо-транспортну пригоду,яка відбулась з вини ОСОБА_4,яка порушила вимоги пункту 10.1 "Правил дорожнього руху", не надавши переваги автомобілю "Toyota Camry" під керуванням ОСОБА_3 виконала різкий виїзд з правого узбіччя на смугу автомобільного руху, вдаривши автомобіль "Toyota Camry" в праву бокову сторону кузову.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 08.11.2012р. відповідач притягнута до адміністративної відповідальності та їй призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Після проведення судової автотоварознавчої експертизи позивачі уточнили свої позовні вимоги і просили стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 8457,23 грн. та вартість експертизи в сумі 1123,63 грн. та судові витрати в сумі 444,02 грн.,а на користь позивача ОСОБА_3 - компенсацію моральної шкоди в сумі 5000 грн.,витрати на юридичну допомогу - 2000 грн..

Представник відповідача позов не визнала.

Судом за заявою відповідача пригягнута до участі у справі страхова компанія "Добробут".

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 01.07.2014р. позов задоволений частково.Стягнуто на користь позивача ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 8457,23 грн., витрати на проведення експертизи- 1123,63 грн. та судові витрати - 444,02 грн.,на користь позивач ОСОБА_3 - компенсацію моральної шкоди в сумі 2000 грн. та витрати на юридичну допомогу в сумі 2000 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить про скасування рішення,мотивуючи тим,що суд порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

При розгляді справи судом встановлено,що 06.09.2012 р. ОСОБА_3 рухаючись на автомобілі НОМЕР_1 ,власником якого є ОСОБА_2, по вул. Базовій м Одеси в напрямку складських комплексів потрапив в дорожньо-транспортну пригоду,яка відбулась з вини ОСОБА_4,яка порушила вимоги пункту 10.1 "Правил дорожнього руху", не надавши переваги автомобілю "Toyota Camry" під керуванням ОСОБА_3 виконала різкий виїзд з правого узбіччя на смугу автомобільного руху, вдаривши автомобіль "Toyota Camry" в праву бокову сторону кузову.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 08.11.2012р. відповідач притягнута до адміністративної відповідальності та їй призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Висновком судової автотоварознавчої експертизи визначено,що в результаті ДТП майнова шкода дорівнює 8457,23 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Суд правильно визначив характер виникших по справі правовідносин та застосував при вирішенні спору вказані норми матеріального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,суд обґрунтовано виходив з вимог ч. ч. 1, 3, 4 ст. 23 ЦК України,відповідно до яких особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

Зменшивши розмір компенсації моральної шкоди до 2000 грн. в порівнянні з позовними вимогами ОСОБА_3 про стягнення компенсації моральної шкоди в сумі 5000 грн.,суд врахував тяжкість моральних страждань позивача та виходив із засад розумності,виваженості і справедливості.

Не може бути підставою для скасування рішення довод апелянта про те,що відшкодувати шкоду позивачем повинна страхова компанія

"Добробут",виходячи з наступного.

Пунктом 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013р. роз*яснено,що Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно впорядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

З матеріалів справи вбачається,що страхова компанія "Добробут" притягнута до участі у справі без дотримання вимог ст.33 ЦПК України за заявою не позивачів,а за заявою відповідача ОСОБА_4, відомостей про звернення ОСОБА_4 до страхової компанії повідомленням про ДТП та

визнання ДТП страховим випадком матеріали справи не містять,страховий поліс та відповідь МТСБУ ( а.с.118) містять різні державні номери автомобілю "Nissan".

Не може бути підставою для скасування рішення суду і довод апелянта про те,що на фототаблиці до експертного дослідження відображений автомобіль з іншими держномерами,оскільки відповідно до довідки ДАІ 12.12.2012р. автомобіль,власником якого була ОСОБА_2 знятий з обліку та зареєстрований на ім*я ОСОБА_3 за іншими номерами ( НОМЕР_2).

Цією ж довідкою та копією технічного паспорту на ім*я ОСОБА_2 спростовується і довод апелянта про те,що ОСОБА_2 не була власником автомобілю,тому не має права вимоги.

Судова колегія вважає,що суд повно дослідив обставини справи,правильно застосував норми матеріального права,не допустив порушень процесуального законодавства,тому підстав для скасування рішення немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду,тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1.п.1,308 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити, рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 01.07.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: А.А.Калараш

В.Д.Коротков