АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/190/2015 Головуючий в І інстанції: Дорошинська В.Е.
Категорія 25 Доповідач: Борко А.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 12 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого: Борка А.Л.

Суддів: Бездрабко В.О.

Приходько Л.А.

при секретарі: Сидоренко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами товариства з додатковою відповідальністю "Альфа-Гарант" та ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 07 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 та ТДВ страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,зазначаючи,що 08.03.2014 р. в результаті ДТП її автомобіль отримав механічні пошкодження. Автомобіль застраховано в ТДВ Страховій компанії «Альфа- Гарант». На даний час заподіяну матеріальну шкоду внаслідок ДТП відповідач та ТДВ «СК «Альфа-Гарант» так і не відшкодували. У зв'язку з наведеним після уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача 7238,34грн. матеріальної шкоди та 2500 грн. моральної шкоди.; стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача 9390,37 грн. та моральної шкоди 2500 грн., відшкодувати судові витрати.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 07 жовтня 2014 рокупозов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ТДВ Страхової компанії «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 4997,86 гривень - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 2500 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ТДВ Страхової компанії «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_3 7890 грн. відшкодування моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_2, ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі - по 1946,80 грн. з кожного, та 90,48грн. з ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" просить апеляційну скаргу задовольнити, заочне рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу задовольнити, заочне рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ТДВ Страхової компанії «Альфа-Гарант» підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,судом першої інстанції повністю задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ТДВ страхової компанії «Альфа - Гарант».

Проте погодитись із таким висновком суду першої інстанції не можна,оскільки суд дійшов до нього порушивши норми матеріального і процесуального права,що регулюють спірні правовідносини.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 08.03.2014 р. близько 13-00 годин в м.Херсоні по Бериславському шосе, відповідач при виїзді з парковки ТРЦ «Фабрика», керуючи автомобілем «Daewoo», р.н. НОМЕР_1, не надав переваги в русі т/з «Volkswagen» р.н. НОМЕР_1 під керуванням відповідача, який рухався по головній дорозі, унаслідок чого скоїв зіткнення з ним. В результаті даної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м.Херсона від 01.04.2014 р. ОСОБА_2 визнано винним та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн., яка набрала чинності 11.04.2014 р.

Як вбачається з матеріалів справи,відповідно до заяви ОСОБА_3 про страхове відшкодування від 11.03.2014 р. вказано, що у зв'язку з тим, що в ДТП, яка сталась 13-00 год. 08.03.2014 р. відповідальним за заподіяння шкоди визнано ОСОБА_2, цивільно-правову відповідальність якого застраховано в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/6860683 від 31.12.2013р., вона просить відшкодувати шкоду.

Відповідно до розрахунку №ЮГАС020796 від 13.03.2014 р. виданим тов «Юг-Авто», матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Volkswagen» д.н.НОМЕР_1 складає 4923,50грн.

Згідно звіту №006 від 16.07.2014р. експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, експерта ОСОБА_4, вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «Volkswagen» р.н. НОМЕР_1 складає 7890,37грн., а втрата товарної вартості 4487,86грн.

Як вбачається з матеріалів справи,згідно наданих квитанцій позивачем оплачено: поштові послуги на суму 90,48грн., послуги експерта по автотоварознавчому дослідженню в сумі 650,00грн., юридичні послуги в розмірі 3000,00грн., судовий збір - 243,60грн.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог, користуючись при цьому рівними процесуальними правами на засадах змагальності сторін, згідно вимог ст.10 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

На підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 3 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.28 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до вимог ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно

-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода стягується тільки у разі ушкодження здоров'я та тільки у розмірі - 5 відсотків страхо-вої виплати за шкоду,заподіяну здоров'ю.

Згідно до вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі і витрати на правову допомогу. Згідно ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Законом України від 20.12.2011 року «Про граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справ. Так, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальний дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Законом «Про Державний бюджет України на 2014рік» встановлено на 2014р. мінімальну заробітну плату у розмірі з 1 січня -1218,00 гривні. Тобто, оскільки витрати на правову допомогу позивача складають 3000,00грн., то вони не перевищують граничних розмірів.

На думку колегії суддів,приймаючи рішення про стягнення на користь позивачки з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 4997,86 грн. та 2500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції належним чином обґрунтував своє рішення та прийшов до вірних висновків. Підстав для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині колегія суддів не вбачає.

Крім того,колегія суддів вважає,що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про стягнення на користь позивачки з тдв Страхової компанії «Альфа-Гарант» 2500 грн. в якості відшкодування спричиненої моральної шкоди,оскільки відповідно до вимог ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відпо-відальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода ОСОБА_3 може бути відшкодована тільки у разі ушкодження здоров'я та тільки у розмірі - 5 відсотків страхової виплати за шкоду,заподіяну здоров'ю.

Таким чином,апеляційна скарга тдв страхової компанії «Альфа-Гарант» підлягає задоволенню частково,а апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

З підстав зазначених вище колегія суддів вважає,що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати в частині стягнення з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 2500 грн. В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа-Гарант" - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 07 жовтня 2014 рокускасувати в частині стягнення з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 2500 грн. - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді