печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4950/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Середи К.О., при секретарі Герасименко М.М., за участю старшого державного виконавця Білоуса О.О., розглянувши подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Білоуса О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання рішення суду, без вилучення паспортного документу громадянина України ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Білоуса О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання рішення суду, без вилучення паспортного документу громадянина України ОСОБА_2.

В обґрунтування вищевказаного подання, державний виконавець вказує на те, що на виконанні у відділі ДВС Печерського РУЮ в м. Києві знаходиться виконавчий лист Печерського районного суду м. Києва № 757/4950/13ц від 29.10.2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 720 754,01 грн. Вказує на те, що 22.12.2014 постановою державного виконавця винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Виконавчими діями встановлено, що боржник володіє об'єктом нерухомості, а саме об'єктом незавершеного будівництва. З'явившись за викликом державного виконавця, ОСОБА_2 надав пояснення, згідно яких рішення суду на даний час не виконано через відсутність коштів. З метою часткового погашення боргу, боржником запропоновано звернути стягнення на належні йому 726 риболовних товарів. Вказане майно описано державним виконавцем. Зазначає, що станом на теперішній час рішення суду боржником не виконано.

У судовому засіданні старший державний виконавець ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві Білоус О.О. подання підтримав з викладених у ньому підстав та просив задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Частиною 2 ст. 377-1 цього Кодексу передбачено, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання та приєднані до нього документи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Печерського РУЮ в м. Києві знаходиться виконавчий лист Печерського районного суду м. Києва № 757/4950/13ц від 29.10.2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми коштів в розмірі 720 754,01 грн.

З матеріалів подання вбачається, що постановою старшого державного виконавця Білоуса О.О. від 03.11.2014, відкрито виконавче провадження № 45280793 з приводу примусового виконання виконавчого листа № 757/4950/13ц, виданого 29.10.2014 року та 22.12.2014 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

У судовому засіданні державний виконавець зазначив, що при примусовому виконанні виконавчого провадження № 452807936 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва № 757/4950/13ц, виданого 29.10.2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму коштів в розмірі 720754,01 грн., встановлено, що боржник ухиляється від добровільного виконання зобов'язань та рішення в цілому. Заборгованість обсягом 720 754,01 грн. не погашено.

Державний виконавець посилається в поданні на те, що боржник рішення не виконує, жодних дій щодо виконання не здійснює.

Проте, обґрунтовуючи своє подання, державний виконавець зазначає, що в зв'язку з відсутністю коштів та з метою часткового погашення боргу, ОСОБА_2 запропоновано звернути стягнення на належні йому риболовні товари в кількості 726 найменувань.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві Білоуса О.О. від 22.12.2014 накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону та його відчуження.

За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішення зобов'язань - до виконання цих зобов'язань.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. З ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Питання щодо обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України порушується за наявності доказів ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням. Таких доказів суду не надані.

Державним виконавцем не надано жодних документів, які б свідчили, що боржник свідомо та умисно ухиляється від виконання рішення суду, при цьому маючи змогу виконати зобов'язання, але не робить цього з неповажних причин.

Власне посилання на наявність боргу за виконуваним судовим рішенням не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов'язання і не може бути підставою для обмеження у праві виїзду за межі України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання необґрунтоване і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 208, 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Білоуса О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання рішення суду, без вилучення паспортного документу громадянина України ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя К.О. Середа