Справа № 367/3777/14 Головуючий у І інстанції Кухленко Д.С.
Провадження № 22-ц/780/2240/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 29 19.05.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Іванової І.В.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Національної акціонерної страхової компанії "Оранта", третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що18 грудня 2013 року приблизно о 12 год. 15 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2106 (державний номерний знак НОМЕР_1) по вулиці Комінтерна, виїжджаючи на вулицю Надсонова у місті Ірпені, проігнорував вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «АUDI А-4» (державний номерний знак НОМЕР_2), який рухався по головній дорозі по вулиці Надсонова в місті Ірпені, чим порушив п.16.11 ПДР і зв'язку з чим сталась ДТП, що призвела до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Позивач зазначав, що він є власником автомобіля «АUDI А-4» (д.н.з. НОМЕР_2). Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21061 (д.н.з. НОМЕР_1), цивільно - правова відповідальність водія якого застрахована HACK «ОРАНТА», то дана страхова компанія повинна відшкодувати шкоду, заподіяну йому у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Про настання страхового випадку позивач письмово повідомив страховика та забезпечив наявність всіх необхідних документів, що підтверджують настання страхової події та розмір заподіяних збитків. Так, відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку (вихідний №2103 від 24 березня 2014 року) вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «AUDI А-4» (д.н.з. НОМЕР_2) станом на 24 березня 2014 року склала 47 699 грн. 34 коп.

Проте, незважаючи на подані ним документи про вартість матеріального збитку, відповідачем HACK «ОРАНТА» було визначено інший, значно менший розмір страхового відшкодування, а саме, у розмірі 9 696 грн.

16 квітня 2014 року позивачем було направлено заяву з проханням переглянути суму страхового відшкодування відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 24 березня 2014 року, але від відповідача надійшла відповідь за №09-02-09/9095 від 16 травня 2014 року про відсутність підстав для прийняття до уваги даного Звіту.

Позивач вважав, що відповідачем умисно невірно визначено розмір матеріального збитку, сума якого є безпідставною та необґрунтованою, чим порушені його права, які підлягають захисту в судовому порядку.

ОСОБА_2 також зазначав, що за результатами проведеної автотоварознавчої експертизи матеріальний збиток, завданий йому, як власнику автомобіля «AUDI А-4» (д.н.з.НОМЕР_2) внаслідок ДТП, яка сталася 18 грудня 2013 року, склав 44 272 грн. 90 коп.

Враховуючи вищевикладене просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у сумі 44272 грн. 90 коп.

Крім цього позивач вважав, що відповідач повинен сплатити йому також витрати за стоянку автомобіля на штрафмайданчику у період від 18 грудня 2013 року до 19 грудня 2013 року у розмірі 120 грн. та витрати за послуги евакуатора у розмірі 600 грн.

Також просив суд стягнути з відповідача за проведення автотоварознавчого дослідження спеціалістом на предмет визначення вартості нанесеної матеріальної шкоди від ДТП оплату у сумі 1500 грн. та оплату автотоварознавчої експертизи, призначеної судом у сумі 1722 грн.

Крім того, стверджував, що не вирішене питання про виплату страхового відшкодування, чим порушуються умови Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 3 квітня 2013 року №АС1247407 і порушуються його права та законні інтереси.

Враховуючи бездіяльність відповідача щодо невиплати йому страхового відшкодування вважав, що це дає йому підстави вимагати від відповідача виплати суми страхового відшкодування та пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми невиконаного відповідачем зобов'язання за кожний день прострочення, що склала 5532 грн. 29 коп.

Враховуючи вищезазначене, позивач вважав, що з вини відповідача порушене його право на одержання належного страхового відшкодування при настанні страхового випадку, передбачене Цивільним Кодексом України та самим Договором. Він вимушений постійно відволікатись від своїх справ, змінювати свій звичайний спосіб життя та витрачати багато часу та коштів на поїздки до страхової компанії, в експертні установи, а також вести переговори з метою отримання коштів та звертатися з позовом до суду.

Даний факт викликав у нього нервові переживання і негативні емоції. Вказані вище обставини свідчать про те, що внаслідок дій відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню. Зважаючи на вищевикладені обставини позивач крім матеріальної шкоди просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду, яку він оцінив у розмірі 5000 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20 січня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 44272 90 коп., витрати за стоянку автомобіля на штрафмайданчику у розмірі 120 грн., витрати за послуги евакуатора у розмірі 600 грн., витрати за проведення автотоварознавчої експертизи від 31.10.2014 року за №13083/14-54 у сумі 1722,00 грн., пеню в розмірі 5532 грн. 29 коп. та судові витрати в сумі 477 грн. 15 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким частково задовольнити позовні вимоги, виходячи з реальних, прямих збитків та відмовивши в задоволенні частини необґрунтованих вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 грудня 2013 року приблизно о 12 год. 15 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2106 (д.н.з.НОМЕР_1) по вулиці Комінтерна, виїжджаючи на вулицю Надсонова у місті Ірпені, проігнорував вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «АUDI А-4» (д.н.з.НОМЕР_2), який рухався по головній дорозі по вулиці Надсонова в місті Ірпені, чим порушив п.16.11 ПДР, у зв'язку з чим сталась ДТП, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Вказані відомості підтверджуються копією повідомлення про ДТП за реєстраційним номером №16460 від 20 грудня 2013 року. Згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області від 6 березня 2014 року в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Позивач є власником автомобіля «АUDI А-4» (д.н.з. НОМЕР_2) згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, що зазначено у довідці, виданій інспектором ВДАІ.

Про настання страхового випадку позивач письмово повідомив страховика та забезпечив наявність всіх необхідних документів, що підтверджують настання страхової події та розмір заподіяних збитків, згідно заяви про страхове відшкодування.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сума шкоди у розмірі 44 272 грн. 90 коп., спричиненої позивачу в результаті ДТП, згідно висновку експерта від 31 жовтня 2014 за №13083/14-54 незначною мірою перевищила ринкову вартість пошкодженого автомобіля на день проведення оцінки і тому враховуючи вищевказані положення законодавства суд не взяв до уваги заперечення відповідача та його обгрунтування, що вказаний автомобіль позивача є фізично знищеним, оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу незначною мірою перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, і виходячи саме з наведених обставин судом першої інстанції також було задоволено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

Однак з таким висновком колегія суддів не може погодитися.

Відповідно до ст.30 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом про оцінку, виконаним оцінювачем відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Суд першої інстанції, відхиляючи доводи відповідача щодо фізичного знищення транспортного засобу та беручи до уваги суму шкоди в розмірі 44 272 грн. 90 коп., спричинену позивачу у результаті ДТП, не врахував, що відповідно до висновку експерта від 31 жовтня 2014 за №13083/14-54 вартість відновлювального ремонту становить 100 735 грн. 31 коп. що значно перевищує ринкову вартість транспортного засобу 44 272 грн. 90 коп. тобто відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» даний автомобіль вважається фізично знищеним, що не було взято до уваги судом першої інстанції.

В такому випадку власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Відповідно до проведеного маркетингового дослідження №6060 від 11 березня 2014 року вартість залишків транспортного засобу «АUDI А-4» (д.н.з. НОМЕР_2) склала 31 200 грн., що відповідно до матеріалів справи не заперечувалося позивачем по справі.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги ринкову вартість транспортного засобу 44 272 грн. 90 коп. відповідно до висновку експерта від 31 жовтня 2014 року за №13083/14-54 та вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди 31 200 грн. колегія суддів приходить до висновку, що сума завданого збитку внаслідок ДТП (44 272,90 грн. - 31200 грн.) становить 13 072 грн. 90 коп.

Крім того, позивачем надано докази щодо витрат за стоянку автомобіля на штрафмайданчику в сумі 120 грн. та 600 грн. витрат за послуги евакуатора, що не заперечувалося відповідачем по справі, а тому зазначена частина позовних вимог також підлягає до задоволення.

Також судом першої інстанції не було взято до уваги те, що відповідно до ст.ст.549, 566 Цивільного кодексу України пеня є одним із видів забезпечення виконання зобов'язання, а відповідно до матеріалів справи між сторонами відсутні договірні зобов'язання, і позивач звернувся з позовом щодо відшкодування шкоди, що була завдана транспортному засобу.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіянню життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Таким чином, положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» які встановлюють нарахування пені за прострочення виплат страхового відшкодування, в цьому випадку регулюють відносини сторін договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо захисту майнових інтересів страхувальника, тобто правовідносини страховика і страхувальника, а оскільки позивач не є суб'єктом цього договору, то колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності відмовити в задоволенні частини позовних вимог щодо стягнення пені за несвоєчасність здійснення страхової виплати.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким стягнути з ВАТ Національна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 13 072 грн. 90 коп. матеріальної шкоди, 120 грн. витрат за стоянку автомобіля на штрафмайданчику, 600 грн. витрат за послуги евакуатора, та витрат по сплаті судового збору в розмірі 246 грн. 95 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20 січня 2015 рокускасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 13 072 грн. 90 коп. матеріальної шкоди, 120 грн. витрат за стоянку автомобіля на штраф майданчику, 600 грн. витрат за послуги евакуатора, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 246 грн. 95 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Матвієнко Ю.О.

Іванова І.В.