Справа № 401/1092/15-ц; 2/401/618/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Гармаш Т.І., при секретарі - Липко О.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н від 22.04.2008 року про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору відповідач заборгованість не сплатив, тому станом на 31.01.2015 року відповідач має заборгованість - 20593 грн. 63 коп. В зв'язку з чим ПАТ КБ "Приватбанк" був змушений звернутись до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення в якому позов не визнав, просить позовну заяву закрити за спливом строку позовної давності. Також зазначив, що про заборгованість представники банку його особисто не повідомили.

Дослідивши матеріали справи,з'ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку.

На підтвердження факту укладання кредитного договору банком надана копія заяви (а.с.11), графи якої не містять відомостей про персональні дані відповідача ОСОБА_1, які заповнені ним власноручно. Заява підписана 22.04.2008 року ОСОБА_1, що ним не заперечується.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Дослідивши умови та правила надання банківських послуг (а.с. 12-17), які були надані представником позивача, суд приходить до висновку, що даний документ не можна вважати договором, оскільки, на відповідних умовах не міститься жодних вказівок, що саме з ними погодився відповідач, при підписанні заяви на отримання кредиту. В даних умовах не визначено, від якої дати вони складені, відсутні підписи чи застереження про те, що відповідач ознайомлений саме з цими умовами.

Отже, при вирішенні питання, щодо порушення відповідачем умов договору, суд не бере до уваги умови та правила надання банківських послуг, які були надані позивачем, оскільки, належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що відповідач був ознайомлений саме з цими умовами та погодився на отримання кредитних коштів саме на цих умовах, суду не надано.

У відповідності до частини 1 статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на усмовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6-9) наданого ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість відповідача, станом на 31.01.2015 року складає: 20593 грн. 63 коп. з яких: 7368 грн. 33 коп. - заборгованість за кредитом; 9968 грн. 54 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1799 грн. 92 коп. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 956 грн. 84 коп. - штраф (процентна складова).

Відповідач не заперечує, що між ним та банком було укладено договір, відповідно до якого він отримав кредит в розмірі 3600 грн., а не 7368 грн. 33 коп., яку вказує позивач в своїх розрахунках.

Пунктом 31 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" від 30.03.2012 р., враховуючи положення пункту 7 частини 13 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у справах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із розрахунку позивача (а.с.6-9) прострочена заборгованість за кредитом у відповідача виникла у травні 2008 року

Оскільки, матеріалами справи не підтверджується інше, суд вважає, що саме з березня 2008 року у позивача виникло право на звернення до суду з позовом.

Враховуючи те, що з моменту виникнення у позивача права на позов і до фактичного його подання, тобто до 13.03.2015 року минуло більш ніж шість років, суд вважає, що позов подано за межами позовної давності.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на законі та договорі та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та ст.ст. 256, 257, 1046, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,217,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У позові Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором № б/н від 22.04.2008 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду : Т.І.Гармаш

13.05.2015