АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року

15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК"

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ "РОДОВІД БАНК" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2015 рокута ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (а.с.43-44).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2015 рокувідмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ "РОДОВІД БАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором(а.с.39-40).

Як на підстави апеляційної скарги, ПАТ "РОДОВІД БАНК" посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.43-44).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.10.2006 року між ВАТ "РОДОВІД БАНК" (правонаступником якого є ПАТ "РОДОВІД БАНК") та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №35/АА-083.06.2, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 21457 доларів США, строком до 12.10.2011 року включно з оплатою 13% річних за користування кредитом (а.с.8-13).

Однак, в порушення умов договору, ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 22.08.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 12967,46 доларів США, що в еквіваленті становить 217 806,89 грн., що складається з прострочена заборгованість за сумую основного кредиту у розмірі 11778,71 дол. США; прострочена заборгованість за процентами по кредиту у розмірі 1 118,75 доларів США; пеня за несвоєчасність погашення заборгованості за кредитом у розмірі 177 280,09 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту у розмірі 17 909,42 грн.; три процента річних від суми простроченого кредиту у розмірі 20 516,93 грн.; три проценти річних від суми прострочених процентів по кредиту у розмірі 2100,45 грн. (а.с.2-3).

В суді першої інстанції ОСОБА_2 звернувся з заявою про застосування строків позовної давності (а.с.29-30).

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Стаття 257 ЦК визначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі вимогами ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

У відповідності до положень ст. 261 ЦК, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України (справа 6-103цс14, постанова від 24.09.2014 року) початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Оскільки право на позов у ПАТ "РОДОВІД БАНК" виникло при невнесенні відповідачем чергового платежу - у березні 2010 року, термін погашення кредиту - 12.10.2011 року включно, до суду Банк звернувся лише у грудні 2014 року, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено строк позовної давності є правильним.

Посилання ПАТ "РОДОВІД БАНК"в апеляційній скарзі на те, що строк позовної давності не закінчився - безпідставні.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справ.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: