Головуючий суду 1 інстанції - Третяк О.Г
Доповідач - Кострицький В.В.
Справа № 409/1547/15-ц
Провадження № 22ц/782/523/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого - судді Кострицького В.В.

суддів - Карайван Т.Д., Соловей Р.С.

при секретарі - Коротенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 21 липня 2015 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИЛА :

В травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати незаконною бездіяльність Головного державного виконавця ВДВС

Лутугинського районного управління юстиції Головного управління юстиції Луганської

області Нікітіної Марини Олександрівни, яка виразилася в тривалому не виконанні та не

завершенні ВП № 43141642, не скасуванні вжитих державним виконавцем заходів

примусового виконання рішення, зобов'язати Головного державного виконавця ВДВС Лутугинського районного управління юстиції Головного управління юстиції Луганської області Нікітіну Марину Олександрівну закінчити виконавче провадження № 43141642 у зв'язку із закінченням 6-ти місячного строку для його виконання та скасувати вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення за ВП № 43141642, а саме направити постанову про закінчення провадження до Адміністрації Державної прикордонної служби для забезпечення своєчасного зняття ОСОБА_2 з контролю про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 21 липня 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду Луганської області з апеляційною скаргою на нього. Апелянт просив скасувати ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 21 липня 2015 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги його заяви, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права.

Сторони в судове засідання не з`явились були повідомлені телефонограмою та судовою повісткою про час та місце судового розгляду.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2012 р. постановою головного державного виконавця Нікітіною М.О. ВДВС Лутугинського РУЮ у Луганській області було відкрите виконавче провадження №34959079 з виконання виконавчого листа виданого 25.09.2009 р. Лутугинським районним судом Луганської області по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу за договором позики. В межах даного виконавчого провадження за поданням державного виконавця ухвалою апеляційного суду Луганської області від 12.12.2012 р. по справі № 22ц-5734/ 12р. було обмежено право виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 без вилучення закордонного паспорту, який є боржником по зведеному виконавчому провадженню № 1-253, до виконання ним своїх зобов'язань по даному виконавчому провадженню.

Відомостей про виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань по даному виконавчому провадженню немає. Відсутні відомості щодо знаходження виконавчого провадження у зв'язку з проведенням АТО в окремих районах Луганської області, в тому числі в Лутугинському районі Луганської області.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 12.12.2012 року згідно з положеннями ст. 377-1 ЦПК України скаржнику було обмежено право виїзду за межі України через тривале та стійке ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов'язків та намір залишити територію України та змінити постійне місце проживання в іншій державі, що може значно ускладнити подальше примусове виконання зведеного виконавчого провадження (а.с. 12).

Відсутні відомості щодо виконання зведеного виконавчого провадження або закриття виконавчого провадження, що могли би стати підставою для скасування обмеження права скаржника на виїзд за межі України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що суд першої інстанції не звернув уваги, що місцем знаходження виконавчого провадження на паперових носіях є тимчасово окупована територія. Листом від 03.02.2015 р. начальник ВДВС Лутугинського РУЮ повідомив про те, що дійсно матеріали виконавчого провадження знаходяться на тимчасово окупованій території, закрити або завершити виконавче провадження не вбачається можливим.

В силу ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст.3 ч.1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності із вимогами ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судова колегія приймає до уваги той факт, що в матеріалах справи відсутні відомості стосовно виконання зведеного виконавчого провадження або закриття виконавчого провадження, що є підставою для скасування обмеження права скаржника на виїзд за межі України. Відповідно до листа на який посилається апелянт (а.с.15) виконавче провадження було відкрито ще в 2009 році і не закрито у зв`язку з тим, що борг апелянтом не сплачено. Виходячи з наведеного боржник тривалий час не виконує рішення суду, тому у суду немає можливості для зняття з нього застосованих обмежень.

Доводи апелянта про те, що він є мешканцем Литовської Республіки де має постійне місце роботи, відсутня виконавча служба не підтверджені матеріалами справи, а тому є неогрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307,312, 314, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: