У Х В А Л А

25 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, подану його представником - ОСОБА_5, про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до держави Україна в особі Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Державної казначейської служби України, в особі головного управління Державної казначейської служби Україні у Львівської області про відшкодування збитків та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13 червня

2014 року, залишеним буз змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2014 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником - ОСОБА_5, задоволено частково, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2014 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановляючи зазначену ухвалу суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що сума боргу, нестягнутого відділом державної виконавчої служби у порядку виконавчого провадження, не може вважатися збитками в розумінні статті 22 ЦК України, статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» та статті 87 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, суд касаційної інстанції скасував рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що при відшкодуванні моральної шкоди, завданої особі незаконними діями чи бездіяльністю працівників виконавчої служби, застосуванню підлягають положення загального законодавства про моральну шкоду, а саме: стаття 56 Конституції України, статі 23, 1167, 1173 ЦК України та стаття 11 Закону України «Про державну виконавчу службу».

7 травня 2015 року до Верховного Суду України звернувся

ОСОБА_4, в інтересах якої діє представник - ОСОБА_5, про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року в частині залишення без змін рішення судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування збитків, посилаючись на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: статті 22 ЦК України, статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» та статті 87 Закону України «Про виконавче провадження».

У підтвердження неоднаковості застосування норм матеріального права заявниця надала ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2014 року та 8 жовтня

2014 року.

Колегія суддів вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвала від 12 лютого 2014 року не містить правої позиції щодо спірних правовідносин у частині відшкодування збитків, а вказує на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, у тому числі нез'ясування належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, а також необхідність усунення зазначених порушень для правильного вирішення спору.

Ухвалою від 8 жовтня 2014 року суд касаційної інстанції залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій якими відмовлено у задоволенні позовних вимог фізичної особи про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Надані ОСОБА_4, в інтересах якого діє представник -

ОСОБА_5, як приклад судові рішення не містять протилежних, висловленим в ухвалі, яку просить переглянути заявник, висновків судів касаційної інстанції щодо застосування норм матеріального права.

Порівняння зазначених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4, подану його представником - ОСОБА_5, обґрунтованою немає підстав.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до держави Україна в особі Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Державної казначейської служби України, в особі головного управління Державної казначейської служби Україні у Львівської області про відшкодування збитків та моральної шкоди за заявою ОСОБА_4, поданою його представником - ОСОБА_5, про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Я.М. Романюк