Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1013/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Рудь Н. В.
Доповідач Чорнобривець О. С.
РІШЕННЯ

Іменем України

21.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Чорнобривець О.С.

суддів - Потапенка В.І.

Черненко В.В.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 березня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про витребуванням майна у добросовісного набувача,-

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Реєстраційної служби Голованівського РУЮ Кіровоградської області, Сільськогосподарського кооперативу «Ранок» про визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно -нежитлову будівлю (хата в городній бригаді) та нежитлову будівлю (темник , підвальне приміщення, підсобне приміщення), виданих на ім'я Сільськогосподарського кооперативу «Ранок». Зазначав, що на підставі свідоцтв про право власності на зазначене нерухоме майно, виданих 08.11.2011 року Грузькою сільською радою на його ім'я, він є власником цього майна. Ульяновським КМБТІ було здійснено державну реєстрацію права власності позивача та видано відповідні витяги про державну реєстрацію прав. У додатковій позовній заяві позивач просив визнати за ним право власності на зазначену нерухомість.

У зміненій позовній заяві ОСОБА_4 зазначив, що право власності на спірне майно за договором купівлі-продажу перейшло від Сільськогосподарського кооперативу «Ранок» до громадянина ОСОБА_5 Останній в свою чергу продав зазначені об'єкти нерухомості ОСОБА_6, за яким зареєстровано право власності на спірні об'єкти нерухомого майна. Останнім змінені замки на будівлях, припинено користування цими будівлями.

Посилаючись на вказані обставини та підстави ст.388 ЦК України, просив витребувати від ОСОБА_3 спірні нежитлові будівлі.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 березня 2015 року позов задоволено частково. Витребувано від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 нежитлові будівлі (хату в огородній бригаді) загальною площею 49,39 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, (темник ) загальною площею 127,18 кв.м., яка складається з темника площею 16,65 кв.м., підвального приміщення площею 64,70 кв.м та підсобного приміщення площею 45,83 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Вирішено питання судового збору.

В апеляційні скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції сторона позивача підтримала доводи апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.

Неявка сторони, за умови її належного повідомлення про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ст.305 ЦПК України).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, з ухваленням нового рішення( п.п. 4 ч.1ст.309 ЦПК України).

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов висновку проте, що відповідач ОСОБА_3, не зважаючи на наявність відповідних договорів купівлі-продажу та державної реєстрації права власності, не набув права власності на спірні об'єкти нерухомого майна, їх власником є позивач, оскільки вони неправомірно та незаконно вибули з володіння позивача не з його волі, а тому, на підставі ст.ст.330,388 ЦК України, він має право витребувати належне йому майно від добросовісного набувача ОСОБА_3

Однак з такими висновками не можна погодитись з наступних підстав.

Відповідно до ст.328 ЦПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлена судом.

Позивач вимагає витребувати майно з підстав ст.388 ЦК України, зокрема, посилається на п.3 ст.388 ЦК України.

Відповідно до ст..ст. 330,334 ЦК право власності на нерухоме майно, відчужене особою, яка не мала на це права, виникає у добросовісного набувача з моменту реєстрації права на таке майно, якщо відповідно до ст..388 цього Кодексу воно не може бути витребувано у нього.

Відповідно до ст..388 ЦК України, особа, яка вважає себе власником майна, може витребувати майно у добросовісного набувача за наявності підстав, зазначених у даній нормі. Зокрема, п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України визначено що власник має право витребувати майно, придбане за відплатним договором, від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Сторони у справі вважають себе власниками спірного майна, кожним з них здійснено державну реєстрацію права власності на майно.

Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що позивач ОСОБА_4 набув право власності на спірне майно на підставі рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2011 року, яким йому виділено вказане майно в натурі в рахунок вартості майнового паю. 13.12.2011 року зазначене рішення суду в порядку апеляційного перегляду було скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 про виділ майнового паю, до складу якого увійшло вказане майно, відмовлено. Рішення апеляційного суду набрало законної сили.

На підставі рішення Голованівського районного суду, під час його перегляду судом апеляційної інстанції, позивач ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право власності на вищезазначені об'єкти нерухомості, виданого виконавчим комітетом Грузької сільської ради на підставі рішення від 27.10.2011 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі-продажу від 06.12.2013 року придбав у приватну власність хату в огородній бригаді і темник (а.с. 64-65).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 11.04.2013 року право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом «Ранок» на підставі свідоцтва про право власності.

28.06.2013 року право власності на темник, а 29.06.2013 року на хату в огородній бригаді зареєстроване за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу.

06.12.2013 року на підставі договорів купівлі-продажу вказані об'єкти нерухомості зареєстровані за ОСОБА_3 (а.с. 9-12).

З урахуванням встановлених обставин, а саме: незаконність набуття права власності на спірне майно за вчиненими правочинами не встановлена судом, добросовісність набувача ОСОБА_3 презюмирується і не оспорюється позивачем, а майно вибуло з володіння позивача на підставі рішення суду, тобто підстави за яких позивач набув право власності на це майно - відпали, колегія суддів дійшла висновку про те, що спірне майно, яким володіє на праві власності добросовісний набувач, не може бути витребувано від ОСОБА_3 на підставі ст. 388 ЦК України.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не надав належної оцінки встановленим обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що відповідно до п.4 ст.309 ЦПК України, є підставою для скасування рішення з ухвалення нового рішення про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст. ст.303, 307, .309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про витребуванням майна у добросовісного набувача відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: