АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

СоколовоїВ.В.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року у справі за позовом Моторного (Транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року задоволено позовні вимоги Моторного (Транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь Моторного (Транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 5 504 грн. 40 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задовольнити позовних вимог відмовити (а.с.53-55).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника відповідача, ОСОБА_4, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, представника позивача, ОСОБА_5, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

На підставі постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 24 травня 2012 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. у дохід держави (а.с.6 - зворот).

Як встановлено судом у мотивувальній частині постанови суду: "ОСОБА_3 21 березня 2012 року о 17 год. 15 хвилин, керуючи автомобілем "Chevrolet Aveo", державний номер НОМЕР_1, по вулиці Райдужна, 15 в місті Києві, виїдаючи з прилеглої території не переконалась в безпеці, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем "ВАЗ", державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, чим заподіяла автомобілям технічні пошкодження та завдала матеріальні збитки".

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 березня 2012 року, відповідач ОСОБА_3 не мала Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ці обставини не спростовані відповідачем в межах даного спору.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_6 була застрахована у ВАТ "Національна страхова компанія "Оранта", що підтверджується Полісом №АА/6558764 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб - легковий автомобіль "ВАЗ 21101", державний номер НОМЕР_2, строк дії договору страхування з 7 серпня 2011 року до 6 серпня 2012 року, (а.с.4 - зворот).

8 червня 2012 року ОСОБА_7 звернулась до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу - автомобіля "ВАЗ 21101", державний номер НОМЕР_2, під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 21 березня 2012 року, з вини водія ОСОБА_3, яка керувала транспортним засобом - автомобілем "Chevrolet Aveo", державний номер НОМЕР_1, та не мала чинного на дату ДТП договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.З).

15 червня 2012 року Моторно (транспортним) страховим бюро України видано наказ №1873 "Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_7", відповідно до якого прийнято рішення про виплату, за рахунок фонду захисту потерпілих (з вини незастрахованого водія), страхового відшкодування в розмірі 5504 грн. 40 коп. (а.с.17)

Факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №1/1-17158 від 15 червня 2012 року, на підставі якого Моторно (транспортне) страхове бюро України перерахувало на банківський рахунок TOB "ВВ Автогруп" страхове відшкодування в розмірі 5504 грн. 40 коп. (а.с.17 - зворот).

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для задоволення позовних вимог МТСБУ відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для задоволення заявленого МТСБУ позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.44-46).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить, в ході апеляційного розгляду представник відповідача, ОСОБА_4, також не навів таких обставин.

Разом з тим, як убачається з оскаржуваного рішення, при вирішенні спору про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу районний суд у мотивувальній частині рішення окрім ст.1191 ЦК України послався на положення ст.993 ЦК України, яка регулює правовідносини суброгації.

За суброгації відбувається лише заміна у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов'язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Ці інститути мають різний режим правового регулювання. Так, регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК встановлений особливий правовий режим.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Враховуючи зміст указаної норми Закону, при розгляді справ за позовами страховиків за полісами обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів чи Моторного (транспортного) страхового бюро України до винних осіб про стягнення сум виплаченого страхового відшкодування слід виходити з того, що такі суми стягуються відповідно до вимог спеціального законодавства - Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в порядку регресу і положення ст. 993 ЦК та ст. 27 Закону України "Про страхування" до даних правовідносин не застосовуються.

За правилом ч. 3 ст. 303 ЦПК апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

В даному випадку, оскільки неправильне застосування норм матеріального права не призвело до неправильного вирішення справи по суті, рішення суду підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини рішення посилання на ст.993 ЦК України, яка не поширюється на дані правовідносини.

Керуючись ст.303, 307, 307-309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року змінити в частині посилання на норму матеріального права.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на ст.993 ЦК України.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

В.В. Соколова