Справа № 459/1315/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Мелешко С. І.

при секретарі Савіцькій Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Львіввугілля » про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до ДП «Львіввугілля » про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні покликається на те, що наказом № 30 -к від 31.01.2015 року позивач був звільнений з роботи 31.01.2015 р. по ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію за віком . За вимогами ст.ст. 47, 116 КЗпП України відповідач був зобов'язаний в день звільнення позивача виплатити розрахункові кошти згідно довідки від 15.04.2015 р. у сумі 21 тис. 359 грн. 60 коп., в тому числі за грудень 2014 р. в сумі 4 тис. 829 грн. , 60 коп. і за січень 2015 р. в сумі - 16 тис. 530 грн. 06 коп. Незважаючи на свій обов'язок, відповідач не здійснив повний розрахунок по заробітній платі і згідно вищевказаної довідки остаточний розрахунок зарплати відповідач виплатив 27 березня 2015 р. в сумі - 21 тис. 359 грн. 66 коп .

Враховуючи вищенаведені обставини, вважає бездіяльність відповідача в частині невиплати заробітної плати незаконною та вважає, що підприємство згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України повинне виплатити їй середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Загальна сума середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку при звільненні складає -11 тис. 145 грн. 81 коп. , тому просить дану суму стягнути з відповідача в його користь

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав, просив їх задоволити. Представник позивача адвокат Левицький І.С. в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав, просив їх задоволити.

Представник відповідача ДП»Львіввугілля» у судовому засіданні позову не визнала , зазначивши при цьому, що дійсно існував борг підприємства перед позивачем по виплаті заробітної плати , 27.03.2015 року всі кошти виплачено позивачу , підприємством вживаються заходи щодо вишукування джерел погашення існуючої заборгованості по виплаті заробітної плати перед звільненими працівниками. Підприємство збиткове .просить в позові відмовити .

З'ясувавши дійсні обставини справи, права і обов'язки сторін, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Як вбачається з записів трудової книжки та копії наказу №30 -к від 31.01.2015 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи 31.01.2015 р. по ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію за віком.

Довідкою від 15.04.2015 р. стверджується , що заробітну плату у сумі 21 тис. 359 грн. 60 коп., в тому числі за грудень 2014 р. в сумі 4 тис. 829 грн. , 60 коп. і за січень 2015 р. в сумі - 16 тис. 530 грн. 06 коп. остаточно відповідач виплатив 27 березня 2015 р. в сумі - 21 тис. 359 грн. 66 коп

Згідно з ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Згідно з ч.1. ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

На підставі п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року N 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності .

Відповідно до ч.2 ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всії судів України. Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-144ц13 (постанова від 29.01.2014р.), вбачається, що «Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні».

В зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_1 про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно розд. II п. 2 абз.2 П останови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати « Із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ ) - У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Обчислюючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд виходить з наступного.

Згідно розрахункових листків :

Середня заробітна плата за січень 2015 р. становить - 6 287 , 38 коп.

Середня заробітна плата за грудень 2014 р. становить - 6 267 , 27 коп.

6 . 287 , 38 + 6.267.27 = 12 тис. 554 грн. 65 коп.

12 .554 . 65 : 43 = 291 грн. 96 коп. - що становить середньоденнй заробіток .

Загальний строк затримки розрахунку складає - 39 днів .

291 .96 ( середньоденнй ) х 39 днів = 11 тис. 145 грн. 81 коп.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,215, 218 ЦПК України, ст.ст.47,115-117 ,232 КЗпП України , суд,-

В и р і ш и в :

Позов задовольнити .

Стягнути з ДП «Львіввугілля» в користь ОСОБА_1 - 11145( одинадцять тисяч сто сорок п*ять ) грн.. 81 коп. - середнього заробітку за час затримки розрахунку

Стягнути з ДП «Львіввугілля» в користь держави судовий збір в сумі - 243 (двісті сорок три ) грн. 60 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу його оголошення .

Суддя: С. І. Мелешко