Справа № 492/784/15-ц
провадження №6/492/26/15
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України

22 травня 2015 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Крутової О. М.,

при секретарі Іванової Л. В.,

розглянувши подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_1, погоджене з начальником відділу Державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3,-

встановив:

Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області (далі за текстом відділ ДВС Арцизького РУЮ) ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що у відділі ДВС Арцизького РУЮ знаходяться на виконанні вимоги: №Ф-7-У від 07.02.2012 р., №Ф-309-У від 19.02.2013 р., які видані Управлінням пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області (далі за текстом - УПФУ) про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь УПФУ. В своєму поданні державний виконавець вказує на те, що боржник ОСОБА_3 станом на 20.05.2015 р. має невиконані зобовязання покладені на нього виконавчими документами, а саме - не сплачує заборгованість, крім того на адресу відділу ДВС Арцизького РУЮ не надходило від боржника документального підтвердження про сплату суми боргу. Таким чином, посилаючись на норми п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 217, 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», державний виконавець просить суд ухвалити рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3 до повного і реального виконання зобовязань за виконавчими документами.

Державний виконавець ВДВС Арцизького РУЮ ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, але в поданні просила суд розглянути справу без її участі.

Боржник та стягувач в силу положень ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України в судове засідання не викликалися.

У звязку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подання державного виконавця з доданими доказами, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з вимоги про сплату боргу від 07.02.2012 р. (а. с. 8), вимоги про сплату недоїмки від 19.02.2013 р. (а. с. 11) ОСОБА_3 має борг по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, борг по нарахованій недоїмці і борг по нарахованим штрафним санкціям. Державним виконавцем, відповідно до ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», відкриті виконавчі провадження за №42150236 від 18.02.2014 р., за №42155175 від 19.02.2014 р., на підставі вищевказаних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 у дохід держави (а. с. 6, 9).

Згідно відповіді Головного управління ДМС України в Одеській області №6/3721 від 19.03.2015 р., ОСОБА_3 (30.05.1969 р. н.) отримав 28.03.2007 р. паспорт громадянина України для виїзду за кордон терміном на 10 років ( а. с. 4 - 5).

Відповідно до ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником державної виконавчої служби, на підставі ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України. У відповідності до частини 2 цієї статті, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Відповідно до ч. 2 ст. 6 вказаного Закону, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1 - 9 частини першої цієї статті. Зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього за судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи).

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377 1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням, органи державної виконавчої служби повинні зазначати обставини та надати відповідні докази про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Водночас, вказані матеріали подання не містять доказів та будь-яких даних стосовно підтвердження факту ухилення боржником від виконання своїх зобов'язань. Отримання боржником - громадянином України паспорту для виїзду за кордон у 2007 році не являється доказом про його ухилення від сплати боргу перед державним бюджетом, це право людини на вільне пересування, гарантоване Конституцією України.

Виходячи із наведеного і за відсутності доказів про свідоме невиконання ОСОБА_3 належних до виконання зобовязань, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Арцизького РУЮ ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника, так як це порушує конституційні права людини, встановлені та закріплені ст. 33 Конституції України, а тому внесене до суду подання державного виконавця не доведене та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. ст. 1, 6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3 (і/н НОМЕР_1) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 (пяти) днів з дня проголошення ухвали, а особами, які не були присутні при її оголошенні у той же строк із дня отримання її копії.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_4