Справа № 2-942/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Якимчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, суд -

встановив :

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 звернувся в суд із поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, а саме в будинок № 44 по вул. Ботанічна в м. Рівне з метою виконання рішення Рівненського міського суду.

В обґрунтування подання вказував, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавчий лист № 2-942 від 18 жовтня 2012 року Рівненського міського суду. 13 лютого 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Рішення суду боржником не виконується, заборгованість у наданий для добровільного виконання строк не сплачена. При виході за адресою місця проживання боржника ОСОБА_2 по вул. Ботанічна, 44 в м. Рівне потрапити в будинок не вдалося, оскільки двері були зачинені, на стук ніхто не відкривав, було залишено повістку-виклик, про що складено акт. Державним виконавцем неодноразово здійснювався вихід до даного будинку, однак потрапити на територію та в будинок, для перевірки наявності майна належного боржнику, не вдалося, про що були складені відповідні акти. Тому з посиланням на ч. 4 ст. 11 Закону України у "Про виконавче провадження", просить подання задовольнити.

Сторони виконавчого провадження для розгляду подання не викликались, відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Так, згідно ст. 30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень,неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Із змісту ст. 376 ЦПК України вбачається, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника та коштів, належних боржникові від інших осіб, якщо у державного виконавця виникає необхідність примусового проникнення до такого житла.

Як встановлено судом, будинок по вул. Ботанічна, 44 в м. Рівне належить на праві власності ОСОБА_3, що зазначено в Інформаційній довідці з Реєстру прав власності на нерухоме майно, яка міститься в матеріалах справи.

Доказів того, що в житловому будинку по вул. Ботанічна, 44 в м. Рівне знаходиться майно боржника ОСОБА_2 державним виконавцем Липчей В.І. не надано, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні актами державного виконавця датованими 30 квітня 2013 року, 24 січня 2014 року, 11 лютого 2014 року.

Крім того, документи подані державним виконавцем, як додаток до подання існували на момент постановлення ухвали суддею Бердієм М.А. від 07 листопада 2014 року, якою було відмовлено в задоволенні подання з аналогічною вимогою, нові докази суду надані не були, а тому вимоги державного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 є недоведеними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 376 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою, яка може бути подана протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_4