Справа № 168/119/15-ц
Провадження № 2/168/58/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2015 р. Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Хаврони О.Й.,

з участю секретаря - Островерхої Т.С.

позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши в смт.Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Поліської сільської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись із позовом, в якому просили в порядку спадкування визнати за ними право власності відповідно на 21/32 і на 11/32 частини житлового будинку, що належав їхнім батькам і знаходиться по АДРЕСА_1, мотивуючи позов тим, що вони є спадкоємцями за законом, отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса не можливо в зв'язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на житловий будинок.

У ході розгляду справи позивач ОСОБА_2 відмовився від позовних вимог, просив визнати право власності на житловий будинок в цілому за ОСОБА_1 та просив її уточнений позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, просить визнати за нею право власності на весь будинок та задовольнити позов.

Поліська сільська рада у поданій заяві просить розглядати справи за відсутності представника сільської ради, позов визнає.

Заслухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Судом встановлено, що матері і батькові позивачів належав у рівних частках будинок, після смерті батька мати прийняла спадщину. Позивач ОСОБА_2 не звертався із заявами про прийняття спадщини, претензій до ОСОБА_1 з приводу спадщини немає, інші спадкоємці за законом відмовились від спадщини /а.с.6-8,10-11/.

До складу спадщини входить житловий будинок із господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який згідно з довідкою сільської ради належав спадкодавцю /а.с.8/.

Відповідно до представленого технічного паспорта та довідки сільської ради, вказаний житловий будинок та господарські споруди збудовані у сільській місцевості, зареєстровані у погосподарській книзі по с.Поліське, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю /а.с.8/. Крім того, спадкодавцю виділялась земельна ділянка для обслуговування вказаного житлового будинку /а.с.26/.

Позивач ОСОБА_1 має право на спадкування за законом після матері, прийняла спадщину, при зверненні до нотаріальної контори нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у зв'язку з неподанням правовстановлюючих документів на нерухоме майно - будинку /а.с.25/, відмова нотаріуса є обґрунтованою, інші спадкоємці від спадщини відмовились, що підтверджується матеріалами оглянутої в судовому засіданні спадкової справи.

Враховуючи причини відмови нотаріуса, суд приходить до висновку, що позивач не має підстав для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а тому позов підлягає судовому розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" правовстановлювальним документом, на підставі якого провадиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна може бути рішення суду, що набрало законної сили про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15, ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права особи в суді є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, та з огляду на те, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, захистити свої права позивач може лише в судовому порядку, позов слід задовольнити в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 11, 15, 16, 328-330, 1217, 1218, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст.15, 60, 62, 174, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, в порядку спадкування після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя О. Й. Хаврона