Справа № 505/5486/14-ц
Провадження № 2/505/223/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

повна назва суду

в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П судді_______________________________________

судді ______________________________________

при секретарі Марченко Н. Б.,

та адвоката (ів) представника громадськості розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ КОТОВСЬКОЇ РАЙДЕРЖАДМІНІСТРАЦІЇ

про скасуваня усиновлення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати усиновлення ним ОСОБА_4 та ОСОБА_5, обидва ІНФОРМАЦІЯ_1 В обґрунтування зазначив, що 09.12.2011 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від даного шлюбу спільних дітей у них немає. 14.05.2013 року на підставі рішення Ізмаільського міськрайонного суду ним та відповідачкою ОСОБА_2 були усиновлені ОСОБА_4 та ОСОБА_5, обидва ІНФОРМАЦІЯ_1 На підставі рішення було змінено їхні прізвища на «ОСОБА_4», по-батькові «ОСОБА_4», дати народження «ІНФОРМАЦІЯ_1», місце народження «Україна, Одеська обл., Котовський р-н, с. Вестерничани», а батьками записано ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Але, сумісне життя з відповідачкою не склалося внаслідок різного погляду на вирішення життєвих проблем, в зв'язку із чим в сім'ї часто виникали непорозуміння, які призвели до того, що між ними не залишилося ніяких почуттів. З вересня 2014 року відповідачка вигнала його з дому, цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На даний час позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачкою. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин та до теперішнього часу він з дітьми не спілкується, будь-якої участі у вихованні не приймає, оскільки не вважає їх своїми дітьми. Зазначені обставини вважає підставою для скасування усиновлення.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечувала, вказала, що позивача з дому не виганяла, не проти його спілкування з дітьми, так-як і діти самі скучають за ним. Вважає, що позивач сам уникає свої участі у вихованні дітей, так-як він не звертався ні до неї , ні до органу опіки та піклування з питання спілкування з дітьми. На її думку позивач звернувся до суду з даним позовом з метою уникнення батьківської відповідальності та сплати аліментів. Вважає його заяву безпідставною та такою, ще не підлягає задоволенню.

Представник органу опіки та піклування Котовської райдержадміністрації проти позовних вимого заперечила На підтвердження свої позиції надала суду висновок органу опіки та піклування Котовської райдержадміністрації від 19.01.2014 року № 01-25/25, в якому вказано, що з порядком та умовами усиновлення, правами і обов'язками кандидатів в усиновлювачі, усиновлювачів, правовими наслідками усиновлення, порядком здійснення контролю за умовами проживання і виховання усиновленої дитини ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить акт, складений службою у справах дітей 19.02.2013 року та підписаний ним, як кандидатом в усиновлювачі. Посилання на те, що він є інвалідом 3-ї групи, не є коректним, оскільки за висновком про стан здоров'я, виданим відділковою лікарнею ст.Котовськ 17.10.2012 року, ОСОБА_1 має загальні захворювання - вроджена вада серця: аортальний стеноз, субаортальний стеноз, гіпертонічна хвороба II ст., які не можуть зашкодити належному виконанню батьківських обов'язків. До того ж, у 2014 році ОСОБА_1 виявив бажання взяти на виховання в сім'ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, та подав восени минулого року до служби у справах дітей райдержадміністрації відповідні документи для внесення його на облік потенційних опікунів, піклувальників. Служба у справах дітей надала до Одеського обласного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді заявку на проходження ним навчання кандидатів в опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, усиновлювачі. Але у зв'язку з нововиявленими сімейними обставинами, які унеможливлювали влаштування дитини в сім'ю, надана заявка була залишена без розгляду і в списки на проведення навчання ОСОБА_1 не був включений. У зв'язку із викладеним керуючись інтересами малолітніх дітей, орган опіки та піклування Котовської районної державної адміністрації вважає недоцільним скасування усиновлення ОСОБА_1, малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 09.12.2011 року.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.05.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усиновили малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, обидва 13.04.2010 р.н, внесено зміни до актових записів про народженя в частині зміни прізвища з "ОСОБА_4" на "ОСОБА_4"; по батькові з "ОСОБА_4" на "ОСОБА_4"; дату народження з "ІНФОРМАЦІЯ_1" на "ІНФОРМАЦІЯ_1". (а.с.4-5).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Котовської райдержадміністрації встановлено не доцільним скасування усиновлення ОСОБА_1, малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст. 238 Сімейного Кодексу України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків.

Позивач просить суд скасувати усиновлення дитини саме з підстав того, що між ним і дітьми склалися, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання позивачем своїх батьківських обов'язків не з його волі. Вказує, що саме відповідач не дає можливості йому виконувати свої батьківські обов'язки, бачитися з дітьми, виховувати їх.

Відповідно до ч. 4 ст. 232 Сімейного Кодексу України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Тобто, на позивача як на батька неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з моменту усиновлення були покладені батьківські обов'язки, визначені ч.1 ст. 150 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної за гальної середньої освіти; поважати дитину.

Позивач вказує, що після того, як відповідач вигнала його з дому, він не мав змоги спілкуватися з дітьми з вини відповідача.

Відповідно до ст. 153 СК України батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Однак позивачем не надано достовірних доказів того, що відповідач перешкоджала позивачеві спілкуватися з дітьми, або що позивач звертався до органів опіки та піклування з приводу вирішення питань щодо участі у вихованні дітей, спілкуванні з ними, позивачем не доведено того факту, що між ним і дітьми склалися стосунки, які роблять неможливим виконання позивачем своїх батьківських обов'язків саме з вини відповідача.

Не може бути підставою для скасування усиновлення довготривалі розлучення усиновлених з усиновлювачем, оскільки і під час розлучення усиновитель може піклуватися про дитину шляхом надання матеріальної допомоги, спілкування по телефону, листування.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Котовської райдержадміністрації з порядком та умовами усиновлення, правами і обов'язками кандидатів в усиновлювачі, усиновлювачів, правовими наслідками усиновлення, порядком здійснення контролю за умовами проживання і виховання усиновленої дитини ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить акт, складений службою у справах дітей 19.02.2013 року та підписаний ним, як кандидатом в усиновлювачі. Посилання на те, що він є інвалідом 3-ї групи, не є коректним, оскільки за висновком про стан здоров'я, виданим відділковою лікарнею ст.Котовськ 17.10.2012 року, ОСОБА_1 має загальні захворювання - вроджена вада серця: аортальний стеноз, субаортальний стеноз, гіпертонічна хвороба II ст., які не можуть зашкодити належному виконанню батьківських обов'язків. До того ж, у 2014 році ОСОБА_1 виявив бажання взяти на виховання в сім'ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, та подав восени минулого року до служби у справах дітей райдержадміністрації відповідні документи для внесення його на облік потенційних опікунів, піклувальників. Служба у справах дітей надала до Одеського обласного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді заявку на проходження ним навчання кандидатів в опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, усиновлювачі. Але у зв'язку з нововиявленими сімейними обставинами, які унеможливлювали влаштування дитини в сім'ю, надана заявка була залишена без розгляду і в списки на проведення навчання ОСОБА_1 не був включений.

Підставою для скасування усиновлення є такі стосунки усиновленого з усиновлювачем, що роблять неможливим виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків, і склалися за обставин, яких усиновлювач фактично не може змінити або вплинути на них. Однак наявність такого роду стосунків, що виникли в зв'язку з небажанням усиновлювача виконувати покладені на нього батьківські обов'язки або прагненням уникнути від їх виконання не може бути підставою для скасування усиновлення.

Ст. 238 Сімейного Кодексу України та роз'яснення, надані п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зазначають про вичерпний перелік підстав для скасування усиновлення. Інших підстав для скасування усиновлення позивачем не названо та не зазначено про їх існування.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду, позивачем не доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог, а тому суд відмовляє в задоволенні позову.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 150, 153, 232, 238 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування усиновлення ним ОСОБА_4 та ОСОБА_5, обидва ІНФОРМАЦІЯ_1, яке було встановлено рішенням Ізмаільського міськрайонного суду Одеської області від 14.05.2013 р. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.П. Драгомерецька