УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мостової Г.І.,Наумчука М.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення суми авансу та штрафних санкцій за невиконання умов попереднього договору, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Київської області від 09 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 25 квітня 2014 року між нею та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 було укладено попередній договір щодо укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що належить відповідачам на праві приватної власності. Відповідно до умов даного договору до 01 липня 2014 року відповідачі зобов'язалися продати на умовах, встановлених попереднім договором, а позивач зобов'язалася купити у відповідачів, на умовах встановлених цим попереднім договором, зазначену вище квартиру за суму 521 640,00 грн. У якості підтвердження своїх намірів щодо придбання вказаної квартири, позивач передала відповідачам аванс у розмірі 17 010,00 грн. Проте, відповідачі від укладення основного договору купівлі-продажу ухиляються через відсутність у них правовстановлюючих документів на вказану квартиру.

Згодом, сторони усно домовились укласти основний договір 27 серпня 2014 року. Проте, 27 серпня 2014 року між сторонами знову не було укладено основний договір купівлі-продажу зазначеної квартири, оскільки відповідачі збільшили вартість суми, за яку вони готові були відчужити квартиру.

З огляду на те, що відповідачі своєю поведінкою порушують умови попереднього договору, позивач просила суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь грошові кошти, що були передані в якості авансу в розмірі 17 010,00 грн та штрафні санкції за невиконання умов договору в розмірі 17 010,00 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 09 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 аванс у розмірі 17 010,00 грн та судові витрати у розмірі 515,44 грн. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення штрафних санкцій, із ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

В іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржується, а отже не є предметом касаційного перегляду.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дія попереднього договору на час звернення до суду не була припиненою, а відповідачами не було порушено умов даного договору.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення авансу з відповідачів виходив з того, що договір купівлі-продажу квартири в установленому законом порядку до строку, передбаченого попереднім договором - 01 липня 2014 року між сторонами не укладено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій за невиконання умов попереднього договору щодо укладення договору купівлі-продажу квартири, суд виходив з того, що застосування до відповідачів штрафних санкції у розмірі 100 % авансу можливо у разі їх відмови повернути подвійну суму отриманих грошей, а не за ухилення відчужувачів від укладення основного договору купівлі-продажу.

Проте повністю погодитися з такими висновками апеляційного суду не можна, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 25 квітня 2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 укладено нотаріально посвідчений попередній договір щодо укладення договору купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивач зобов'язався купити, а відповідачі - продати до 01 липня 2014 року квартиру АДРЕСА_1 на умовах, встановлених цим попереднім договором.

Згідно з п. 2.3 попереднього договору, в якості підтвердження свого наміру купити квартиру, набувач передає відчужувачам, а відчужувачі приймають на момент підписання цього договору аванс - суму грошей в розмірі 17 010,00 грн, а залишок суми грошей у розмірі 504 630,00 грн, набувач зобов'язується сплатити, а відчужувачі зобов'язуються прийняти під час підписання основного договору.

Відповідно до п. 4 указаного договору до моменту укладення основного договору купівлі-продажу відчужувачі зобов'язалися отримати всі необхідні правовстановлюючі документи на квартиру та підготувати документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

ОСОБА_6 передала відповідачам аванс в розмірі 17 010,00 грн в якості підтвердження свого наміру купити квартиру, однак укладення основного договору купівлі-продажу спірної квартири не відбулось у строки, передбачені попереднім договором.

Таким чином, нотаріально посвідчений попередній договір щодо укладення договору купівлі-продажу від 25 квітня 2014 року припинив свою дію - 01 липня 2014 року

Відповідно до положень ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певній термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до положень п. 9 попереднього договору, у разі ухилення відчужувачів від укладення основного договору купівлі-продажу, або у разі невиконання ними умов, зазначених у п. 5, 12 цього договору, або у разі, якщо нерухоме майно не відповідатиме істотним умовам, зазначеним у п. 2 цього договору, або уразі втрати, пошкоджена та/або зіпсування нерухомого майна, набувачу повертається сума сплачена ним за цим договором в подвійному розмірі не пізніше трьох днів після останнього дня, передбаченого для укладення основного договору купівлі-продажу, а в разі відмови відчужувачів повернути подвійну суму грошей набувач має право вимагати укладення основного договору в судовому порядку або звернутись до суду з позовними вимогами про визнання права власності на нерухоме майно з проведенням остаточного розрахунку з відчужувачами, або звернутись до суду з позовними вимогами про повернення сплаченого за цим договором авансу та штрафних санкцій у розмірі 100 % авансу.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Оскільки основний договір купівлі-продажу спірної квартири не було укладено у строки, передбачені попереднім договором, у зв'язку із несвоєчасним виготовленням відповідачами правовстановлюючих документів на квартиру та штрафні санкції у розмірі 100 % авансу, передбачені п. 9 попереднього договору, протягом трьох днів повернуті набувачу не були, апеляційний суд дійшов до передчасного висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення штрафних санкцій.

Допущені судом порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій на підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи у частині цих вимог на новий розгляд до суду апеляційної інстанції

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 09 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук