Справа № 590/624/15-ц
Провадження № 2/590/135/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2015 року Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі: головуючого судді - Сатарової О.В.

за участі секретаря судового засідання - Данченко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Ямпіль Сумської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів по борговій розписці -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 24.06.2015 року (дата отримання позову судом) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, посилаючись на те, що 17.11.2011 року він позичив відповідачу 37 600 гривень, які відповідач зобовязаний був повернути до 17 березня 2012 року, про що свідчить розписка, написана ОСОБА_2 власноруч.

Відповідач не виконав у повному обсязі своїх зобовязань по поверненню позивачу суми боргу в строк до 17.03.2012 року, здійснивши лише часткове її повернення в сумі 300,00 гривень 11.03.2014 року.

У звязку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу за борговою розпискою від 17.11.2011 року у розмірі 66 166,11 грн. з них: 37 300 гривень сума основного боргу, а також на підставі ст. 625 ЦК України три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1 413,31 гривень та інфляційні витрати у звязку із простроченням розрахунку за договором позики у розмірі 27 452,80 гривень.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, у звязку з тим, що ОСОБА_2 не повертає йому борг в повному обсязі.

Представник позивача за довіреністю - ОСОБА_4Г підтримав позицію ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги та обставини зазначені в позові визнав в повному обсязі.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_5 підтримав позицію ОСОБА_2.

Суд вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази, наступні обставини та відповідні ним правовідносини прийшов до наступного.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом ст.ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

З наявної в матеріалах справи розписки вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_2, отримав від позивача ОСОБА_1 в борг 37 600 гривень 17.11.2011 року, які відповідач зобовязаний повернути до 17.03.2012 року (а.с.7).

Факт часткового повернення ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 300 гривень 11 березня 2014 року є обставиною, визнаною сторонами, які беруть участь у справі.

Позичальник зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із розрахунком позивача, заборгованість відповідача по поверненню суми позики складає 66 166,11 грн. за період з 11.03.2014 року по 15.06.2015 року (в межах позовних вимог) з них: 37 300,00 грн. сума боргу + 27 452,80 грн. (інфляційні нарахування) + 1 413,31 грн. ( 3% річних від простроченої суми) (а.с 3-4).

Відповідач та його представник не надали заперечень проти розрахунку позивача. Наведені докази не викликають сумнівів у їх достовірності.

Судові витрати у справі зі сплати судового збору на суму 661 гривня 66 копійок що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 1) понесені ОСОБА_1 підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 256, 258, 264, 267, 525, 526, 530, 611, 612, 626, 625, 1046 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів по борговій розписці задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (41200, смт. Ямпіль, вул.. Кірова, 5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 17 листопада 2011 року в сумі 66166 (шістдесят шість тисяч сто шістдесят шість) гривень 11 копійок, з яких 37300,00 грн.- заборгованості за основною сумою боргу, 27 452,80 грн. інфляційне збільшення суми боргу, 1413,31 грн. 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 661(шістсот шістдесят одна) гривня 66 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Сатарова