Справа № 573/2007/15-ц
Номер провадження 2/573/592/15
РІШЕННЯ

іменем України

25 вересня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Терещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Марківської сільської ради, третіх осіб: Улянівської державної нотаріальної контори, Відділу Державного земельного агенства у Білопільському районі Сумської області, - про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,-

В С ТА Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 11 липня 2013 року померла його тітка, ОСОБА_2, на підтвердження чого позивач приєднав до позовної заяви копію свідоцтва про смерть серії 1-БП № 200275 від 12 липня 2013 року.

Позивач вказує, що за життя його тітка, ОСОБА_2, мала у власності ? частину земельної ділянки площею 4,673 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії СМ № 026950, виданого за рішенням сесії Марківської сільської ради від 07.04.2001 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на її майно, а саме на ? частину земельної ділянки площею 4,673 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії СМ № 026950, виданого за рішенням сесії Марківської сільської ради від 07.04.2001 року.

За життя тітка позивача, ОСОБА_2, заповіла позивачу на випадок своєї смерті все своє майно, що підтверджується копією заповіта від 03.11.2010 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Жовтневої селищної ради.

Позивач зазначає, що він доглядав тітку до смерті та поховав її, розпорядився її речами та документами. На підтвердження того, що на день смерті тітка проживала разом з позивачем за адресою : с.Сушилине, вул. Лугова,5, - позивач приєднав довідку Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області.

Звернувшись у зазначений законом термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщинитітки, позивач не зміг оформити спадщину через те, що за життя тітки був втрачений оригінал державного аакту на право приватної власності на земелю серії См № 026950.

У Держкомземі Білопільського району позивач надали копію державного акту на право приватної власності на землю та розяснилти, що відповідно до норм Закону України «Про державний земельний кадастр» та Постанови КМУ від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження порядку веденя державного кадастру», дублікати державних акті на померлих не виготовляються та не видаються. Тому позивачу була надана порада зернутися до суду з вищезазначеним позовом.

В інший спосіб позивач не може набути право власності на спадкове майно після смерті спадкодавця.

Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просив визнати за ним право власності на вищезазначену земельну ділянку.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та повне задоволення позовних вимог.

Представник відповідача - Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області до суду не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради та що не заперечує проти визнання права власності на земельну ділянку за позивачем ОСОБА_1

Третя особа - нотаріус Улянівської районної державної нотаріальної контори до суду не зявилася, була належним чином сповіщена про день, час та місце розгляду справи. Направила до суду заяву про розгляд справи без її присутності, та що проти заявлених вимог не заперечує. Також направила до суду копію спадкової справи ОСОБА_2, яка померла 11.07.2013 року, з заявою ОСОБА_1 від 24.12.2013 року про прийняття спадщини тітки ОСОБА_2 та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 36255563 від 27.12.2013 року, згідно якої за параметрами запиту: ОСОБА_2, дата смерті : 11.07.2013 року, у Спадковому реєстру найдено інформацію про заповіт № 2436 від 03.11.2010 року, посвідчений Жовтневою селищною радою, заповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник третьої особи - Відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області в заяві, адресованій суду, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без участі представника.

Суд розглядає справу на підставі статті 197 ч.2 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України за умови визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, народився 29 березня 1968 року в селищі Жовтневе Білопільського району Сумської області, та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3-5).

Згідно довідки виконкому Жовтневої селищної ради Білопільського району сумської області № 3005 від 12.08.2015 року вбачається, що померлда ОСОБА_2 постійно і на день сметі проживала в слі Сушилине, вул. Лугова, буд.№5,Білопільського району Сумської області. Після смер і ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме земельний пай, розташований на території Марківської сільської ради, спадкоємцем якого є ОСОБА_1 згідно заповіту. Заповіт від імені ОСОБА_2 посвідчено виконкомом Жовтневої селищної ради за № 2436 від 03.11.2010 року. Заповіт не змінювався і не відмінявся. Арешт не накладався. ОСОБА_1 фвктично вступив в управління спадковим майном шляхом постійного проживання з померлою ОСОБА_2 до дня смерті та шести місяців після смерті, зберігає цінні папери, розпорядився речами померлої. (а.с.11).

Тітка позивача, ОСОБА_2, померла 11 липня 2013 року, що підтверджуєтсья

копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 200275 від 12 липня 2013 року, місце смерті - с.Сушиліне Білопільського району Сумської області, актовий запис № 49 (а.с.8).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт яким на випадок своєї смерті все своє майно заповіла ОСОБА_1,- позивачу по справі. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Жовтневої селищної ради, зареєстрований в реєстрі за № 2436 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на її майно, а саме на ? частину земельної ділянки площею 4,673 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії СМ № 026950, виданого за рішенням 18 сесії 23 скликання Марківської сільської ради від 07.04.2001 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 522. (а.с.7).

Факт належності померлій ОСОБА_2 вищевказаного спадкового майна підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 026950, згідно якого державний акт видано ОСОБА_3 та ОСОБА_2( тобто кожному по ? частині); довідками виконкому Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області; витягом з технічної документації по визначенню розмірів та вартості земельної частки (паю) ( а.с.7-11).

Спадщину ОСОБА_2 прийняв ОСОБА_1 шляхом подання до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини в передбачений законом термін заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи, що ні відповідач, ні треті особи, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05. 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни- спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом.

Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини.

Згідно з п.1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а тому спадкодавець мав право власності на земельні ділянки в межах згідно з планом, право на які посвідчені державними актами на право приватної власності на землю.

Позивач, відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України своєчасно прийняв спадщину за заповітом після сметі своєї тітки, ОСОБА_2, шляхом своєчасного подання заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини та шляхом фактичного прийняття спадщини, бо на час смерті тітки проживав разом з нею в одному будинку, поховав ОСОБА_4, управляв спадковим майном та розпорядився особистим майном померлої після її смерті.

Відповідач та 3-ті особи протягом розгляду судової справи не висловили своїх заперечень з приводу заявленого позову.

Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у звязку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва /спадкування/. Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обовязки спадкодавця належать спадкоємцеві /ч.5 ст.1268 ЦК/.

Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обовязків, /спадщина/, після смерті ОСОБА_2 перейшли в порядку спадкування за заповітом позивачу, згідно своєчасного прийняття спадщини позивачем, тому він є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно:

- ? частину земельної ділянки площею 4,673 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії СМ № 026950, виданого за рішенням сесії Марківської сільської ради від 07.04.2001 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 522.

Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 8, 10, 11, 27, 60,61, 209, 213, 215,294 ЦПК України, ст. ст.3, 182,328, 1216,1261,1268,1270,1278 ЦК України, ст.81 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкоємцем за заповітом після смерті 11 липня 2013 року ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно :

- ? частину земельної ділянки площею 4,673 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала на праві приватної власності померлій ОСОБА_2 відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії СМ № 026950, виданого за рішенням 18 сесії 23 скликання Марківської сільської ради від 07.04.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 522.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :