Справа №173/1489/15-ц
Провадження №2/173/739/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2015

м.Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Трофимової Н.А.

при секретареві Зубачевській О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ОСОБА_2 РУЮ у Дніпропетровській області, про визнання права власності на будинок в порядку набувальної давності, -

В С Т А Н О В И В:

22.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання права власності на будинок в порядку набувальної давності. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є фактичним власником будинку, який розташований за адресою: вул. Крікента, буд. 8, с. Вільні Хутори Верхньодніпровський район Дніпропетровська область. Даний будинок вона придбала у гр.ОСОБА_3 за усним Договором купівлі-продажу в 2003 р. Будинок був збудований гр.ОСОБА_4, яка водночас була співвласницею іншого будинку, розташованого на цій же земельній ділянці, який на даний час знаходиться в аварійному стані. Згідно даних сільської ради ОСОБА_4 станом на 1995 рік померла, але точна дата смерті не зазначена. Після смерті ОСОБА_3, в якої вона купила будинок, залишилися спадкоємці її чоловік ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_6, але вони не претендують на будинок. Оскільки право власності на будинок ніким не було оформлено, вона добросовісно, відкрито та безперервно володіє спадковим будинком більше 10 років власник якого не відомий, вона сплачує комунальні послуги, утримує будинок та здійснює необхідний ремонт, на підставі чого просить визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід. № НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, загальною площею 45.2 кв.м., розташованого за адресою: вул. Крікента, буд. 8, с. Вільні Хутори Верхньодніпровський район Дніпропетровська область, в порядку набувальної давності.

Позивачка неодноразово змінювала позовні вимоги, останньою заявою від 04 грудня 2015р. просила визнати за нею право власності на житловий будинок: літера Б, загальною площею 45,2 кв.м. (1 кухня 8,2 кв.м.; 2 жила кімната 6,6 кв.м.; 3 жила кімната 24,8 кв.м., літ. І сені 5,6 кв.м) який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, с. Вільні Хутори, вул. Крікента, №8, за набувальною давністю.

Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги, з урахуванням змін, підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання зявився, проти позову не заперечував та вважає, що позов підлягає задоволенню. Суду пояснила, що позивачка проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно з 2003 року. Позивачка утримує будинок та сплачує всі необхідні платежі. Інші особи в зазначеному будинку, крім позивачки та її сімї, не проживають, а також будь-які інші особи на цей будинок не претендують та свої права не заявляють.

Третя особа в судове засідання не зявилася, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутністю.

Свідок ОСОБА_7, суду пояснила, що вона проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1972 року. З 2003 року в будинку по вул. Крікента, 8 стала проживати позивачка, зробила в будинку ремонт та веде там господарство. Інші особи в зазначеному будинку, крім позивачки та її сімї, не проживають, а також будь-які інші особи на цей будинок не претендують та свої права не заявляють.

Свідок ОСОБА_8, суду показала, що вона проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4. З 2003 року в будинку по вул. Крікента, 8 с. Вільні Хутори, стала проживати позивачка з дозволу попередніх власників. Позивачка проживає в зазначеному будинку з родиною, утримує будинок та веде там господарство. Інші особи в зазначеному будинку, крім позивачки та її сімї, не проживають, а також будь-які інші особи на цей будинок не претендують та свої права не заявляють.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтв на право особистої власності від 23 лютого 1990 року ОСОБА_4 належить на праві особистої власності 69/100 жилого будинку, розташованого в с. Вільні Хутори (а.с.82), та ОСОБА_9 належить на праві особистої власності 31/100 жилого будинку, розташованого в с. Вільні Хутори (зворотній бік а.с.82). Відповідно до пояснювальної записки до частки ОСОБА_10 входять жилий будинок -літ. А; сіні - літ. А, сарай - літ. В, убиральня - літ. Т, №3 ворота, №1 паркан, літ. Л літня кухня; літ. Г сарай, літ. Е лазня; №2 хвіртка; І мощення, та складає 31/100 ідеальних часток; до частки ОСОБА_4 входять жилий будинок - літ. Б; тамбур, літня кухня літ.А (1), сарай а(1), сарай літ. Д, сарай літ. Ж, сарай літ. З, №4 паркан, №5 паркан, вбиральня літ. М, та складає 69/100 ідеальних часток (а.с.83).

Із змісту по господарських книг за адресою с. Вільні Хутори вул. Крікента за період: з 1986-1990рр. головою господарства зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (а.с. 87-89); з 1991-1996 головою господарства зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які померли в цей період, а також зазначена членом господарства ОСОБА_12 Раіса (а.с.23-24; 90-92); з 2001-2005рр - ОСОБА_13 та ОСОБА_5 (а.с.65-67); з 2006-2010рр ОСОБА_13 та ОСОБА_5 (а.с. 68-69).

Згідно з ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 02.09.2015р. за №757/01-16, після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_9 спадкові справи не відкривалися, спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися (а.с.41).

Із матеріалів спадкової справи №18/2012 до майна ОСОБА_13 убачається, що ОСОБА_13 померла 10.11.2011р. в м. Вільногарську, та заяви про прийняття спадщини подала донька ОСОБА_6 та чоловік ОСОБА_12 (а.с.49-58).

Із змісту Заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_14 від 15.07.2015р. убачається, що зазначені особи не претендують на будинок, який знаходиться за адресою с. Вільні Хутори, вул. Крікента, 8 (а.с.25-26).

Відповідно до довідки Боровківської сільської ради від 01.07.2015р. за №541 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 в період з 2003 року по теперішній час (а.с. 20).

Актом від 23.06.2015р., складеним депутатом Боровківської сільської ради встановлено, що за адресою с. Вільні Хутори, вул. Крікента, 8, знаходяться два будинки, один із яких належав ОСОБА_10 та цей будинок не придатний для проживання та находиться в аварійному стані (а.с.22).

В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 334 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Враховуючи, що позивачка відкрито володіє нерухомим майном більше ніж десять років, утримує його та сплачує усі необхідні платіжи, які повязані з користуванням та утриманням будинку, що також підтверджується показами свідків, які були допитані в порядку ст. 180 ЦПК України, відповідач не заперечує проти позову та судом не встановлено осіб, чиї права може порушити визнання права власності на спірний будинок за позивачкою, то позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ОСОБА_2 РУЮ у Дніпропетровській області, про визнання права власності на будинок в порядку набувальної давності, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 (ІПН НОМЕР_1) право власності на житловий будинок: літера Б, загальною площею 45,2 кв.м. (1 кухня 8,2 кв.м.; 2 жила кімната 6,6 кв.м.; 3 жила кімната 24,8 кв.м., літ. І сені 5,6 кв.м) який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, с. Вільні Хутори, вул. Крікента, №8, за набувальною давністю.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 17.12.2015р., повний текст рішення буде виготовлений 22.12.2015 р.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Трофимова