Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/5129/14-ц
Провадження № 2/553/162/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.05.2015 рокум. м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіна Є.В.,

при секретарі - Бутенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Друга Полтавська державна нотаріальна контора, Третя Полтавська державна нотаріальна контора, Полтавська універсальна агропромислова біржа, ОСОБА_4, про визнання договору дійсним та визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, стягнення грошової компенсації за різницю у частках спадкового майна. Вказує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються рідними сестрами, та доньками ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя набув у власність 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,20 га, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться в с. Василівка Полтавського району Полтавської області.

ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до Третьої Полтавської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину жилого будинку на 1/3 частину земельної ділянки їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, належне померлому, які знаходяться у сестри позивачки ОСОБА_2, яка відмовляється їх надати.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_6, 1927 року народження, який є батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_7, а відповідно, дідом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Спадкового майна після смерті діда не залишилося.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_7 - рідний брат батька ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та, відповідно, їхній дядько, який за життя набув у власність 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_3. Сторони по справі являються єдиними спадкоємцями після його смерті в рівних частинах.

ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до Другої Полтавської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у ОСОБА_2, державний нотаріус Постановою № 1841/02-21 від 17.11.2014 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно, яке належало спадкодавцю.

Враховуючи те, що частка позивачки у спадковому майні, яке залишилось після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_5, у грошовому еквіваленті становить 369109 грн. 83 коп., просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_3 вартістю 351593 грн. в порядку спадкування після померлого ОСОБА_7, стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію різниці вартості часток спадкового майна в розмірі 7516 грн. та судові витрати.

Під час судового розгляду справи позивач ОСОБА_1 змінила позовні вимоги, звернулась до суду з відповідною письмовою заявою, остаточно просила суд визнати дійсним договір міни від 26.03.1998 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на Полтавській універсальній агропромисловій біржі відносно квартир, розташованих в АДРЕСА_2, та в АДРЕСА_3; визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування після померлого ОСОБА_7, право власності на 5/12 частину житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,20 га, яка знаходиться в с. Василівка Полтавського району Полтавської області, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, належить ОСОБА_5 на підставі Державного акту серії НОМЕР_2 від 25.05.1998 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Новікова Т.В. в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та її представники в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували.

Відповідач ОСОБА_2 зазначила, що не заперечує той факт, що позивачка ОСОБА_1 має право на спадщину після смерті батька ОСОБА_5 та дядька ОСОБА_7, в тому числі, на 1/3 частину земельної ділянки, яка належала ОСОБА_5, 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_7 та загалом на 5/12 частину житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого по АДРЕСА_1, який належав в рівних частинах ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Вказувала на відсутність підстав для задоволення позову через відсутність будь-яких перешкод для оформлення права на спадщину в нотаріальній конторі, недоведеність позивачкою факту існування спору.

Відповідач підтвердила той факт, що оригінали правовстановлюючих документів на усе спадкове майно знаходяться у неї, пояснила, що готова надати їх до нотаріальної контори, коли матиме намір оформляти спадщину, в даний час у неї відсутні кошти для цього. Наголосила на тому, що чинне законодавство не обмежує спадкоємця певним строком для оформлення спадщини, отже її дії не суперечать чинному законодавству.

В останнє судове засідання відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Марченко О.В. не з'явились. Відповідач про причини своєї неявки не повідомила, представник відповідача доказів існування поважних причин неявки до суду не надав. Причини неявки вказаних осіб визнані судом неповажними.

Представники третіх осіб Другої Полтавської державної нотаріальної контори, Третьої Полтавської державної нотаріальної контори в судовому засіданні з приводу вирішення позовних вимог ОСОБА_1 поклались на розсуд суду, підтвердили той факт, що вона зверталась з заявами про прийняття спадщини, неодноразово запрошувалась до Третьої Полтавської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини разом з іншою спадкоємицею ОСОБА_2, проте остання не з'являлась. Представники третіх осіб зазначили, що оскільки ОСОБА_1 не надала оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке входить до складу спадщини, пояснивши, що вони зберігаються у іншої спадкоємиці, оформити її право на спадщину не виявилось можливим, у зв'язку з чим були прийняті рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину.

Після перерви, оголошеної в судовому засіданні, представники третіх осіб Другої Полтавської державної нотаріальної контори, Третьої Полтавської державної нотаріальної контори до суду не з'явились, надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Треті особи - представник третьої особи Полтавської універсальної агропромислової біржі, ОСОБА_4 - до суду не з'явились, не повідомивши про причини неявки.

Враховуючи обставини справи та наявні докази, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу без участі осіб, які не з'явились в судове засідання.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, являються синами ОСОБА_6 та ОСОБА_10, та, відповідно, є рідними братами.

ОСОБА_5 являється батьком двох доньок: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка після реєстрації шлюбу 11.09.2004 року з ОСОБА_12 взяла прізвище чоловіка "ОСОБА_2", та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка 07.02.2014 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_14 та взяла прізвище чоловіка "ОСОБА_1". Це підтверджується даними свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 29.07.1981 року та серії НОМЕР_4 від 03.04.2002 року.

ОСОБА_6 мав у власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який на підставі Договору дарування від 23.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотілова О.М., реєстр № 9545, подарував синам ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в рівних частинах кожному.

На підставі вказаної угоди ОСОБА_7 та ОСОБА_5 набули право власності кожен на 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрували право власності в ПП ПБТІ "Інвентаризатор".

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду АДРЕСА_1, домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 525 кв.м, на якій розташований житловий будинок літ. "А-1" загальною площею 88,9 кв.м, житловою площею 53,3 кв.м, в складі приміщень: тамбур (1-1) площею 2,4 кв.м, передня (1-2) площею 16,1 кв.м, санвузол (1-3) площею 3,6 кв.м, кімната житлова (1-4) площею 10,3 кв.м, кімната житлова (1-5) площею 17,1 кв.м, кімната житлова (1-6) площею 7,0 кв.м, кухня (1-9) площею 5,6 кв.м, столова (1-10) площею 10,1 кв.м, кладова (1-11) площею 4,0 кв.м; а також господарські будівлі та споруди - гараж "літ. "Б", вбиральня літ. "З", сараї літ. "Г", "Д", огорожа № 1.

На підставі Державного акту серії НОМЕР_2 від 25.05.1998 року ОСОБА_5 набув у власність земельну ділянку площею 0,2 га (кадастровий номер не присвоєний), розташовану в с. Василівка Полтавського району Полтавської області в межах згідно з планом, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства.

ОСОБА_7 26.03.1998 року уклав з ОСОБА_4 Договір міни, який зареєстрований на Полтавській Універсальній аграрно-промисловій біржі за інвентарним номером 106-Н, на підставі якого ОСОБА_7 набув у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 54,3 кв.м, житловою площею 34,6 кв.м, яка складається з: кімната житлова (1) площею 23,9 кв.м, коридор (2) площею 3,4 кв.м, санвузол (3) площею 3,5 кв.м, вбудована шафа (4) площею 0,7 кв.м, кімната жила (5) площею10,7 кв.м, кухня (6) площею 9,6 кв.м, балкон площею 0,9 кв.м, лоджія площею 1,3 кв.м, один відділ сараю площею 2,2 кв.м.

Право власності на вказану квартиру ОСОБА_7 зареєстрував в органах технічної інвентаризації у порядку, встановленому законом.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 14.08.2006 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 47 років, про що зроблений актовий запис за № 2659.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В ч. 1 ст. 1269 ЦК Укаїни встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

В ч. 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно положень ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається з листа Третьої Полтавської державної нотаріальної контори № 627/02-14 від 17.09.2013 року, 09.02.2007 року відкрито спадкову справу на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. В спадковій справі знаходяться наступні заяви: від імені дочки померлого ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом; від імені батька померлого ОСОБА_6 про відмову від спадщини за законом на користь дочки померлого ОСОБА_2, яка фактично прийняла спадщину за законом у відповідності зі ст. 1268 ЦК України (була прописана та проживала на день смерті за однією адресою зі спадкодавцем) Інших заяв в спадковій справі немає. Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Таким чином, не викликає сумніву той факт, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину та має право на отримання у власність в порядку спадкування частину спадкового майна, до складу якого входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1, а також земельна ділянка площею 0,2 га (кадастровий номер не присвоєний), розташовану в с. Василівка Полтавського району Полтавської області, в тому числі на 1/6 частину будинку та на 1/3 частину земельної ділянки.

Як вбачається, зі Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 09.04.2012 року, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 60 років, про що зроблений актовий запис за № 48.

Статтею 1266 ЦК України передбачено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини

Оскільки ОСОБА_6, який являється батьком ОСОБА_7, помер раніше ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується Свідоцтвом смерть серії НОМЕР_6, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 09.04.2012 року, дружини та дітей ОСОБА_7 не мав, заповіт не залишив, рідний брат ОСОБА_5 помер у 2006 році, його спадкоємицями являються племінниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до Постанови Другої Полтавської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1841/02-31 від 17.11.2014 року спадкова справа після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, заведена 19.09.2012 року за № 442/2012 за заявою про прийняття спадщини за законом племінниці ОСОБА_1. Крім того, за даними спадкової справи 02.10.2012 року за № 1199 подана заява про прийняття спадщини за законом від племінниці ОСОБА_2. Від інших осіб заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило.

Таким чином, не викликає сумніву той факт, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті дядька ОСОБА_7 та має право на отримання у власність в порядку спадкування 1/2 частину спадкового майна, до складу якого входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1, а також квартира АДРЕСА_3.

Звернення до суду з даним позовом позивач ОСОБА_1 обґрунтовувала існуванням у неї перешкод у оформленні права на спадщину в нотаріальній конторі через відсутність в її розпорядженні оригіналів правовстановлюючих документів, які утримує інша спадкоємиця ОСОБА_2, яка ухиляється від надання їх нотаріусу.

Відповідач ОСОБА_2 заперечуючи проти позову вказувала на недоведеність факту існування спору між нею та ОСОБА_1 з привод оформлення права на спадщину.

Так, судом достовірно встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 помер у 2006 році, тобто більше 8 років тому, а спадкодавець ОСОБА_7 - у 2012 році, тобто більше 2-х років тому, оригінали правовстановлюючих документів на належне їм нерухоме майно знаходяться у володінні відповідача ОСОБА_2, остання користується спадковим майном, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_5 та після смерті дядька ОСОБА_7, та не виявляє бажання здійснювати оформлення свого права на спадщину, відповідно, з 2007 року, тобто з часу відкриття спадкової справи після смерті батька ОСОБА_5, та з 2012 року, після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 не надала нотаріусу та іншому спадкоємцю ОСОБА_1 оригінали правовстановлюючих документів.

ОСОБА_1 пояснила суду, що вона не має можливості користуватись спадковим майном, перешкоди у цьому чинить ОСОБА_2, яка зареєстрована та постійно проживає в домоволодінні АДРЕСА_1 разом зі своєю родиною, має у своєму розпорядженні правовстановлюючі документи на будинок, квартиру та земельну ділянку, має ключі від квартири, які їй не передає, та, відповідно, має безперешкодну можливість володіти усім цим майном.

Позивач зазначила, що протягом тривалого часу неодноразово зверталася до Третьої Полтавській державній нотаріальної контори з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину, нотаріус встановлювала дні явки разом з іншою спадкоємицею ОСОБА_2, вона повідомляла останню про це, проте вона до нотаріуса не з'являлась, оригінали правовстановлюючих документів не надала. Аналогічні перешкоди виникли у неї також і у зв'язку з оформленням права на спадщину у Другій Полтавській державній нотаріальній конторі.

Вказані обставини підтвердила в судовому засіданні представник Третьої Полтавської державної нотаріальної контори. Представник Другої Полтавської державної нотаріальної контори пояснила, що нею видано свідоцтва про право на спадщину на грошові вклади, оформлення цих прав здійснювалось з ініціативи ОСОБА_2, яка з'явилась у встановлений час разом з іншою спадкоємицею, проте оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яка входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_7, не надала, пояснила, що право на спадщину на нерухоме майно буде оформляти пізніше.

Відповідно до листа Третьої Полтавської державної нотаріальної контори № 627/02-14 від 17.09.2013 року, 09.02.2007 року, адресованого ОСОБА_1, при вивченні наданих нею документів сало відомо, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у неї відсутні, роз'яснено, що оскільки згідно з п. 4.15 глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, неможливо оформити спадкові права ОСОБА_1 в нотаріальній конторі, рекомендовано звернутись до суду з питання визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Постановою Другої Полтавської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1841/02-31 від 17.11.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_3, частину житлового будинку АДРЕСА_1, виходячи з положень п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у зв'язку з тим, що не подано правовстановлюючих документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Об'єктивно, що за відсутності у розпорядженні позивачки ОСОБА_1 оригіналів правовстановлюючих документів вона позбавлена можливості оформити право на належну їй частину спадкового майна. Встановлені в ході судового розгляду справи обставини свідчать про усвідомлення цього факту відповідачем та свідчать про те, що нею не вчинено дій, спрямованих на забезпечення можливості іншою спадкоємицею реалізувати свої права на оформлення спадщини.

Крім того, позивач зазначила, що у 2013 році зверталась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, проте оскільки відповідач запевнила її у можливості оформити право на спадщину в позасудовому порядку, цей позов був залишений без розгляду ухвалою суду за її заявою. Проте після цього ОСОБА_2 жодних заходів до оформлення права на спадщину не вчинила, правовстановлюючі документи до нотаріальної контори не надала.

Факт перебування в провадженні суду в 2013-2014 роках цивільної справи, про яку зазначила позивач, встановлений в судовому засіданні. Поряд з цим, незважаючи на те, що в в ході судового розгляду справи достовірно встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно після смерті спадкодавців ОСОБА_5, ОСОБА_7 знаходиться у ОСОБА_2, і цей факт вона підтвердила в судовому засіданні, не викликає сумніву те, що після залишення позову без розгляду та до часу звернення ОСОБА_1 до суду з позовом, який є предметом розгляду по даній справі, відповідачем ОСОБА_2 до нотаріальної контори оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно подано не було, не передані ці документи також і позивачці для забезпечення можливості оформити право на спадщину на належну їй частину спадкового майна. Не надала відповідач вказані документи також і на огляд суду, незважаючи на покладення судом на неї відповідного обов'язку.

Встановлені судом обставини та аналіз зібраних по справі доказів в їх сукупності, на переконання суду, свідчить про існування у ОСОБА_1 об'єктивних перешкод у позасудовому оформленні права на спадщину після смерті батька ОСОБА_5 та дядька ОСОБА_7

А тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Вирішуючи питання щодо права позивачки на частину спадкового майна, суд враховує той факт, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, набуто спадкодавцем ОСОБА_7 на підставі Договору міни від 26.03.1998 року, укладеного за ОСОБА_4 та зареєстрованого на Полтавській Універсальній аграрно-промисловій біржі.

Як пояснила в судовому засіданні представник третьої особи Другої Полтавської державної нотаріальної контори, навіть за умови надання їй оригіналів правовстановлюючих документів на вищезазначене нерухоме майно, вона позбавлена була б підстав для оформлення права на спадщину на квартиру, зважаючи на те, що договори з приводу відчуження нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню.

Як встановлено в ст. 227 ЦК України (1963 року, чинного на час укладення Договору міни від 26.03.1998 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин.

В ст. 242 ЦК України (1963 року) встановлено, що до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Разом з тим, згідно статті 15 Закону України "Про товарну біржу" угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Таким чином, не виклкиає сумніву той факт, що Договір міни від 26.03.1998 року був укладений сторонами з дотриманням вимог чинного законодавства, чинного на час його вчинення.

Про обгрунтвоаність вказаних тверджень свідчить, зокрема, той факт, що право власності ОСОБА_7 на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, було зареєстроване ним безперешкодно в ПП ПБТІ "Інвентаризатор", що підтверджується Реєстраційним написом на договорі та повідомленням ПП ПБТІ "Інвентаризатор" № 3174 від 21.04.2015 року.

Як встановлено в ст. 328 ЦК України (2003 року), право власності набувається на підставах, що не заборонені заокном, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 334 ЦК України (2003 року) визначено, що право влвасності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Враховуючи викладене, беручи до уваги то факт, що відсутність нотаріального посвідчення договору міни від 26.03.1998 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, зареєстрованого на Полтавській Універсальній аграрно-промисловій біржі, створює перешкоди у реалізації позивачем її права на оформлення права власності на частину квартири в порядку спадкування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дійсним договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та 1/3 частину земельної ділянки площею 0,2 га, розташованої в с. Василівка Полтавського району Полтавської області як за спадкоємицею батька ОСОБА_5, а також на 1/2 частину на квартири АДРЕСА_3 та 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, як за спадкоємицею дядька ОСОБА_7

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дійсним Договір міни від 26.03.1998 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, зареєстрований на Полтавській Універсальній аграрно-промисловій біржі за інвентарним номером 106-Н, на підставі якого ОСОБА_7 набув у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 54,3 кв.м, житловою площею 34,6 кв.м, яка складається з: кімната житлова (1) площею 23,9 кв.м, коридор (2) площею 3,4 кв.м, санвузол (3) площею 3,5 кв.м, вбудована шафа (4) площею 0,7 кв.м, кімната жила (5) площею10,7 кв.м, кухня (6) площею 9,6 кв.м, балкон площею 0,9 кв.м, лоджія площею 1,3 кв.м, один відділ сараю площею 2,2 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування як за спадкоємицею ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на нерухоме майно, а саме:

- 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який вцілому складається з житлового будинку літ. "А-1" загальною площею 88,9 кв.м, житловою площею 53,3 кв.м, в складі приміщень: тамбур (1-1) площею 2,4 кв.м, передня (1-2) площею 16,1 кв.м, санвузол (1-3) площею 3,6 кв.м, кімната житлова (1-4) площею 10,3 кв.м, кімната житлова (1-5) площею 17,1 кв.м, кімната житлова (1-6) площею 7,0 кв.м, кухня (1-9) площею 5,6 кв.м, столова (1-10) площею 10,1 кв.м, кладова (1-11) площею 4,0 кв.м; а також гаражу "літ. "Б", вбиральні літ. "З", сараїв літ. "Г", "Д", огорожі № 1;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2 га (кадастровий номер не присвоєний), розташованої в с. Василівка Полтавського району Полтавської області, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту серії НОМЕР_2 від 25.05.1998 року.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування як за спадкоємицею ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, на нерухоме майно, а саме:

- 1/2 частину на квартири АДРЕСА_3 загальною площею 54,30 кв.м, житловою площею 34,60 кв.м, яка складається з: кімната житлова (1) площею 23,9 кв.м, коридор (2) площею 3,4 кв.м, санвузол (3) площею 3,5 кв.м, вбудована шафа (4) площею 0,7 кв.м, кімната житлова (5) площею10,7 кв.м, кухня (6) площею 9,6 кв.м, балкон (І) площею 0,9 кв.м, лоджія (ІІ) площею 1,3 кв.м, один відділ сараю площею 2,2 кв.м;

- 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який вцілому складається з житлового будинку літ. "А-1" загальною площею 88,9 кв.м, житловою площею 53,3 кв.м, в складі приміщень: тамбур (1-1) площею 2,4 кв.м, передня (1-2) площею 16,1 кв.м, санвузол (1-3) площею 3,6 кв.м, кімната житлова (1-4) площею 10,3 кв.м, кімната житлова (1-5) площею 17,1 кв.м, кімната житлова (1-6) площею 7,0 кв.м, кухня (1-9) площею 5,6 кв.м, столова (1-10) площею 10,1 кв.м, кладова (1-11) площею 4,0 кв.м; а також гаражу "літ. "Б", вбиральні літ. "З", сараїв літ. "Г", "Д", огорожі № 1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3441 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 213 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь в розгляді справи, але не були присутні при проголошенні рішення - в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна