Справа № 219/2801/15-ц
Провадження № 2/219/1538/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.05.2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області
в складі: головуючої судді Чопик О.П.,
при секретарі Матченову А.В.,
з участю: прокурора Головка А.С.,
позивача ОСОБА_1,
представника третьої особи Купліченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Артемівську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки і піклування Артемівської міської ради, про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів,
позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що вони є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не спілкується з донькою, не цікавиться її здоров'ям, не забезпечує її матеріально та не утримує її. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також змінити розмір аліментів, стягнутих з відповідача рішенням Ворошиловського районного суду міста Донецька від 15 липня 2005 року у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 28 квітня 2005 року та до досягнення дитиною повноліття, на аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісяця, у зв'язку з їх несплатою відповідачем.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.18, 33-34). У відповідності до ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.
Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Артемівської міської ради від 26 травня 2015 року №01/11-295 про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позов просить задовольнити.
Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, думку прокурора на підтримання позову в частині позбавлення батьківських прав та вирішення спору на розсуд суду в частині зміни розміру аліментів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 15 жовтня 2002 року Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції (а.с.5).
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис 25 листопада 2005 року №272 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.4). Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 присвоєно прізвище «ОСОБА_1».
Висновком органу опіки і піклування Артемівської міської ради від 26 травня 2015 року №01/11-295 визнано доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з його самоусуненням від виховання та утримання дитини (а.с.35-36).
В судовому засіданні встановлено, що на даний час дитина проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11). Вихованням дитини займається лише її мати, яка, зокрема, цікавиться її шкільним життям та успіхами; батько, в свою чергу, протягом навчання дитини у Артемівському навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №11 ім.Артема - багатопрофільний ліцей» з 2009 року, до школи не приходив, на батьківських зборах присутнім не був (а.с.12).
Статтею 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 С К України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16).
Таким чином, в судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, оскільки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її виховання.
Крім того, рішенням Ворошиловського районного суду міста Донецька від 15 липня 2005 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів позов задоволено (а.с.6). Вирішено, зокрема, стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 28 квітня 2005 року та до досягнення нею повноліття.
Виконавчий лист №2-2813, виданий Ворошиловським районним судом міста Донецька 15 липня 2005 року на підставі вказаного рішення суду, перебував на виконанні у відділі державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м.Донецьку (ВП №3157773) та постановою головного державного виконавця Чукмарьова П.Ю. від 16 серпня 2007 року закінчено виконавче провадження у зв'язку з тим, що місце праці божника територіально відноситься до відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м.Донецьку (а.с.10).
Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м.Донецьку Токаревої О.В. від 5 вересня 2007 року відкрито виконавче провадження №4686775 з виконання виконавчого листа №2-2813, виданого Ворошиловським районним судом міста Донецька 15 липня 2005 року (а.с.9). Згідно з листом в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м.Донецьку (а.с.8) довідку про заборгованість зі сплати аліментів видати не можливо у зв'язку з перебуванням матеріально-технічної бази та документації на території, тимчасово непідконтрольній Україні.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Верховний Суд України у своїй постанові від 5 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 висловив правовий висновок про те, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі і навпаки).
Встановлено, що позивач, на утриманні якої перебуває малолітня донька, не працює, відповідач є працездатним, проте місце праці його не відоме, аліментів на утримання доньки у частці від заробітку (доходу) не виплачує, що дає підставі зробити висновок про нерегулярність та мінливість його доходу. Разом з тим, заявлена у позові тверда грошова сума в розмірі 1 000 грн. є значною та такою, що суттєво впливатиме на матеріальний стан відповідача, розмір доходу якого перевірити не видається можливим, а також зважаючи на розмір мінімальної заробітної плати, яка на день розгляду справи становить 1 218 грн.Враховуючи ці обставини, для забезпечення виконання відповідачем його обов'язку утримувати доньку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання підлягають частковому задоволенню в розмірі 600 грн. щомісяця.
Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, що проявляється у відсутності його піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, а також не виплачує аліментів на утримання доньки, стягнутих за рішенням суду в частці від його заробітку (доходу), суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, зменшивши заявлений позивачем розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 214, 215-218, 224, 360-7 ЦПК України, ст.ст.164, 166, 180, 184, 191, 192 СК України, з урахуванням постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»з наступними змінами, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки і піклування Артемівської міської ради, про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав щодо його малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Ворошиловського районного суду міста Донецька від 15 липня 2005 року, на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зміни способу їх присудження.
Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно, починаючи з 17 квітня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 630 (шістсот тридцять) грн. витрат, пов'язаних з публікацією у пресі оголошення про виклик.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 146 (сто сорок шість) грн. 16 коп. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог про стягнення аліментів.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 97 (дев'яносто сім) грн. 44 коп. судового збору пропорційно розміру заявлених позовних вимог про стягнення аліментів, в задоволенні яких відмовлено.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.П.Чопик