У Х В А Л А

16 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

суддів: Романюка Я.М.,

Гуменюка В.І.,Охрімчук Л.І.,

розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, переданих в якості авансу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 9 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто на його користь з ОСОБА_3 80 930 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 червня 2014 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 відмовлено

9 квітня 2015 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 червня 2014.

У заяві ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 червня 2014 та прийняти нове судове рішення, на підставі пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України.

Як приклад неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 546, 570, 635 Цивільного кодексу України, заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 березня 2012 року.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

ОСОБА_3 пропущено строк подання заяви про перегляд, однак заявник ставить питання про поновлення цього строку з посиланням на поважність причин його пропуску.

Колегія суддів вважає, що строк подання заяви про перегляд підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин, що стверджується наявними у заяві доводами.

Доводи заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України та посилання ОСОБА_3 на неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права на підставі пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України є необґрунтованими, а підстави для відкриття провадження - відсутні.

У справі, що переглядається суд касаційної інстанції погоджуючись з рішенням першої інстанції та ухвалою апеляційного суду, відмовив у відкритті касаційного провадження виходячи з правомірності застосування судами попередніх інстанцій положень частини 2 статті 570 Цивільного кодексу України та з того, що сторони своїми діями засвідчили наміри укласти договір купівлі-продажу спірного будинку, про що свідчить факт передачі позивачем ОСОБА_4 відповідачу ОСОБА_3 суми грошових коштів, підтверджених відповідною розпискою та факт видачі останнім довіреності ОСОБА_4, якою той був уповноважений на продаж вказаного будинку за ціною та на умовах за власним розсудом. Оскільки договір купівлі продажу будинку, який би відповідав за своєю формою та змістом вимогам закону між сторонами укладений не був, а сторони лише домовились укласти такий договір у майбутньому, то передана грошова сума у розмірі 10 000 доларів США та 1000 грн. є авансом, який підлягає поверненню ОСОБА_4

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 березня 2012 року, суд касаційної інстанції залишаючи рішення першої та апеляційної інстанцій без змін, виходив з того, відповідно до умов попереднього договору купівлі-продажу, якщо сторони у подальшому не укладуть основний договір купівлі-продажу, отриманий аванс має бути повернутий у повному обсязі.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, яке переглядається, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ де тотожними є предмет спору, підстави позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись частиною четвертою статті 356, статтею 360 ЦПК України колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 червня 2014 року задовольнити.

У допуску справи за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, переданих в якості авансу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Я.М. Романюк
В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук