БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1273/15-ц
Провадження № 2/497/448/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2015 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Тимошенко І. В.

за за участю секретаря судового засідання Суйчимезової Х.В.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з цим позовом , уточнивши позовні вимоги (а.с.18), просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 1997 року народження в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно до закінчення дочкою навчання. При цьому позивачка посилалась на те, що її дочка ОСОБА_3 після досягнення повноліття знаходиться на її утриманні , навчається в Одеському національному університеті імені І.І.Мечникова за денною формою навчання , за контрактом, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. В зв'язку з навчанням дочки ОСОБА_3 вона позивачка понесла таки витрати : сплатила за контрактом 12 112 грн. за перший рік навчання дочки у вказаному учбовому закладі та 6 666 грн. за перше півріччя 2015-2016 навчального року, сплатила за проживання дочки у гуртожитку протягом 2014 - 2015 учбового року 2560 грн. та протягом 2015 - 2016 навчального року 2920 грн. Вона - позивачка також несе витрати на придбання одягу, харчування, учбових посібників, канцелярських належностей для дочки та інші витрати , пов'язані з її навчанням . Відповідач , який є батьком їх дочки ОСОБА_3, матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Відповідач є працездатним , працює та може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини , але уточнила свої позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 на період її навчання у вищому учбовому закладі в розмірі 700-800 грн. щомісячно.

Відповідач позов не визнав, сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_3 на період ї навчання не згоден. Відповідач посилався на те, що він регулярно у добровільному порядку передає своїй дочці ОСОБА_3 грошові кошти на придбання одягу, харчування та інших необхідних їй речей. Але він офіційно не працевлаштований , постійного заробітку немає , працює лише протягом польового періоду з червня по жовтень без оформлення та кошти , яки він заробляє за цей період, є його єдиним доходом на цілий рік. Тому він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дочки , але буде надавити їй матеріальну допомогу у добровільному порядку по міри можливості .

Третя особа на боці позивача , що не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву , в який просить справу розглянути без її участі в судовому засіданні, оскільки вона навчається за денною формою навчання та не може прибути до суду, а також в заяві просить суд прийняти рішення щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки у її відсутність.

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.28). Сторони раніше перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними розірвано рішенням Болградського районного суду Одеської області від 22.08.2012 року, яке набрало законної сили (а.с.50). Після розірвання шлюбу дочка сторін ОСОБА_3 проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою Баннівської сільської ради Болградського району № 217 від 12.06.2015 року (а.с.31).

Дочка сторін ОСОБА_3 навчається у Одеському національному університети імені І.І.Мечникова на 2 курсі за денною формою навчання за спеціальністю «видавнича справа та редагування», форма навчання - контрактна, термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року . Це підтверджується довідками Одеського національного університету ім..І.І.Мечникова № 387 від 24.04.2015 року та № 407 від 26.06.2015 року (а.с. 3,29), копією договору № 07-1-004-2014 про індивідуальну підготовку бакалавра , укладеного між вказаним учбовим закладом та позивачкою ОСОБА_1 (а.с.4).

Згідно із ст.. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Частина 1 ст. 184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтями 182,200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів » обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з вимогами ст.. 141 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки відносно своєї дитини.

В зв'язку з навчанням дочка сторін ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги: на оплату за навчання за контрактом , на оплату проживання у гуртожитку за місцем навчання , на придбання одягу, харчування, учбових посібників, канцелярських належностей. Судом встановлено , що позивачка внесла оплату за навчання дочки ОСОБА_3 у вказаному учбовому закладі за перший рік навчання в сумі 12 112 грн. та за перше півріччя 2015 - 2016 учбового року, а також внесла оплату за проживання дочки у гуртожитку за перший та другий роки навчання у сумі 2560 грн. та 2920 грн. Це підтверджується відповідними квитанціями (а.с.5,30), а також письмовими пояснення третьої особи ОСОБА_3 , направленими на адресу суду (а.с.48).

Судом встановлено, що відповідач проживає один , утриманців немає, що підтверджується довідкою Баннівської сільської ради Болградського району № 279 від 12.06.2015 року (а.с.35). Відповідач офіційно не працевлаштований , постійного місця роботи немає, що підтверджується його трудовою книжкою (а.с.38-41), а також довідкою Баннівської сільської ради № 278 від 12.06.2015 року (а.с.37) . Разом з тим в судовому засіданні відповідач пояснив, що він в період з червня по жовтень 2014 року , тобто протягом польового періоду, працював комбайнером на приватному підприємстві в с.Баннівка Болградського району без оформлення та його заробіток за цей час склав 20000 грн. Також відповідач пояснив, що з червня 2015 року він також працює у приватному підприємстві с.Баннівка Болградського району комбайнером, буде працювати до кінця вересня 2015 року та за усною домовленістю з господарем приватного підприємства його заробіток за цей період буде складати 25000 грн., на теперішній час він вже отримав 10000 грн.

Таким чином судом встановлено , що відповідач є працездатним , хоча і не працевлаштований офіційно але працює на сезонних роботах , отримує дохід та може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки ОСОБА_3, якої вона потребує в зв'язку з навчанням.

Судом також встановлено, що позивачка проживає з дочкою ОСОБА_3, інших утриманців немає (а.с.35). Позивачка також офіційно не працевлаштована, але в судовому засіданні пояснила , що вона працює касиром у магазини «Універсам» в м.Одеса без оформлення та отримує щомісячно заробітну плату в розмірі 3500 грн.

І позивачка , і відповідач є власниками земельних ділянок площею 4.00 га . кожний , за договорами оренди з ПП «ДіВі» обидва отримують однакову орендну плату - за 2014 рік і позивачка , і відповідач отримали орендну плату в розмірі 2724 грн. 68 коп. кожний , що підтверджується довідками ПП «ДіВі» № 62 і № 63 від 12.06.2015 року (а.с. 34,42).

Інших доходів позивачка та відповідач не мають.

З врахуванням матеріального та сімейного стану сторін , з врахуваннями розміру витрат , яких потребує дочка сторін ОСОБА_3 в зв'язку з навчанням у вищому учбовому закладі , суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з часу пред'явлення позову до суду - 03.06.2015 року , на період навчання ОСОБА_3 в Одеському національному університеті імені І.І.Мечникова, тобто до 30.06.2018 року.

Посилання відповідача на те, що він періодично надає дочці ОСОБА_3 грошові кошти на придбання одягу , харчування та інші витрати, не є підставою для звільнення його від слати аліментів на користь позивачки. З письмових пояснень дочки сторін ОСОБА_3 , направлених на адресу суду (а.с.48) , вбачається , що вона дійсно протягом 2014 - 2015 року отримувала від батька грошові кошти в якості матеріальної допомоги на придбання одягу, взуття та інші потреби. Але така матеріальна допомога носила періодичний, нерегулярний характер. В той же час з письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається , що всі інші витрати, пов'язані з оплатою навчання за контрактом, оплатою проживання у гуртожитку, придбанням одягу , харчування , предметів для її розвитку, несе її мати ОСОБА_1 Тому суд вважає, що вимога позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої дочки є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, суд стягує з відповідача аліменти, починаючи з дати пред'явлення позову до суду , тобто з 03.06.2015 року. При цьому з пояснень відповідача в судовому засіданні встановлено, що у черні - вересні 2015 року відповідач будь - яких грошових коштів на утримання дочки не надавав, грошові суми дочці не передавав.

Відповідно до ст.. 88 ч.3 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави , а саме судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст.. 141,199,200 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10,11,60,131, 208, 209, 213-215, 224-228, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Баннівка Болградського району Одеської області на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с.Василівка Болградського району Одеської області аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) гривен щомісячно, починаючі з 03 червня 2015 року на період її навчання у Одеському національному університеті імені І.І.Мечникова, тобто до 03 червня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 487 гривен 20 копійок судового збору на користь держави.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд протягом 10 днів з дня оголошення рішення.

Суддя : Тимошенко Ірина Вольдемарівна