Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Писаної Т.О.,Мазур Л.М., Юровської Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Красилівської районної ради Хмельницької області про стягнення компенсації за невикористану відпустку, заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки заробітної плати, за зустрічним позовом Красилівської районної ради Хмельницької області до ОСОБА_6, третя особа - Виконавча дирекція Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про стягнення завданих збитків, за касаційною скаргою Красилівської районної ради Хмельницької області на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01 червня 1999 року він працював на посаді директора комунального підприємства «Красилівська редакція районного радіомовлення», яке з 24 жовтня 2008 року було перейменовано у комунальне підприємство «Красилівський телерадіоцентр» (далі - КП «Красилівський телерадіоцентр»).

28 травня 2014 року позивача було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

На день звільнення ОСОБА_6 була нарахована, але не виплачена заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оздоровчі та вихідна допомога на загальну суму 7 317,77 грн. Згодом позивачу було виплачено 6 601,27 грн. Сума невиплаченої заробітної плати станом на день подання позову становила 334,63 грн. Такі дії відповідача є незаконними, а тому позивач, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати у розмірі 334,63 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 21 173,38 грн, компенсацію за втрату частини грошових коштів з 01 червня 2014 року по 01 лютого 2015 року та 1 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Заперечуючи проти задоволення вказаних вимог, у лютому 2015 року Красилівська районна рада подала до суду зустрічний позов, в якому просила стягнути з ОСОБА_6 12 633,42 грн збитків, завданих Виконавчій дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено. Зустрічний позов Красилівської районної ради Хмельницької області залишено без розгляду.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_6 скасовано і ухвалено нове рішення про задоволення вказаного позову. Стягнуто з Красилівської районної ради Хмельницької області на користь ОСОБА_6: 334,63 грн - заборгованість із заробітної плати; 42 598,60 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні; 530,05 грн - компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати; та 1 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі голова Красилівської районної ради Хмельницької області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Таким чином, рішення апеляційного суду оскаржується лише в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_6, а тому у решті судове рішення відповідно до ст. 335 ЦПК України не переглядається.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ст. 112 ЦК України, вимоги які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними. Після проведення аукціону з продажу майна підприємства, у жовтні 2014 року було проведено остаточний розрахунок з позивачем ОСОБА_6, тому не виплачений йому залишок заробітної плати у розмірі 334,63 грн через відсутність майна підприємства вважається погашеним. Кошти, які виділялись районною радою для фінансування підтримки засобів масової інформації, в тому числі КП «Красилівський телерадіоцентр», не призначались для виплати заробітної плати, а тому вони не могли бути використані на погашення заборгованості по заробітній платі.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вказав на помилковість висновку місцевого суду, та вважав позовні вимоги ОСОБА_6 до Красилівської районної ради законними і обґрунтованими.

З таким висновком апеляційного суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 з 01 червня 1993 року працював у КП «Красилівська редакція районного радіомовлення».

З 24 жовтня 2008 року КП «Красилівська редакція районного радіомовлення» було перейменовано у КП «Красилівський телерадіоцентр» у якому ОСОБА_6 працював директором по 28 травня 2014 року, коли був звільнений на підставі п. 1 ст.40 КЗпП України (ліквідація підприємства).

Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюється підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Згідно зі ст. 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України.

Позивач отримував заробітну плату як директор комунального підприємства «Красилівський телерадіоцентр» згідно з укладеним контрактом між ним та органом управління майном - Красилівською районною радою Хмельницької області.

У п. 15 вказаного контракту передбачено, що за виконання обовʼязків, передбачених цим контрактом, керівникові підприємства нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством у результаті його господарської діяльності.

Також відповідно до статуту КП «Красилівський телерадіоцентр» телерадіоцентр має самостійний балансі і має право здійснювати комерційну та посередницьку діяльність.

Ліквідація і реорганізація телерадіоцентру проводиться відповідно до чинного законодавства України за рішенням районної ради або за рішенням суду.

05 грудня 2014 року рішенням Красилівської районної ради затверджено акт ліквідаційної комісії з припинення КП «Красилівський телерадіоцентр» і у звʼязку з недостатністю майна для погашення кредиторської заборгованості заборгованість по заробітній платі ОСОБА_6 у розмірі 334,63 грн, податках на доходи фізичних осіб у розмірі 436,43 грн, єдиному соціальному внеску у розмірі 161 грн та штрафних санкціях у розмірі 531,74 грн була визнана безнадійною.

Судом встановлено, що при звільненні позивача порушень трудового законодавства допущено не було. Позивач оспорює проведення з ним розрахунку при звільненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Оскільки позивач перебував у трудових відносинах з КП «Красилівський телерадіоцентр», яке відповідно до ст. 116 КЗпП України повинно було сплатити всі суми,що належать йому від підприємства, то будь-яких підстав для стягнення цих сум з Красилівської районної ради немає.

З урахуванням вказаного в апеляційного суду не було підстав для скасування ухваленого згідно із законом рішення суду першої інстанції, а тому колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення апеляційного суду відповідно до ст. 339 ЦПК України підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Красилівської районної ради Хмельницької області задовольнити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року скасувати, рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
Г.В. Юровська