Справа №577/6286/14 Головуючий у суді у 1 інстанції - Буток Т.А.
Номер провадження 22-ц/788/315/15 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
УХВАЛА

18 лютого 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Попруги С. В. , Рибалки В. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2014 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3, заінтересована особа: відділ державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції, на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и л а:

17 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаною скаргою, в якій просила скасувати постанову від 14 лютого 2014 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання виконавчого листа № 2/577/5/2013, виданого Конотопським міськрайонним судом про виселення ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2014 року скаргу ОСОБА_3 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу якою поновити строк на оскарження постанови державного виконавця відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження.

При цьому доводить, що оскаржувану постанову державного виконавця від 14 лютого 2014 року заявник отримала лише 01 грудня 2014 року особисто від державного виконавця без будь-яких відміток разом із супровідним листом Відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції від 27 листопада 2014 року під час вчинення виконавчих дій щодо її вселення у спірну квартиру.

Особи, які брали участь у розгляді справи, належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, проте своїм процесуальним правом на участь у ньому не скористалися, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником скарга подана з пропуском 10-денного строку, а наведені в заяві причини пропуску не є поважними.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Стаття. 383 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до п. 16 постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як убачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції від 14 лютого 2014 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/577/5/2013, виданого 15 травня 2013 року Конотопським міськрайонним судом, про зобов'язання ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 дозволивши ОСОБА_3 демонтувати металеві двері даної квартири.

ОСОБА_3 копію постанови державного виконавця від 14 лютого 2014 року отримала лише 01 грудня 2014 року.

При вирішенні питання про те, чи дотриманий заявницею строк оскарження дій державного виконавця, а якщо не дотриманий, то які підстави можна вважати поважними для поновлення цього строку, необхідно враховувати прецедентну практику Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

З огляду на зазначене, у суду першої інстанції не було достатніх правових підстав для залишення скарги ОСОБА_3 без розгляду та її повернення, оскільки не перевірено обставини, якими скаржниця обґрунтовувала дотримання нею строку на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, зокрема, отримання постанови державного виконавця від 14 лютого 2014 року 01 грудня 2014 року й звернення до суду зі скаргою 08 грудня 2014 року.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2014 року у даній справі скасувати і передати на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -