АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №752/857/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/2077/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
17 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Пікуль А.А., Невідомої Т.О. при секретарі Бугаю О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за договором позики,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_5, в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просила стягнути на її користь борг у розмірі 5 000 дол. США та 88 000 грн., відсотки у розмірі 29 985,55 грн., 3% річних від простроченої суми - 36 014,48 грн., інфляційні нарахування у розмірі 14 634,40 грн. та судові витрати. Посилається на те, що 13 листопада 2011 року вона надала у борг ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 5 000 дол. США та 88 000 грн. для ведення стоматологічного бізнесу та на підтвердження факту отримання грошових коштів ОСОБА_5 склав письмову розписку. Строк повернення грошових коштів не було обумовлено, а тому 19 грудня 2013 року ОСОБА_3 направила на адресу відповідача письмову вимогу про повернення коштів, проте така вимога залишена поза увагою, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що висновок суду про існування зобов'язань між сторонами спору, що виникли з домовленості між сторонами спору на здійснення спільної діяльності, а саме створення товариства для ведення спільного бізнесу є передчасним і невірним та таким, що суперечить доказам у справі. Посилається на те, що такі зобов'язання могли виникнути лише з договору про заснування товариства з обмеженою відповідальністю, статуту товариства, договору про спільну діяльність, але не з розписки про отримання коштів. Суд встановив обставину отримання ОСОБА_5 в борг коштів за розпискою, проте не врахував цього при винесенні рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6, ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що згідно розписки від 13.11.2011 року ОСОБА_3 надала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 5 000 дол. США та 88 000 грн. на оформлення 40% установчих прав стоматології по вул. Неманська,6 (а.с.4).

Проте, вказана розписка не є договором позики, оскільки в ній відсутні істотні умови позики - грошові кошти не перейшли у власність ОСОБА_5, а надані для вчинення конкретних дій. Крім того, в ній не зазначено, що відповідач має повернути вказані кошти у конкретний строк.

З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд прийшов вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики незаконні та необґрунтовані.

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка. Підстав для скасування рішення суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-