Справа № 495/4177/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

11 лютого 2015 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі - Калантиренко О.М.,

за участю:

прокурора - Деменко А.І.,

позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - Пальоха С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору служба у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору служба у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні позивачка та представник позивачки позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити та пояснили, що відповідач неповнолітню дитину не провідує, утриманням та вихованням не займається, станом здоров'я та розвитком дитини не цікавиться. Позивачка сама виховує неповнолітню дитину, створює належні життєві умови для розвитку та навчання, матеріально забезпечує.

В судовому засіданні відповідач позов про позбавлення батьківських прав не визнав та заперечував проти його задоволення.

В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору служба у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору служба у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Вислухавши прокурора, позивачку та представника позивачки, відповідача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступним підставам.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року донька позивачки ОСОБА_5 народила дівчинку ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.11.2007 року.

Батьки неповнолітньої дитини ОСОБА_6 являються ОСОБА_5 та відповідач по справі ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року донька позивачки ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 08.04.2013 року.

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач неповнолітню дитину не провідує, утриманням та вихованням не займається, станом здоров'я та розвитком дитини не цікавиться, позивачка створила належні життєві умови для розвитку та навчання, виховує неповнолітню дитину та матеріально забезпечує.

Відповідач заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що після припинення стосунків з ОСОБА_7 він постійно матеріально допомагав та відвідував доньку. Після смерті ОСОБА_7 відповідач неодноразово приїжджав в Комінтернівський район до дітей, але позивачка ОСОБА_1 до дітей не допускала та заперечувала проти спілкування з ними. На теперішній час відповідач має сімю, у нього дві неповнолітні дитини, між дітьми та ОСОБА_6 склалися чудові відносини, проживання разом не буде суперечити інтересам неповнолітніх дітей, навпаки це бути сприяти нормальному розвитку, навчання, проживанню, вихованню всіх дітей, має постійне місце роботи, добрі життєві умови, за місце проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у нарколога чи психіатра.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Проте, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є основою для позбавлення його судом батьківських прав.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені статтею 164 Сімейного Кодексу України. Зокрема, даною нормою визначено шість таких підстав, однією з яких є можливість позбавлення судом батьківських прав матері, батька, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164 СК України).

Саме посилаючись на дану підставу, позивачка ОСОБА_1 просила позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_6.

З аналізу норм сімейного законодавства слід зробити висновок, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для самої дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З пояснень відповідача ОСОБА_3, свідків вбачається, що відповідач ОСОБА_3 проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки заперечував, оскільки від виконання своїх батьківських обов'язків не ухиляється, неодноразово висловлював турботу про свою доньку, має велике бажання спілкуватися з нею та брати участь у її вихованні. Неодноразово намагався зустрітися з донькою, але він був позбавлений можливості спілкувати з дитиною та брати участь у її вихованні й утриманні через перешкоди, які чинить у цьому позивачка ОСОБА_1.

Тобто позивачка ОСОБА_1 забороняє відповідачу бачитися з дочкою та чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, такий доказ спростовує доводи позивачки про те, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки.

Той із батьків або особа, яка їх замінює, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідач ОСОБА_3 має постійне місце роботи, має дружину та двох неповнолітніх дітей, проживають разом однією сімєю, добрі життєві умови, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов Підгірненської сільської ради від 03.09.2014 року, відповідач піклується про дітей, надає їм все необхідне та матеріально забезпечує, взаємовідносини добрі, за місце проживання відповідач характеризується позитивно, не перебуває на обліку у нарколога чи психіатра, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом приймається до уваги неодноразові намагання відповідача ОСОБА_3 зустрітися з дитиною, які відносини склалися між позивачкою та відповідачем, сам факт заперечення ним позовної заяви про позбавлення батьківських прав також свідчить про його інтерес до неповнолітньої дитини, бажання приймати активну участь у вихованні доньки, допомагати їй матеріально, його бажання бути батьком.

Крім того, висновок органу опіки та піклування Комінтернівської районної державної адміністрації №02-14/281 від 26.03.2014 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_6 був зроблений без спілкування з відповідачем, що порушує його права,як батька.

Суд розглянувши всі документи, які надані позивачкою з вимогою позбавити відповідача батьківських прав, давши оцінку доказам, вислухавши пояснення сторін, свідків, думку прокурора, який заперечував проти задоволення позовних вимог, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.150, 164, 165 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору служба у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя