Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 10 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов обґрунтовано тим, що 04 березня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), та ОСОБА_3 укладено кредитний договір згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 140 тис. дол. США, з розрахунком 13,4 % річних на остаток з 04 березня 2008 року по 05 березня 2018 року. Цільове призначення кредиту - споживчі цілі.

Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки від 04 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4

Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується іпотекою відповідно до укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 договору іпотеки.

Позичальник належним чином умов кредитного договору не виконує, у зв'язку із чим станом на 19 червня 2013 року у відповідача ОСОБА_3 виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 1752936 грн 44 коп.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до боржників. Тому, враховуючи невиконання ОСОБА_3 кредитного зобов'язання, ПАТ «Дельта Банк» просило стягнути вказану заборгованість та звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 04 березня 2008 року, що складає 1 752 936 грн 44 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, загальною площею 71 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 1/4 частині кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло, шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмета іпотеки, визначеною суб'єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 липня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову, в решті судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення апеляційного суду скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що позичальник належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 1 752 936 грн 44 коп., а тому є всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення зазначеної кредитної заборгованості.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в цій частині, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» 08 грудня 2011 року укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанцій повністю погодитися не можна.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до пункту 2 частини першої статті 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильно встановлені фактичні обставини справи, що полягає у неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи (стаття 309 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням установленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду було зумовлено поважними причинами.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції у повній мірі не відповідає.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення права за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

За висновком суду апеляційної інстанції ПАТ «Дельта Банк» не надало суду належних доказів на підтвердження переходу до нього права вимоги за іпотечним договором від 04 березня 2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - нотаріально посвідченого договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором. А докази того, що іпотекодержатель письмово повідомив боржника про відступлення прав за іпотечним договором матеріали справи не містять.

Проте, вищевказані висновки суду апеляційної інстанції є передчасними та такими, що не узгоджуються з матеріалами справи та встановленими обставинами судом першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судами, що 04 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 140 000 дол. США, з розрахунком 13,4 % на залишок з 04 березня 2008 року по 05 березня 2018 року. Цільове призначення кредиту - споживчі цілі.

Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки від 04 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4

Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується іпотекою відповідно до укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 договору іпотеки.

Позичальник належним чином умов кредитного договору не виконував, у зв'язку із чим станом на 19 червня 2013 року за відповідачем - ОСОБА_3 рахується заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 752 936 грн 44 коп.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до боржників.

Відповідно до п. 1.1. договору купівлі-продажу за кредитами, права вимоги за кредитами означає всі права вимоги продавця в якості кредитодавця по відношенню до позичальників стосовно кредитів за відповідними кредитними договорами, а також права вимоги продавця по відношенню до осіб, що надають забезпечення за відповідними договорами забезпечення. Договір забезпечення означає договір застави, договори іпотеки та договори поруки, перелічені у додатку (а.с. 135, 136).

Датою переходу права вимоги сторони погодили дату підписання акту приймання-передачі прав вимоги відповідно до п. 2.3. договору купівлі-продажу (а.с. 137).

Згідно акту прийому-передачі прав вимоги від 01 березня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» прийняло право вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором (а.с. 45).

Досудовою вимогою від 27 березня 2013 року позивач повідомив позичальника та іпотекодавця про неналежне виконання останнім грошового зобов'язання щодо своєчасного повернення отриманих коштів.

При цьому як вбачається зі змісту досудової вимоги ПАТ «Дельта Банк» повідомив іпотекодавців про відступлення прав вимоги від АКІБ «УкрСиббанк» до нього та його право вимагати від боржників виконати умови договору.

Таким чином, висновки суду апеляційної інстанції про те, що ПАТ «Дельта Банк» не надав доказів про перехід до нього прав вимоги за іпотекою та відсутності письмового повідомлення боржників про відступлення таких прав спростовуються матеріалами справи та не відповідають положенням статей 212, 213, 214 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Ураховуючи те, що судом апеляційної інстанції допущено порушення норм процесуального права, не встановлені всі фактичні обставини справи, рішення суду апеляційної інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

При новому розгляді справи апеляційному суду слід звернути увагу, що 07 червня 2014 року, після ухвалення рішення судом першої інстанції, набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно зі статтею 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Набрання чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» після прийняття рішення судом першої інстанції не позбавляє права, а зобов'язує суд апеляційної інстанції застосувати його норми при перегляді рішення суду першої інстанції, як і не виключає того, що суд має застосовувати цей Закон за наявності критеріїв, викладених у статті 1 цього Закону.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 10 липня 2014 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська