Справа № 654/4607/14-ц
Провадження №2/654/44/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

при секретарі Сидоркіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гола Пристань Херсонської області в залі суду цивільну справу за позовом прокурора Голопристанського району Херсонської області в інтересах держави до Голопристанська районної державної адміністрації Херсонської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 про визнання незаконним (недійсним) та скасування розпорядження, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та зобов'язання повернути земельні ділянки, треті особи: відділ Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області, Великокардашинська сільська рада Голопристанського району Херсонської області, Державне підприємство «Голопристанське ЛМГ», Херсонська обласна державна адміністрація, Державне підприємство «Херсонське обласне агролісомеліоративне підприємство «Херсонагроліс»,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2014 року прокурор Голопристанського району Херсонської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави до Голопристанська районної державної адміністрації Херсонської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 про визнання незаконним (недійсним) та скасування розпорядження, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та зобов'язання повернути земельні ділянки. Ухвалами суду до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено відділ Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області, Великокардашинську сільську раду Голопристанського району Херсонської області, Державне підприємство «Голопристанське ЛМГ», Херсонську обласну державну адміністрацію, Державне підприємство «Херсонське обласне агролісомеліоративне підприємство «Херсонагроліс». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації № 85 від 11.02.2010 «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам на території Великокардашинської сільської ради» ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_7 та іншим (всього 22 громадянина) надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 2,2 га для ведення індивідуального садівництва на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. На підставі вказаного розпорядження ТОВ «Атріум-Агро»» виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який затверджено розпорядженням голови Голопристанської райдержадміністрації № 167 від 17.03.2010. Цим же розпорядженням відповідачам передано у власність земельні ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Великокардашинської сільської ради. Відділом Держкомзему у Голопристанському районі у 2010 році вищевказаним громадянам, за винятком ОСОБА_9, ОСОБА_14 та ОСОБА_4, видано державні акти на право власності на земельні ділянки. Прокурорською перевіркою встановлено, що розпорядження голови Голопристанської райдержадміністрації № 167 від 17.03.2010 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам на території Великокардашинської сільської ради» видано із порушенням вимог земельного законодавства, у зв'язку із чим підлягає визнанню недійсним (незаконним) та скасуванню. Земельні ділянки, передані у власність відповідачам, розташовані за межами населених пунктів Великокардашинської сільської ради на території лісових насаджень (земель лісового фонду), що підтверджується Планом існуючого використання земель в межах території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, розробленого ВКФ «Геоінформкомплекс» у 2007 році та погодженим Відділом земельних ресурсів у Голопристанському районі та Великокардашинською сільською радою. Спірні земельні ділянки являються землями лісового фонду. В даному випадку розпорядження землями зазначеної категорії не відноситься до повноважень районних державних адміністрацій, у зв'язку із чим Голопристанська райдержадміністрація не мала законних підстав та повноважень розпоряджатися землями лісового фонду. З посиланням на ст. ст. 328, 373, 387, 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 1, 125 Земельного кодексу України, ст. ст. 45, 118-120 ЦПК України, позивач просив визнати незаконним (недійсним) та скасувати розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації № 167 від 17.03.2010 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам на території Великокардашинської сільської ради»; визнати недійсними державні акти, видані відповідачам; зобов'язати відповідачів повернути у державну власність земельні ділянки.

В судовому засіданні прокурор прокуратури Голопристанського району Херсонської області Пластун Т. А. підтримала вимоги, викладені у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні, з підстав, зазначених у позові.

У судовому засіданні представник Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області Семченко М. Г. позов не визнав, з підстав його необґрунтованості.

Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_17, ОСОБА_15, ОСОБА_20, ОСОБА_3, ОСОБА_19, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 - ОСОБА_24 позовні вимоги не визнала. Заперечення проти позову обгрунтовані тим, що відповідачі отримали земельні ділянки на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації № 167 від 17.03.2010 року, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. Проект землеустрою на спірні земельні ділянки (виготовлений відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації № 85 від 11.02.2010 року та № 113 від 24.02.2010 року) було погоджено комісією з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (до якої входили представники територіальних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів, органи містобудування та архітектури, охорони культурної спадщини, природоохоронними та санітарно-епідеміологічними органами). Зазначені земельні ділянки відносяться до земель сільськогосподарського призначення, знаходяться за межами населеного пункту. Пунктом 16 висновку зазначено про те, що спірні земельні ділянки не розташовані території об'єктів природно-заповідного фонду, інших особливо цінних земель, водних об'єктів, їх водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, земель лісового фонду. До теперішнього часу висновок є чинним, його не визнано незаконним відповідно до приписів діючого законодавства. Крім того, як вбачається з відповідей ДП "Голопристанське Лісомисливське господарство" наданих на запит адвоката, спірні земельні ділянки не передавалися у постійне користування ДП "Голопристанське ЛМГ" та планово - картографічних матеріалів лісовпорядкування земельних ділянок кадастрові номери яких зазначено вище у ДП "Голопристанське ЛМГ" відсутні. За кадастровими номерами переліченими в позовній заяві даних у Держземагенста у Голопристанському районі Херсонської області, категорія земельних ділянок не мінялась і відомостей з цього приводу відсутні. За таких обставин посилання позивача (в обґрунтування позовних вимог) на статтю 55 ЗК України безпідставне, адже за приписами цієї статті до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Відповідачі ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_11 в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_21 в судове засідання не з'явились, про слухання справи належним чином повідомлялись, причини неявки суду не відомі.

Представники третіх осіб (Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, Державного підприємства «Голопристанське ЛМГ») Чухрай В.М., Тараненко С.М. у судовому засіданні позов підтримали.

Представники третіх осіб (відділу Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області, Херсонської обласної державної адміністрації) в судове засідання надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при вирішенні спору поклались на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації № 85 від 11.02.2010 року «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам на території Великокардашинської сільської ради» громадянам ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_7 та іншим (всього 22 громадянина) надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 2,2 га для ведення індивідуального садівництва на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. На підставі вказаного розпорядження ТОВ «Атріум-Агро»» виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який затверджено розпорядженням голови Голопристанської райдержадміністрації № 167 від 17.03.2010 року. Цим же розпорядженням громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_27, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_20, ОСОБА_19 та ОСОБА_21 передано у власність земельні ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Великокардашинської сільської ради (а.с. 6-7).

Відділом Держкомзему у Голопристанському районі у 2010 році вищевказаним громадянам видано державні акти на право власності на земельні ділянки (а.с. 8-25).

Дослідивши матеріали справи та виходячи з аналізу чинного законодавства, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі лісогосподарського призначення (ст.19 ЗК).

Згідно з чч.1, 2 та 4 ст.20 ЗК віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель (ст.21 ЗК).

Згідно з ст.55 ЗК до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті зеленими насадженнями в межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Відповідно до стст.56, 57 ЗК землі лісогосподарського призначення можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 га у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни та юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення. Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, в яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.

Таким чином, землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства, належать до земель лісогосподарського призначення, на які поширюється особливий режим щодо використання, надання в користування та передачі у власність.

При цьому, за ст.3 ЗК, земельні відносини, що виникають при використанні лісів, регулюються також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать ЗК.

Водночас у ч.2 ст.5 ЛК передбачено, що правовий режим земель лісогосподарського призначення визначається нормами земельного законодавства. Отже, застосування норм земельного та лісового законодавства при визначенні правового режиму земель лісогосподарського призначення має базуватися на пріоритетності норм земельного законодавства перед нормами лісового законодавства, а не навпаки.

Оскільки земельна ділянка й права на неї на землях лісогосподарського призначення є об'єктом земельних правовідносин, то суб'єктний склад і зміст таких правовідносин мають визначатися згідно з нормами земельного законодавства в поєднанні з нормами лісового законодавства в частині використання та охорони лісового фонду.

Основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що, за змістом ст.63 ЛК, полягає в здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (п.«б» ч.1 ст.164 ЗК).

Отже, однією з основних особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний зв'язок їх використання з лісокористуванням.

Планування використання земель лісогосподарського призначення здійснюється головним чином у формі лісовпорядкування, яке, зокрема, передбачає складання проектів організації і розвитку лісового господарства та здійснення авторського нагляду за їх виконанням (п.13 ст.46 ЛК).

Паралельно із земельним кадастром здійснюється облік лісів та ведеться органами лісового господарства державний лісовий кадастр на основі державного земельного кадастру (ч.2 ст.49 ЛК). Державний лісовий кадастр включає: облік якісного й кількісного стану лісового фонду; поділ лісів на категорії залежно від основних виконуваних ними функцій; грошову оцінку лісів (у необхідних випадках); інші показники (ст.51 ЛК).

Згідно з ст.7 ЛК ліси, розташовані в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу.

Відповідно до ст.8 ЛК у державній власності перебувають усі ліси, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається й реалізується державою в особі Кабінету Міністрів, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій згідно із законом.

За ст.13 ЗК, до повноважень Кабміну в галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим кодексом.

Передання у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більш як 1 га, що перебувають у державній власності, належить до повноважень Кабміну у сфері лісових відносин (ст.27 ЛК).

Згідно із ч.2 ст.149 ЗК вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Відповідно до ч.9 ст.149 ЗК Кабмін вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення та суб'єктів господарювання залізничного транспорту загального користування у зв'язку з їх реорганізацією шляхом злиття під час утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування відповідно до закону від 23.02.2012 №4442-VI «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», крім випадків, визначених чч.5-цієї статті, та у випадках, визначених ст.150 цього кодексу.

За ст.48 ЛК, у матеріалах лісовпорядкування дається якісна й кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об'єкта лісовпорядкування. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства й розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації й розвитку лісового господарства об'єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного й соціального розвитку регіону. Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням, відповідно, з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони нав¬колишнього природного середовища. Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов'язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Згідно з нормами стст.181-184, 202-204 ЗК, законів від 7.07.2011 «Про Державний земельний кадастр» №3613-VI та від 22.05.2003 «Про землеустрій» №858-IV дані державного земельного кадастру - це документальне підтвердження відомостей про правовий режим земель, їх цільове призначення, їх розподіл серед власників землі й землекористувачів за категоріями земель, а також дані про кількісну та якісну характеристику земель, їх оцінку, які ґрунтуються на підставі землевпорядної документації.

Згідно з п.5 «Прикінцевих положень» ЛК до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, мас¬штаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом п.1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11.12.86, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування.

Отже, системний аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку про те, що при вирішенні питання стосовно перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення п.5 «Прикінцевих положень» ЛК.

Подібна правова позиція висвітлена у Постанові Верховного Суду України №6-212цс14 від 24 грудня 2014 року та у Постанові Верховного Суду України №21-570а/14 від 27 січня 2015 року.

Згідно частини 2 статті 214 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що висновком комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою, погоджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність загальною площею 2,2000 га із земель запасу сільськогосподарського призначення Великокардашинської сільської ради громадянам ОСОБА_15 та іншим (всього 22 чол.) для ведення індивідуального садівництва на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Даним висновком встановлено, що території та об'єкти природно-заповідного фонду, інших особливо цінних земель, водних об'єктів, їх водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, земель лісового фонду відсутні (а.с. 205).

Згідно листа ДП «Голопристанське лісомисливське господарство» №38 від 04.02.2015 року земельна ділянка не знаходиться у постійному користуванні у ДП «Голопристанське ЛМГ», планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування відносно вказаної земельної ділянки на підприємстві немає (а.с. 251).

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п.5 розділу VІІІ «Прикінцеві положення» ЛК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову прокурора Голопристанського району Херсонської області в інтересах держави до Голопристанська районної державної адміністрації Херсонської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 про визнання незаконним (недійсним) та скасування розпорядження, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та зобов'язання повернути земельні ділянки відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Сіянко