ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/181/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2015 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 187/181/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

Встановив:

17.02.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітнього сина, щомісячно у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, однак фактично шлюбні відносини припинені 15.05.2014 року. Під час вагітності та після пологів Відповідач у добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги не надає. Відношення до сімейних обов'язків не змінилося і після народження дитини, він продовжує ігнорувати необхідність надання фінансової допомоги, не піклується про стан здоров'я та не займається вихованням сина. Малолітній син перебуває на її утриманні. На даний час позивачка не працює. При цьому Відповідач навчається та отримує стипендію, розмір якої приховує.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити.

Відповідач, в судовому засіданні проти позову заперечував повністю, мотивуючи тим, що достатніх коштів у нього не має. Хоча він і навчається та отримує стипендію, однак влітку такі виплати проводитися не будуть. У необхідних коштах на навчання йому допомагають батьки. На його утриманні перебуває рідний дідусь похилого віку, частину свої коштів витрачає на його лікування, а саме купівлю ліків. Також свої позицію мотивує тим, що між ним та Позивачкою та зокрема сім'єю позивачки наявні складні взаємовідносини, що носять негативний характер. Зокрема Позивачка та її батько не пускали до дитини після народження, та не пускають до будинку, і взагалі приховують інформацію про дитину. При цьому додав, що після народження до дитини за місцем мешкання дружини не приїздив. Допомогу надає на підставі рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дружини під час вагітності у розмірі 300 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 22.02.2014 року зареєстровано шлюб між Відповідачем та Позивачкою.

Згідно з копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 21. в графі "Батьки" записані батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1.

Виходячи з положень статей 180, 191 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином обов'язок кожного з батьків (батька та матері) утримувати свою дитину випливає не тільки із загальних моральних засад, а й відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 182, ст. 183 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

За приписами 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліменти інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Встановлено, що відповідач є працездатний, навчається та має стипендію, стан здоров'я та матеріальне становище дають йому можливість утримувати свою неповнолітню дитину. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку сторонами не досягнуто.

Доводи Відповідача, що він не має грошових коштів, само по собі не є підставою для ухилення від обов'язку утримувати дитину. Як вказав Відповідач його батьки продовжують допомагати йому грошима у навчанні. Окрім того, як зазначив сам Відповідач, на обліку в соціальних службах як особа, що доглядає за своїм дідом не перебуває, при цьому він знаходить можливість допомагати своєму дідусеві купівлею ліків.

Посилання на майбутні обставини, що влітку Відповідач не отримуватиме стипендії, також є необґрунтованим, оскільки вказані події ще не настали, при цьому Відповідач є працездатним, інформації про заборону займатися іншою діяльності окрім навчання, останнім не надано, як не надано і доказів про неможливість працювати взагалі.

Щодо посилання на складні взаємовідносини з Позивачкою та її батьками, суд вказані доводи оцінює критично, оскільки як пояснив сам Відповідач активних дій для надання допомоги своєму синові не вчиняв. Також суд оцінює критично доводи про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дружини під час вагітності, а тому і відсутності необхідності стягнення аліментів на дитину, так як стягнення аліментів на дитину та на вагітну дружину, є різними видами цивільно-правових відносин. Окрім цього Відповідач, за наявності підстав, не позбавлений можливості реалізувати своє право визначене ч.1 ст.192 та ч.1 ст.273СК України.

За таких обставин, враховуючи, що в даній справі першочергово є захист прав неповнолітньої дитини в інтересах якої стягуються аліменти, суд дійшов висновку про наявність обов'язку та можливості Відповідача сплачувати аліменти у визначеному розмірі позивачем.

Судові витрати згідно положень ст. 88 ЦПК України необхідно покласти на Відповідача, шляхом стягнення з останнього на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 174, 212, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_2), починаючи з 17 лютого 2015 року.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) судовий збір по справі в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено та підписано 29.05.2015 року.

Суддя І. М. Соловйов