АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/2515/14-ц Номер провадження 22-ц/786/846/15Головуючий у 1-й інстанції Омельченко І. І. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Гальонкіна С.А., Акопян В.І.

при секретарі Верещаці М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Управління Державної Міграційної Служби України в Полтавській області, Служби у справах дітей Кобеляцької РДА Полтавської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 Кобеляцького району, зняти з відповідачів реєстрації у спірному будинку.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що відповідачі - колишня дружина, доньки та онуки, тривалий час (більше трьох років) не проживають у належному позивачу будинку і відмовляються знятися з реєстрації у ньому.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 січня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що висновки суду про те, що відповідачка ОСОБА_3 є співвласником спірного будинку суперечать фактичним обставинам та нормам матеріального права, якими врегульовані спірні правовідносини. На переконання позивача суд необґрунтовано надав перевагу доводам відповідачів, які не підтверджені належними доказами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 березня 1985 року Присипською сільською радою Міжгірського району Закарпатської області зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Від шлюбу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 мають двох доньок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно договору від 23 червня 1992 року ОСОБА_8, уповноважена особа колгоспу «Іскра», продав, а ОСОБА_2 купив будинок АДРЕСА_1

У вказаному будинку зареєстровані шість осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також онуки позивача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Фактично проживає у спірному будинку позивач ОСОБА_2

ОСОБА_3 з квітня 2011 року фактично проживає в АДРЕСА_2

ОСОБА_5 разом з донькою ОСОБА_7 з квітня 2011 року фактично проживає в АДРЕСА_3

ОСОБА_4 разом з донькою ОСОБА_6 з травня 2004 року фактично проживає у м.Комсомольську.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 квітня 1997 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 розірваний, проте вони продовжували проживати сім'єю у спірному будинку до квітня 2011 року.

27 квітня 2010 року на підставі рішення Озернянської сільської ради Кобеляцького району №10 від 09 квітня 2010 року за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на спірний будинок.

04 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького РУЮ видане свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив надані сторонами докази, належно їх оцінив і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з недоведеності обставин, на які посилався позивач в обґрунтування заявлених вимог.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Нормами статтей 163, 71,72 ЖК України, статті 405 ЦК України, на які посилається позивач як на правову підставу заявлених ним вимог, врегульовані правовідносини з користування житлом між власником цього житла та членами його сім'ї, які не є власниками.

Згідно ст.22, ст.23, КпШС України, який був чинним на час придбання будинку АДРЕСА_1 Кобеляцького району, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя розпоряджається цим майном за спільною згодою.

Наведена норма закону є імперативною і пов'язує виникнення права спільної сумісної власності подружжя виключно з фактом перебування осіб у зареєстрованому шлюбі.

За змістом ст.29 КпШС України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності і початок перебігу строку позовної давності для вимоги про поділ спільного майна (припинення спільної сумісної власності) пов'язується виключно з моментом, коли один із співвласників дізнався про порушення його права незалежно від факту і дати розірвання шлюбу.

Аналогічні приписи закону закріплені у ст.60, ст.63, ст.68, ст.72 СК України.

Належними і допустимими доказами у справі підтверджується і визнається сторонами спору та обставина, що будинок АДРЕСА_1 Кобеляцького району придбаний ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 Позивачем визнається та підтверджується відповідачами також те, що після ухвалення судового рішення про розірвання шлюбу у 1997 році ОСОБА_2 і ОСОБА_3 продовжували проживати сім'єю до квітня 2011 року.

З огляду на наведене слід визнати правильним висновок суду першої інстанції про те, що будинок АДРЕСА_1 Кобеляцького району є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 і ОСОБА_3, при цьому остання має рівні з позивачем права на нього.

Посилання в апеляційній скарзі на трирічний строк позовної давності для пред'явлення вимоги про поділ майна є безпідставним, оскільки закон (глава 8 СК України, глава 25, глава 26 ЦК України) не пов'язує пропуск зазначеного строку з припиненням права спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане у шлюбі.

Факт реєстрації права власності на спірний будинок за ОСОБА_2 (а.с.8,9) також не є тим юридичним фактом, з яким закон пов'язує припинення права власності іншого подружжя на спільне нажите майно.

Таким чином, ОСОБА_3 як співвласник має рівні права на спірний будинок з ОСОБА_2, отже вимога про визнання співвласника таким, що втратив право користування приміщенням з підстав не проживання у ньому не ґрунтується на законі.

Неможна визнати обґрунтованим твердження апеляційної скарги про те, що реєстрація відповідачів порушує його права власника (ст.319, ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України) виходячи з того, що інший співвласник спірного приміщення не заперечує проти реєстрації її дітей та онук (ст.68 СК України, ст.369 ЦК України).

У разі доведеності тієї обставини, що реєстрація у спірному будинку відповідачів тягне за собою додаткові витрати з утримання будинку, позивач не позбавлений можливості вирішити спір у порядку ч.3 ст.156 ЖК України, ч.3, ч.4, ч.5 ст.319, ст..322, ч.1 ст.369 ЦК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.1 п.1, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий О.А.Лобов

Судді: С.А.Гальонкін

В.І. Акопян

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов