Ухвала

іменем україни

15 червня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Євграфова Є.П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду

м. Києва від 22 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від

06 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про часткове визнання договору факторингу та договору відступлення права вимоги за договором іпотеки недійсними,

в с т а н о в и в:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

06 травня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

10 червня 2015 року від ОСОБА_2 надійшла касаційна скарга на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 травня 2015 року з клопотанням про поновлення строку на оскарження, яке підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку є поважними.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували правові норми та ухвалили правильні судові рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Доводи скарги такі висновки не спростовують і зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 травня 2015 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, подану ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про часткове визнання договору факторингу та договору відступлення права вимоги за договором іпотеки недійсними відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Є.П. Євграфова