У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,Попович О.В.,Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в особі її представника ОСОБА_9 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду із зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказали, що 21 липня 2013 року у м. Фастів Київської області з вини ОСОБА_8 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Honda Аccord, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля Ford Taurus, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_8

У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Honda Аccord отримав механічні пошкодження, внаслідок чого позивачу завдано майнової шкоди, розмір якої згідно зі звітом від 26 липня 2013 року № 8512 складає 74 807 грн 50 коп. Також внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачам було завдано тілесні ушкодження, у зв'язку із чим вони перебували на стаціонарному та амбулаторному лікуванні та на купівлю медичних препаратів було витрачено грошові кошти у розмірі 6 227 грн 71 коп.

Тобто з вини ОСОБА_8 ОСОБА_6 завдано майнової шкоди у розмірі 82 085 грн 21 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь.

Крім того, позивачі просять стягнути з ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 60 000 грн кожному.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року позов частково задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 − 25 857 грн 50 коп. матеріальної шкоди.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_6 50 000 грн матеріальної шкоди.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_6 2 500 грн моральної шкоди.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_7 2 500 грн моральної шкоди.

Вирішено питання про судовий збір.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в особі її представника ОСОБА_9 просять скасувати оскаржувані судові рішення, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що страхове відшкодування позивачу не виплачене у зв'язку з тим, що приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» (далі − ПрАТ «СК «Лафорт») визнано банкрутом. За таких обставин, страхове відшкодування має бути відшкодоване Моторним (транспортним) страховим бюро України (далі − МТСБУ) в межах ліміту відповідальності, передбаченим страховим полісом, а майнова шкода, не охоплена сумою страхового відшкодування, підлягає стягненню з відповідача.

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині стягнення з МТСБУ страхового відшкодування на користь позивача з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог, апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, не враховано того, що на час розгляду справи процедуру ліквідації ПрАТ «СК «Лафорт» не завершено, не з'ясовано, чи є в даному випадку підстави для проведення регламентної виплати МТСБУ за зобов'язаннями ПрАТ «СК «Лафорт», чи звертався позивач з вимогами до Господарського суду м. Києва про включення його в реєстр кредиторів в межах ліквідаційної процедури, чи передані справи страховика ПрАТ «СК «Лафорт» до МТСБУ, чи затверджений Господарським судом м. Києва ліквідаційний баланс та реєстр кредиторів, в тому числі шостої черги, чи достатньо майна страховика, учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом, для виконання його зобов'язань за договором добровільного страхування та чи в даному випадку МТСБУ повиненне відшкодовувати майнову та моральну шкоду відповідачу.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій повністю погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, та з порушенням норм матеріального і процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак висновки судів не відповідають вимогам матеріального та процесуального закону з наступних підстав.

Судами встановлено, що 21 липня 2013 року близько 19 год. 30 хв. в м. Фастів по вул. Тітова ОСОБА_8, керуючи автомобілем Ford Taurus, державний номерний знак НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого опинився на зустрічній смузі руху, де зіткнувся з автомобілем Honda Аccord, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6

Відповідно до постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2013 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності, яка набрала законної сили і ніким не була оскаржена.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Honda Аccord, державний номерний знак НОМЕР_1, зазнав механічних пошкоджень на суму 74 807 грн 50 коп., що підтверджується звітом з оцінки транспортного засобу від 26 липня 2013 року № 8515. Окрім того, до матеріальних збитків позивач додає також вартість проведення автотоварознавчої експертизи та перевезення на евакуаторі, в результаті загальна сума складає 75 857 грн 50 коп.

Згідно з випискою № 2155 ОСОБА_7 було госпіталізовано з діагнозом струс головного мозку, цефаглія, церебрастенічний синдром, яка з 22 липня по 13 серпня 2013 року перебувала на стаціонарному лікуванні.

Згідно з випискою № 2157 ОСОБА_6 було госпіталізовано з діагнозом забій головного мозку легкого ступеня, переважно в області мозочку, стійка цефалгія, вестибуло-координаторні та атактичні порушення, з 22 липня по 13 серпня 2013 року перебував на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до висновків експерта № № 138/д, 139/д в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачі отримали легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

У результаті медичних досліджень та купівлі лікувальних засобів позивачі витратили грошові кошти у розмірі 6 227 грн 71 коп., що підтверджується касовими чеками та прибутковими касовими ордерами.

Згідно із полісом НОМЕР_3 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 13 січня 2013 року по 12 січня 2014 року автомобіль ОСОБА_8, Ford Taurus, державний номерний знак НОМЕР_2, застрахований внаслідок випадку, коли заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (а. с. 85).

Згідно із ст. 20 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі − Закон), у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов'язки за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов'язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов'язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика − учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, цим Законом визначено необхідні обов'язкові умови для проведення МТСБУ регламентних виплат за страховика, який визнаний банкрутом.

Зі змісту ухвали Господарського суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року вбачається, що постановою Господарського суду м. Києва від 10 вересня 2014 року визнано банкрутом ПрАТ «СК «Лафорт», відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута ПрАТ «СК «Лафорт» арбітражного керуючого Дяченка С.В. (а. с. 125−127 ).

Статтею 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Якщо ж майна банкрута вистачило для задоволення вимог кредиторів у повному обсязі, він вважається таким, що не має боргів і може продовжувати свою підприємницьку діяльність (ч. 5 цієї статті).

Виходячи з наведеного, висновок про недостатність коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом, може бути зроблений після складання ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу і подання його до господарського суду та їх затвердження останнім.

Дані про те, що звіт і ліквідаційний баланс були складені та затверджені в установленому законом порядку, відсутні, висновку з приводу цих обставин судові рішення не містять.

Оскільки обставини, за яких МТСБУ відшкодовує шкоду за страховика, що визнаний банкрутом, не з'ясовані, то висновок про покладення на останнього обов'язку по відшкодуванню такої шкоди є передчасним.

Допущені судами при розгляді справи порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в особі її представника ОСОБА_9 задовольнити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: В.М. Коротун А.В. Маляренко О.В. Попович С.П. Штелик