АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/140/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1128/15Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Винниченка Ю.М., Буленка О.О., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Шусти Василя Васильовича який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну стягнення аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2015 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну стягнення аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки селища Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.01.2015 року до повноліття дитини.

Змінено стягнення аліментів згідно рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 29 липня 2014 року, в частині стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання дочки ОСОБА_6, припинивши стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5.

З даним рішенням суду не погодився адвокат Шуста Василь Васильович який діє в інтересах ОСОБА_3 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не повністю з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення даного спору, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Судове засідання проводилось за відсутності сторін, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 01.11.1986 року між сторонами було укладено шлюб, від якого мають двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 29 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Бугаївка Глобинського району Полтавської області, на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно вказаного рішення суду ОСОБА_4 є платником аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а отримувачем аліментів є ОСОБА_3.

Судом також встановлено, що на даний час неповнолітній ОСОБА_5, 1997 року народження навчається на денній формі навчання в ДНЗ «Ірклівський професійний аграрний ліцей» з 01.09.2013 року, мешкає разом з батьком ОСОБА_4 та знаходиться на повному його утриманні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про зміну стягнення аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки одержувач аліментів ОСОБА_3 матеріально не утримує сина, який на теперішній час мешкає разом з платником аліментів (батьком) та знаходиться на його утриманні, а тому позов підлягає задоволенню. Одночасно судом взято до уваги, що вказаний факт є також підставою для зміни розміру аліментів, що стягуються.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду та вважає, що він зроблений на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким дана відповідна правова оцінка.

Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, згідно довідки виданої виконкомом Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області №02-35/838 від 22.12.2014 року, вбачається, що ОСОБА_4 1969 року народження на даний час проживає разом з сином ОСОБА_5 1997 року народження, за адресою АДРЕСА_1. Гр. ОСОБА_3 1975 року народження за даною адресою не зареєстрована та не проживає (а.с.5).

Доводи апелянта про те, судом першої інстанції при винесенні рішення не враховано довідки №27 від 29.01.2015 року, згідно якої вбачається, що неповнолітній ОСОБА_5 під час навчання проживає в гуртожитку ліцею за адресою: АДРЕСА_2, є необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду.

Згідно письмового пояснення неповнолітнього ОСОБА_5 від 19.02.2013 року вбачається, що він проживає разом з батьком у будинку його батьків на зимовий період. Під час навчання йому допомагають батько, бабуся, дідусь, частково висилає кошти мама. Маму бачив останній раз у вересні 2014 року. Знаходиться на утриманні свого батька ОСОБА_4 (а.с.42).

Згідно пояснень ОСОБА_7, ОСОБА_8, вбачається що ОСОБА_5 мешкає разом з батьком ОСОБА_4 та знаходиться на його повному утриманні (а.с. 36-41).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до пунктів 17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

За змістом ст. 192 СК України у системному зв'язку із положеннями ст. 182 СК України при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на користь неповнолітньої дитини, суд зобов'язаний дотримуватися справедливого балансу інтересів обох сторін та виходити з пріоритету інтересів дитини. З цією метою необхідно врахувати всі істотні обставини.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, місцевий суд правильно з'ясував обставини справи, всебічно та об'єктивно перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та постановив законне й обґрунтоване рішення з правильним застосуванням норм матеріального права.

Тому, враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 3157 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Шусти Василя Васильовича який діє в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2015 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин