Справа №339/77/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: Сметанюка В.Б.,

за участю: секретаря Стельмах М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області звернувся до суду з вказаним поданням та просить обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, у зв'язку із невиконанням рішення суду про стягнення шкоди, заподіяної незаконною порубкою лісу. В провадженні відділу ВДВС на виконанні знаходиться виконавчий лист № 339/275/13-ц від 02.11.2013 року про стягнення з нього на користь природно-заповідного фонду Козаківської сільської ради 62992,87 грн. Державним виконавцем вжито всіх заходів на виконання рішення суду, зокрема, накладено арешт на все нерухоме майно та оголошено заборону на відчуження. Посилаючись на те, що боржник, будучи ознайомлений із заборгованістю, ухиляється від виконання судового рішення, на виклики не з'являється. Просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межіУкраїни.

Державний виконавець відділу ДВС Болехівського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився подав до суду заяву, в які просить подання розглядати у його відсутності, вимоги підтримує.

В судове засідання інші учасники процесу не викликалися у відповідності до вимог ст. 377-1 ЦПК України, згідно якої суд негайно розглядає зазначені подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Статтею 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, право кожного, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання порядку, захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Нормами статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а у громадянинаУкраїни, який має паспорт, паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, якщо зокрема:

- діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;

- він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Таким чином, Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України "визначено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон та способи здійснення таких обмежень, а саме - шляхом відмови у видачі паспорта або шляхом затримання чи вилучення паспорта.

Відповідно до п. 18 ч.2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконаннязобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межіУкраїни до виконання зобов'язань за рішенням.

Нормами ч.1ст.377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень, інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місце знаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Використавши надані законом повноваження державний виконавець ВДВС Болехівського міського управління юстиції звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 мотивуючи тим, що у нього є невиконані зобов'язання щодо погашення боргу по виконавчому листі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести т іобставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається із змісту подання, підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України є наявність у нього заборгованості по виконавчому провадженні у сумі 62992,87грн. наявність паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а виїзд його за кордон може ускладними або зробити неможливим виконання рішень судів.

На підтвердження невиконання боржником своїх зобов`язань, виконавчою службою представлено один виконавчий лист виданий Болехівським міським судом 02.11.2013 року.

09.12.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Болехівського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення боргу.

По виконавчому провадженні станом на 12.02.2015року заборгованість становить 39631,46 грн. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 утримувався від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду суду; не надавав у строк, встановлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно; про рахунки у банках чи інших фінансових установах; не своєчасно з'являвся за викликом державного виконавця; не повідомляв письмово державного виконавця про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

На виконання вказаного судового рішення державним виконавцем постановою від 29.01.2014 року проведено опис транспортного засобу "MAZDA 626" 1995 року випуску, накладено арешт та оголошено заборону на відчуження. 10.04.2014 року проведено опис майна за місцем реєстрації боржника , та накладено арешт на майно .

З повідомлення управління Пенсійного фонду України в м. Болехів від 24.12.2013 року за №1031/04 вбачається, що боржник ОСОБА_1 не працює за трудовим та цивільно-правовим договором та не перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Згідно повідомлення Держтехнагляду від 10.07.2014 року за гр.ОСОБА_1 не зареєстровані сільськогосподарські транспортні засоби .

Згідно повідомлення Реєстраційної служби Болехівського МУЮ від 10.01.2014 року встановлено, що нерухоме майно за боржником не зареєстровано.

В поданні зазначено, що від реалізації транспортного засобу погашено заборгованість у сумі 27054,63 грн.

Будь-яких доказів про те, що боржник чинив перешкоди в процесі опису арешту та реалізації майна чи при цьому приховав та відчужив майно в матеріалах подання немає. Фактично в поданні та в долучених матеріалах стверджується тільки про наявність у боржника частково невиконаного зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань.

Таким чином, відсутні докази, які б свідчили, що боржник, ухиляється від виконання судових рішень, спростовуються доводи, викладені в поданні про ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язань.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" допускає такі випадки обмеження свободи пересування, як "особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням ".

Таким чином Закон, який безпосередньо регулює порядок в'їзду в Україну і виїзду за кордон, такої підстави для тимчасової заборони, як наприклад "особа є боржником, у виконавчому проваджені "чи "невиконання судового рішення", чи "до виконання зобов'язань "не містить.

Закон чітко вказує на те, що для можливості встановлення заборони повинен мати місце факт "ухилення від виконання", а не неможливість виконати рішення з інших причин (наприклад, відсутність за місцем проживання, відсутність коштів або майна).

Сама по собі вказівка у поданні на ухилення боржника від виконання зобов'язань за судовим рішенням за відсутності відповідних доказів не свідчить про таке, а на час розгляду подання судом відповідні докази, в т.ч., про фіксацію фактів перешкоджання боржником державним виконавцям у виконанні їх обов'язків, не були надані, а навпаки подано докази про часткове погашення заборгованості.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подання державного виконавця погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 призведе до порушення статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 33 КонституціїУкраїни, а тому не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України", ст.3771 ЦПК України, п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження ", суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції про встановлення обмеження у праві виїзду громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1 за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Б. Сметанюк