19.03.2015 Справа № 756/3363/15-ц
унікальний №756/3363/15-ц
провадження № 2/756/2703/15
УХВАЛА

19 березня 2015 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Маринченко М.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить зняти арешт з нерухомого майна, належного померлому ОСОБА_2, спадкоємцем якого вона являється, накладений постановою державного виконавця ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 16 липня 2001 року № 728/8.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Відповідно до п. 5, 6 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

З метою перевірки судом підсудності вказаної справи позивачеві у позові необхідно зазначити з посиланням на відповідні докази адресу нерухомого майна, яке входить до складу спадщини, та спадкові права на яке позивач не може оформити у зв'язку з накладення на нього арешту.

Позивач посилається на те, що постанову від 16 липня 2001 року № 728/8 було винесено в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1907, виданого Мінським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1150 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Проте в позові не зазначено докази, що постанову про накладення арешту винесено саме в межах примусового виконання вказаного позивачем виконавчого листа, та докази виконання боржником ОСОБА_2 своїх зобов'язань перед ОСОБА_3 щодо сплати їй 1150 грн.

Зокрема з відповіді ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві № 7924 не вбачається, що постанова від 16 липня 2001 року № 728/8 про арешт майна боржника була винесена саме в ході виконання виконавчого листа № 2-1907, виданого Мінським районним судом м. Києва.

У вказаному листі відділ лише повідомляє про те, що виконавчий лист № 2-1907 за період з 2012 по 2014 рік не надходив до відділу та на виконанні не перебуває.

В листі ж Ощадбанку від 10 грудня 2001 року йде мова про виконання боржником виконавчого листа про стягнення судових витрат, а не виконавчого листва про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 1150 грн.

Також позивач посилається на рішення Мінського районного суду м. Києві від 16 травня 2001 року та надає копію вступної та резолютивної частини рішення. Проте для підтвердження обставин, на які посилається позивач, позивачеві необхідно надати належним чином завірену копію рішення, а не лише його вступну та резолютивну частини.

Крім того, у позові необхідно зазначити у якості третьої особи стягувача за виконавчим листом, в ході виконання якого було накладено арешт на майно боржника.

Також у позові необхідно зазначити місце проживання, поштовий індекс та номер засобів зв'язку позивача, а не лише адресу для листування.

В зв'язку з цим позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинен подати до суду позовну заяву з додержанням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України з врахуванням вказаних вимог про усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків п'ять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Маринченко