Справа № 545/383/15-ц
Провадження № 2-о/545/30/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Путрі О.Г.,

при секретарі - Кононець Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересовані особи: Надержинщинська виправна колонія УДПтС України в Полтавській області (№65), Управляння державної міграційної служби України в Полтавській області, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В поданій до суду заяві посилалася на те, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Лубни Полтавської області. У 1970 році переїхала проживати до м. Новосибірськ колишнього СРСР. В 1990 році повернулася на Україну у м. Лубни Полтавської області, де проживала постійно безвиїздно за адресою АДРЕСА_1, разом з донькою ОСОБА_2, 1974 року народження, до 2007 року.

Вказувала, що з 07.05.2008 року і по даний час відбуває покарання в Надержинщинській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№65) за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 20.03.2008 року за п. 13 ч. 2 ст. 115, ст. 115 ч. 1, ст. 70 ч. 1, ст. 71 КК України - у виді 15 років 6 місяців позбавлення волі.

З метою встановлення належності до громадянства України та отримання паспорта громадянина України, просила суд встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Від заявниці до суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримує, прохає задовольнити.

Представник заінтересованої особи Надержинщинської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№65) проти задоволення заяви не заперечував, вважав її обґрунтованою.

Представник заінтересованої особи Управляння державної міграційної служби України в Полтавській області заперечувала щодо задоволення заяви ОСОБА_1 за відсутності документального підтвердження факту проживання.

Суд, заслухавши пояснення представників заінтересованих осіб, покази свідків, дослідивши зібрані по справі докази приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Лубни Полтавської області, де і проживала ( а.с. 40, 13).

У 1970 році заявниця переїхала проживати до м. Новосибірськ колишнього СРСР. В 1990 році повернулася на Україну у м. Лубни Полтавської області, де проживала постійно за адресою АДРЕСА_1, разом з донькою ОСОБА_2. Згідно довідки відділу внутрішніх справ Болотнинського райвиконкому Новосибірської області № 63359 ОСОБА_2 втратила паспорт та у зв»язку з цим зверталась до органів ВС у грудні 1989 року. Паспорт не отримувала ( а.с.12).

З 07.05.2008 року і по даний час ОСОБА_2 відбуває покарання в Надержинщинській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№65) за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 20.03.2008 року за п. 13 ч. 2 ст. 115, ст. 115 ч. 1, ст. 70 ч. 1, ст. 71 КК України - у виді 15 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України, зокрема, є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 на момент проголошення незалежності України, тобто, станом на 24 серпня 1991 року, на території України підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами : характеристикою голови будинкового( вуличного) комітету ОСОБА_3 від 02.10.2007 року, затвердженої Лубенською міською радою Полтавської області ( а.с. 42), показами свідків ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, згідно яких вбачається, що заявник з 1990 року постійно проживала на території України в м. Лубни АДРЕСА_1, Полтавської області.

Факт постійного проживання в Україні станом на 24 серпня 1991 року має для заявника юридичне значення, іншим шляхом встановити даний факт неможливо.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент проголошення незалежності України станом на 24 серпня 1991 року.

Керуючий ст. 209, 213-215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити, факт постійного проживання на території України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент проголошення незалежності України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі десяти днів з моменту проголошення , а учасникам, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: О. Г. Путря