Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів;

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 надала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, мотивуючи тим, що аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 були стягнуті за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 18.12.2000року Аліменти відповідачем не сплачувалися з 2000року, заборгованість була визначена державним виконавцем Міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області та станом01.12.2014р. визначена в розмірі 40922,0грн. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь нараховану пеню за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2000р. по грудень 2014р. в розмірі

624673,17 грн.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував у стягненні пені в розмірі, що дорівнює сумі заборгованості по сплаті аліментів - 26520грн., що підтвердив довідкою Міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області від 03.11.2015р. № 514.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 10.05.2001 року, згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу відділу РАГС Білоцерківського міськвиконкому від 30.08.2001р.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 який є на даний час повнолітнім.

Також, судом встановлено що згідно з виконавчим листом, виданим Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 18.12.2000року, з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини.

Судом під час розгляду справи було встановлено, що станом на 01.12.2014 року дитина позивачки досягла повноліття, відповідач дійсно допустив заборгованість по сплаті аліментів, але її розмір був зменшений з урахуванням сплати відповідачем коштів в рахунок погашення заборгованості, а саме :у листопаді 2011р. - 13000грн., у лютому 2013р. - 100грн., у березні 2013р. - 100грн., у липні 2013р. - 600грн.та у січні 2014р. - 200грн., тобто за розрахунком державного виконавця від 03.11.2015р. сума заборгованості по аліментах замість 40922,0грн. становить 26520грн.

Зазначені обставини , на думку суду мають значення, оскільки підтверджують твердження відповідача, що він проводив оплату аліментів, хоч і не в повному обсязі, але у більшому розмірі ніж про це зазначено в позовній заяві.

Крім цього, судом взято до уваги, що відповідач суму пені частково визнав, пояснив несплату аліментів у повному розмірі тими обставинами, що постійної роботи він не мав, мав тимчасові підробітки на будівництві.

При вирішення спору суд виходить з наступного.

За положеннями ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Позивачка в судовому засіданні послалася на ті обставини, що відповідач безпідставно усунувся від сплати аліментів, будучи працездатною особою.

Суд не погодився з нарахуванням позивачкою неустойки (пені) за вказаний період, згідно з наданим помісячним розрахунком неустойки, який здійснено у відповідності до довідки державного виконавця від 24.06.2015р., в якій сума заборгованості визначена в більшому розмірі, ніж є насправді.

Суд вважає, що позивачкою доведені ті обставини, що по сплаті аліментів які стягуються з відповідача за рішенням суду, виникла заборгованість в розмірі 26520грн., а тому позивачці належить право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення , але при цьому, виходячи з наданих доказів відповідачем розмір неустойки підлягає зменшенню до суми 30000грн. з врахуванням матеріального стану відповідача.

З врахуванням встановлених обставин, а також вимоги ч.3 ст.551 ЦК України - розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, а тому до стягнення на користь позивачки підлягає сума пені, всього в розмірі 30000грн. Також, до стягнення підлягає сума судового збору, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України - 487,20грн.

Керуючись ст..ст.. 15, 60,88, 212-215, 218,223 ЦПК України, ст. 196 Сімейного Кодексу України, ст. 551 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2000року по грудень 2014року в розмірі 30000грн. та судові витрати на користь держави 487,20грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова