Ухвала

іменем україни

16 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

Парінової І.К., Штелик С.П.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Веселинівські мінеральні води» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2013 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Веселинівські мінеральні води» до приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Головного управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_3, третя особа - Веселинівська філія Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації, про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу їх проведення, акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «Веселинівські мінеральні води» (далі - ТОВ «Веселинівські мінеральні води») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 15 грудня 2011 року приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» провело прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - нежитлового приміщення по АДРЕСА_1. Позивач вважав, що торги проведено з порушенням норм чинного законодавства, зокрема п. п. 3.5, 3.6, 3.10 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, оскільки інформаційне повідомлення про майно, що підлягає реалізації, не містило обов'язкових реквізитів, а саме: призначення об'єкта, обмеження на його використання, матеріали стін, процент зносу, відомості про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення. Крім того, в день проведення торгів представники відповідачів були відсутні за зазначеною в повідомленні адресою, а також жодних дій щодо їх проведення зроблено не було. Зазначав, що спірне нерухоме майно є предметом іпотеки, тому відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 39 Закону України «Про іпотеку» його реалізація можлива лише на підставі рішення суду. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати недійсними прилюдні торги, проведені 15 грудня 2011 року, протокол їх проведення, акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 22 грудня 2011 року та свідоцтво на право власності; зобов'язати ОСОБА_3 повернути йому вказане вище нежитлове приміщення.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 07 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 20 березня 2013 року, в позові відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2013 року касаційну скаргу ТОВ «Веселинівські мінеральні води» відхилено на підставі ч. 3 ст. 332 ЦПК України. Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 07 лютого 2013 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 20 березня 2013 року залишено без змін.

У лютому 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ТОВ «Веселинівські мінеральні води» про перегляд зазначеної вище ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема ст. ст. 33, 41-49 Закону України «Про іпотеку», п. п. 1.4, 2.2, 3.5, 3.6, 3.10, 4.2 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Разом із заявою про перегляд судового рішення ТОВ «Веселинівські мінеральні води» було подано клопотання про поновлення строку на звернення.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Частиною 1 ст. 356 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання, на підтвердження підстав, установлених п. 1 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Згідно з п. 11 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» недодержання умови щодо річного строку для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України є підставою для відмови у допуску справи до провадження, оскільки такий строк поновленню не підлягає. Зазначене правило поширюється й на судові рішення суду касаційної інстанції (судової палати у цивільних справах Верховного Суду України), що ухвалені до 30 липня 2010 року - дати набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішення не підлягає допуску до перегляду Верховним Судом України, якщо протягом одного року з моменту його ухвалення не виникло підстав для його перегляду, тобто не ухвалено рішення, яким судом (судами) касаційної інстанції неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. Крім того, рішення не підлягає допуску до провадження в разі, якщо протягом одного року було ухвалено інше рішення, але протягом цього строку не подано відповідної заяви про його перегляд.

З урахуванням викладеного, недодержання вимог цивільного процесуального законодавства щодо річного строку звернення із заявою про перегляд судових рішень є підставою для відмови у допуску справи до провадження Верховного Суду України, оскільки такий строк є присічним та поновленню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Веселинівські мінеральні води» про поновлення строку на подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2013 року відмовити.

У допуску справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Веселинівські мінеральні води» до приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Головного управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_3, третя особа - Веселинівська філія Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації, про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу їх проведення, акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва, зобов'язання вчинити дії, за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Веселинівські мінеральні води» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2013 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: М.В. Дем'яносов

А.В. Маляренко

І.К. Парінова

С.П. Штелик