Кодимський районний суд Одеської області
_____________________________________________________________________________________________ Справа № 503/1189/15-ц
Провадження №2/503/453/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк", до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» 19 червня 2015 року звернулось до Кодимського районного суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві представник позивача ОСОБА_5 (діє відповідно до нотаріально засвідченої довіреності) вказав, що 06 березня 2007 року між ВАТ «Державний ощадбанк України» (далі «Ощадбанк України») та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №329, відповідно до якого позивач надав цьому відповідачеві грошовий кредит у розмірі 15000 грн. строком до 06 березня 2010 року зі сплатою 22% річних з погашенням кредиту згідно з умовами кредитного договору.

З метою забезпечення вказаного кредитного договору 06 березня 2007 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були укладені договори поруки, за умовами яких ці відповідачі взяли на себе зобовязання щодо належного виконання кредитором ОСОБА_2 умов кредитного договору №329 від 06 березня 2007 року.

Однак, взяті на себе зобовязання належним чином не виконували ні кредитор ОСОБА_2, ні поручителі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а тому рішенням Кодимського районного суду від 25 жовтня 2011 року з усіх відповідачів на користь позивача солідарно було стягнуто 7128 грн.68 коп. заборгованості за кредитним договором №329 від 06 березня 2007 року.

Вказане рішення було виконане відповідачами лише у вересні 2013 року.

Несвоєчасним виконання вказаного рішення позивачеві спричинені збитки, розмір яких станом на 12 червня 2015 року склав 3436 грн.49 коп., з яких - 2546 грн.95 коп. прострочені проценти за користування кредитом за період з 01 лютого 2011 по 11 грудня 2013 р.р. та 889 грн.54 коп. пені за період з 12 червня 2014 по 12 червня 2015 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 (діє відповідно до довіреності від 20 жовтня 2015 року) позов підтримав та просив його задовольнити, оскільки внаслідок неналежного виконання відповідачами кредитних зобовязань, позивачеві спричинені збитки у вигляді несвоєчасного надходження грошових коштів, які мають бути відшкодовані відповідачами.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявленого позову не визнала та пояснила, що рішенням суду з неї вже стягнута заборгованість за кредитним договором від 06 березня 2007 року, яке вона повністю виконала, хоча і з запізненням. У звязку з цим у задоволенні позову просила відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (ЦК України) цивільні права та обовязки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема із договорів та інших правочинів.

Судом встановлено, що 18 січня 2007 року між ВАТ „Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №329, відповідно до якого позивач надав відповідачеві грошовий кредит у розмірі 15000 грн. строком до 06 березня 2010 року зі сплатою 22% річних за його використання.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання.

Згідно із ст.1049 ЦК України (правила якої застосовуються до відносин за кредитним договором) позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Правовими наслідками невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, окрім повернення самого кредиту, є покладення на сторону обовязків, передбачених ст.611 ЦК України, зокрема сплати неустойки пені чи штрафу (п.3 ч.1 ст.611 ЦК).

При цьому, пенею відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, а штрафом неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Сплата неустойки (пені, штрафу) у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання передбачена і укладеним сторонами кредитним договором.

Внаслідок невиконання відповідачами взятих на себе зобовязань, рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2011 року з відповідачів на користь позивача солідарно стягнуто 7128 грн.68 коп. заборгованості за кредитним договором №329 від 06 березня 2007 року.

Вказане рішення було виконане відповідачами лише у вересні 2013 року, про що свідчить постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кодимського районного управління юстиції від 18 вересня 2013 року про закриття виконавчого провадження.

Пленум Верховного Суду України в п.17 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 травня 2012 року, вказав, що зобовязання за кредитним договором припиняється з підстав, передбачених самим договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).

Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599601, 604609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Відтак, вимоги позивача про стягнення заявлених ним коштів є обґрунтованими.

Водночас, вирішуючи питання про осіб, на яких має бути покладений обовязок по відшкодуванню спричинених позивачеві збитків, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що з метою забезпечення зобовязання ОСОБА_2, 06 березня 2007 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були укладені договори поруки, відповідно до яких вказані відповідачі поручились перед позивачем солідарно відповідати за належне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору №329 від 06 березня 2007 року.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, втім є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Зокрема, поручитель має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч.2 ст. 555 ЦК України).

Згідно із ст.558 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або аконом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договору. У разі, якщо такий строк не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.24 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказав, що відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Відповідно до п/п.4.2 п.4 договорів поруки від 06 березня 2007 року порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від настання строку виконання зобовязання по кредитному договору №392 від 06 березня 2006 року не предявить вимоги до поручителів.

Кінцевим терміном виконання зобовязання за кредитним договором №392 від 06 березня 2007 року є 06 березня 2010 року, отже встановлений ч.4 ст.559 ЦК України та п/п.4.2 п.4 договорів поруки від 06 березня 2007 року шестимісячний строк предявлення вимоги до поручителів розпочався 06 березня 2010 року та закінчився 06 вересня 2010 року.

Вимога до поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 предявлена 19 червня 2015 року (дата звернення позивача до суду), тому встановлена договорами від 06 березня 2007 року порука відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є припиненою.

Відтак, покладення на відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В., як на поручителів ОСОБА_2, обовязку відшкодувати збитки, завдані позивачеві невиконанням умов кредитного договору №392 від 06 березня 2007 року, після закінчення поруки не допускається.

З цих підстав, обовязок відшкодувати завдані позивачеві збитки, які є предметом розгляду у цій цивільній справі, суд покладає на відповідача ОСОБА_2

Окрім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких ст.79 ЦПК України відносить судовий збір.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. (платіжне доручення №88113144 від 16 червня 2015 року).

Вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління, до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с.Грабове Кодимського району Одеської області, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в собі філії Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" (65014, м.Одеса, вул.Базарна, 17, , МФО 328845) заборгованість за кредитним договором №329 від 06 березня 2007 року (станом на 12 червня 2015 року) в сумі 3436 грн.49 коп., з яких - 2546 грн.95 коп. прострочені проценти за користування кредитом за період з 01 лютого 2011 по 11 грудня 2013 р.р. та 889 грн.54 коп. пеня за період з 12 червня 2014 по 12 червня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в собі філії Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" 243 грн.60 коп. судового збору.

У задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сопільняк О.М.