АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 682/2621/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2381/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Фанди В.П., Купельського А.В.,

при секретарі Лапко Ю.В.,

за участю: апелянта ОСОБА_1,

представника апелянта ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності,

встановила:

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом та вказала, що рішенням Славутського міськрайонного суду від 5 червня 2015 року нерухоме майно - магазин «Віра» в м.Славута по вул.Князів Сангушків,8а визнано обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 25.08.2015 року їй було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки магазин є обєктом спільної сумісної власності, а документи для державної реєстрації подано лише одним із співвласників. Однак, відповідач відмовляється проводити державну реєстрацію магазину. Просить визнати за нею, ОСОБА_4, частку у спільній сумісній власності у розмірі 1/2 частини магазину «Віра», що розташований в м.Славута по вул.Князів Сангушків,8а та визнати за відповідачем ОСОБА_1 частку у спільній сумісній власності у розмірі 1/2 частини магазину «Віра», що розташований в м.Славута по вул.Князів Сангушків,8а.

Заочним рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2015 року позов задоволено частково та визнано право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину приміщення магазину «Віра» по вул. Князів Сангушків 8а в м.Славута Хмельницької області. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

_____________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції ОСОБА_5

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія: 59

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що суд не взяв до уваги та не врахував при ухваленні рішення те, що спірна будівля магазину була побудована та введена в експлуатацію в 2001 році, однак державна реєстрація не проведена до цього часу. Після припинення спільного проживання ним самочинно було зроблено до будівлі магазину самочинні прибудови, які не введені в експлуатацію. Зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визначення частки у спільній сумісній власності без реального поділу в натурі є тотожними задоволеним рішенням суду від 05.06.2015р. вимогам про визнання магазину спільною сумісною власністю, а тому суд повинен був закрити провадження у справі.

Апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали.

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_3, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Позивач ОСОБА_4 повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявилася.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що спірне майно приміщення магазину «Віра» побудовано сторонами під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя, а тому їх частки в майні є рівними.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з 04 березня 1989 року по 14 лютого 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти сторін побудовано і введено в експлуатацію приміщення магазину «Віра» по вул.Князів Сангушків 8а в м. Славута Хмельницької області, який має статус нерухомого майна.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 05.06.2015 року нерухоме майно магазин «Віра» по вул. Князів Сангушків 8а в м. Славута Хмельницької області визнано обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вимог ст.ст.22, ч.1 ст.28 Кодексу про шлюб та сімю України (який діяв на час виникнення правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Аналогічні норми містяться в ст.60 СК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Оцінивши у сукупності надані докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину магазину, оскільки магазин «Віра» по вул. Князів Сангушків 8а в м.Славута Хмельницької області є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4І та ОСОБА_1, а тому їх частки в майні є рівними.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України провадження у цивільний справі може бути закрито з підстав наявності рішення в іншій справі, що набрало законної сили, у разі, коли в обох справах є тотожними одночасно сторони, підстави і предмет позову.

Звертаючись до суду у квітні 2015 року, позивачка заявляла позов, предметом якого була матеріально-правова вимога про визнання нерухомого майна магазину «Віра» обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

На відміну від попередньої справи, у справі, судове рішення у якій переглядається, предметом позову є інша матеріально-правова вимога визначення частки у спільному сумісному майні подружжя.

З огляду на це відсутні підстави для закриття судом провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ (ОСОБА_6)

Судді: /підпис/ (ОСОБА_7)

/підпис/ (ОСОБА_8)

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного суду ОСОБА_6