Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22ц/778/4758/ 2015 р.
Є.У.№337/2257/15
Головуючий у 1 інстанції: Бондаренко І.В.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.

суддів: Подліянової Г.С.

Кримської О.М.

при секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та апеляційною скаргою Публічного Акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім А.М.Кузьміна на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного Акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна, третя особа Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, про стягнення моральної шкоди внаслідок професійного захворювання, пов'язаного з виробництвом, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_3, звернувся до суду із зазначеним позовом .

В розові зазначила, що працювала в ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна з 1991 року до 22.01.2015 року на гарячих роботах. Виходячи з впливу небезпечних виробничих чинників вона отримала професійне захворювання, яке їй було встановлено лише у грудні 2014 року, але воно виникло внаслідок недосконалого технологічного процесу, тривалого стажу роботи в умовах шкідливих виробничих факторів, наявність на робочих місцях ОСОБА_3 пилу силікатовмістного та еквівалентного рівня шуму відповідного розміру.. Згідно довідки акту МСЕК АВ № 0302525 від 24.03.2015 року їй первинно встановлено третю групу інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням, та 65% втрати працездатності. Внаслідок отримання вказаних захворювань позивач постійно вимушена знаходитись під наглядом лікарів, проходити систематичні курси лікування, порушені її соціальні зв»язки і вона постійно знаходиться у стані нервової напруженості, погіршився сон, знижений настрій, дратівливість. Вона втратила працездатність, не може працювати і утримувати своїх чотирьох дітей, тобто порушився нормальний уклад її життя. Позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 600000 грн..

Відповідач Публічного Акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна, заперечуючи проти позову зазначив, що він не оспорює того факту, що позивач отримала зазначене професійне захворювання, а також того, що умови праці позивача на підприємстві дійсно були шкідливими, проте позивач працювала на цих посадах добровільно, була належним чином ознайомлена з тим, що умови її праці є шкідливими, а також підприємство забезпечувало працівників на цих роботах необхідними засобами захисту, проводило відповідні заходи щодо безпеки праці. Крім того, вважає, що позивач, знаючи ще з 2004 року про наявність у неї вказаних захворювань, продовжувала ще 10 років працювати на тих же умовах, і вийшла на пенсію лише в січні 2015 року, тобто свідомо погіршувала свій стан здоров»я , і жодним чином не обґрунтувала заявлену суму моральної шкоди у 600000 грн.. З наведених обставин вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» імА.М.Кузьміна моральну шкоду внаслідок професійного захворювання, пов'язаного з виробництвом, в сумі 30000 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду, позов задовольнити у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суд скасувати, в задоволені позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що з 1991 року до 22.01.2015 року ОСОБА_3 працювала на гарячих роботах у шкідливих умовах праці на ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна.

Висновком МСЕК від 24.03.2015 року ОСОБА_3 первинно встановлено третю групу інвалідності та 65 % втрати професійної працездатності.

Відповідач не оспорює того факту, що позивач отримала зазначене професійне захворювання, а також того, що умови праці позивача на підприємстві дійсно були шкідливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно із статтею 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Суд першої інстанції прийшов також до вірного висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню наведені норми матеріального права, оскільки зупинення, а в подальшому скасування права громадян, які потерпіли від професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції 'Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" , не позбавляє права цих громадян на відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 237-1 КЗпП України та ст. 1167 ЦК України за рахунок власника або уповноваженого ним органу (працедавця).

При цьому, суд першої інстанції, на підставі проведеної оцінки поданих сторонами доказів, з урахування всіх обставин та положень ст. 23 ЦК України, з урахування вимог розумності та справедливості, роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", глибини моральних та фізичних страждань позивача, ступеню втрати ним професійної працездатності, яка за висновком МСЕК від 24.03.2015 року встановлена в розмірі 65 %, правильно визначив розмір моральної шкоди, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» про те, що будучи обізнаною та повідомленою підприємством про негативні наслідки впливу шкідливих факторів праці на власне здоров'я, позивач самостійно уклала трудовий договір та продовжувала виконувати роботу в таких умовах тривалий час, тим самим, з власної ініціативи свідомо допустила погіршення свого здоров"я, а оскільки діюче законодавство допускає роботу у важких та шкідливих умовах праці, тому не має підстав для стягнення моральної шкоди з відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається саме на власника або уповноважений ним орган. З акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22.01.2015 року зазначено, що професійне захворювання у ОСОБА_3 виникло внаслідок недосконалого технологічного процесу, тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «Дніпроспецсталь», наявність на робочих місцях ОСОБА_3 пилу силікатовмістного -5.3-51.6 мг/м з ( ГДК- 4.0мг/мз) та еквівалентного рівня шуму відповідного розміру..

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» імА.М.Кузьміна відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: