АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого-судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Корчевного Г.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі - Трофименко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2, який в інтересах ОСОБА_3, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Піреус банк МКБ» до ОСОБА_3, третя особа: Приватне підприємство «Торговий дім «Еластік», про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

вс т а н о в и л а:

У січні 2012 року Публічне акціонерне товариство (ПАТ) «Піреус банк МКБ» звернулись в суд з наведеним позовом.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року задоволено позов. (т.2 а.с.122-128).

Звернуто стягнення на предмет іпотеки:

земельну ділянку, площею 0,0515 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2, виданого 07 серпня 2009 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №07-7-04580;

однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, та належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого 16 жовтня 2001 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шнирьовою Г.М., зареєстрованого в реєстрі за № 4285, та зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 04 березня 2002 року за реєстровим № 4713 в реєстровій книзі за № 237-134;

у рахунок погашення заборгованості ПП «ТД «Еластик» перед ПАТ «Піреус Банк МКБ» за кредитним договором № К/07-77-1/КД від 10 вересня 2007 року у розмірі 3 109 979 доларів США 75 центів, з яких 1 898 851 долар США 90 центів - сума основного боргу по кредиту, 1 170 355 доларів 38 центів - заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитом, 17 980 доларів 69 центів - пеня за несвоєчасну сплату процентів, 22 791 доларів 78 центів - пеня за несвоєчасну сплату основного боргу по кредиту.

Зазначено спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з продажу земельної ділянки, загальною площею 0,0515 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та з продажу квартири АДРЕСА_2.

Встановлено початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій при виконанні рішення суду.

На рішення суду першої інстанції ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову ПАТ «Піреус банк МКБ» в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 (довіреність т.2 а.с.135) підтримав апеляційну скаргу, представник ПАТ «Піреус банк МКБ» - Нечай Р.В. - с каргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції рішенням Апеляційного суду м.Києва від 27 серпня 2014 року (т.2 а.с.169-174) змінено оскаржуване рішення суду першої інстанції, зменшено розмірі суми заборгованості.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2015 року (т.2 а.с.222-224), рішення Апеляційного суду м.Києва від 27 серпня 2014 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд. Касаційний суд зазначав, що апеляційний суд належним чином не з*ясував можливість звернення стягнення на предмет іпотеки з огляду на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-УП від 03 червня 2014 року (чинний з 07 червня 2014 року).

Судом встановлено, що 10 вересня 2007 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Піреус банк МКБ» (банк), та ПП «ТД «Еластик» (позичальник) було укладено кредитний договір № К/07-77-1/КД, відповідно до якого банк відкрив позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію з максимальним лімітом 1 600 000,00 доларів США терміном по 09 вересня 2017 року, а позичальник зобов'язався щомісячно повертати кредит рівними частинами, а також сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 13 % річних (а. с. 28-62, т. 1).

Додатковою угодою №2 від 21 серпня 2008 року до кредитного договору № К/07-77-1/КД було збільшено ліміт кредитної лінії до 2 543 200,00 доларів США.

Додатковою угодою №3 від 20 листопада 2008 року до кредитного договору № К/07-77-1/КД було збільшено ліміт кредитної лінії до 2 746 969,00 доларів США.

Додатковою угодою №9 від 30 березня 2010 року було змінено розмір процентної ставки за користування кредитом та встановлено її на рівні 11% річних.

В забезпечення виконання ПП «ТД «Еластик» зобов'язань за кредитним договором № К/07-77-1/КД 23 жовтня 2009 року між ВАТ «Піреус банк МКБ» та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_3 передала в іпотеку ВАТ «Піреус банк МКБ» земельну ділянку площею 0,0515 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2, виданого 07 серпня 2009 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №07-7-04580 (а.с.63-70, т. 1).

Також, в забезпечення виконання ПП «ТД «Еластик» зобов'язань за кредитним договором № К/07-77-1/КД 09 грудня 2009 року між ВАТ «Піреус банк МКБ» та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В. Відповідно до умов договору ОСОБА_3 передала в іпотеку ВАТ «Піреус банк МКБ» квартиру АДРЕСА_2, яка належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого 16 жовтня 2001 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шнирьовою Г.М., зареєстрованого в реєстрі за № 4285, та зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 04 березня 2002 року за реєстровим № 4713 в реєстровій книзі за № 237-134 (а.с.71-74, т. 1).

ПП «Торговий дім «Еластик» належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка відповідно до наданих позивачем розрахунків станом на 13 листопада 2013 року становить: 1 898 851,90 доларів США - заборгованість за кредитом; 1 170 355,38 доларів США - сума несплачених відсотків за користування кредитом; 22 791,78 доларів США - пеня за прострочення виконання зобов'язань, а всього 3109979,75 доларів США (а. с. 52-54, т. 2).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01 грудня 2011 року за заявою ВАТ Банк «Біг Енергія» порушено провадження у справі про визнання банкрутом ПП «ТД «Еластик» за загальною процедурою банкрутства. Заборонено посадовим особам боржника або власнику його майна чи уповноваженому ним органу або іншим особам вчиняти будь-які дії щодо майнових активів а також дії щодо реорганізації чи ліквідації юридичної особи-боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою цього ж суду від 25 жовтня 2012 року ПП «ТД «Еластик» було визнано банкрутом (а. с. 4-6, т .1).

02 липня 2012 року Господарським судом Миколаївської області було задоволено заяву ПАТ «Піреус банк МКБ» про визнання кредитором ПП «ТД «Еластик» (а.с.7-11, т.1).

ПАТ «Піреус банк МКБ» порушило перед судом питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, площею 0,0515 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2 від 07 серпня 2009 року, та однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, та належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування квартири, посвідченого 16 жовтня 2001 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ШнирьовоюГ.М., зареєстрованого в реєстрі за № 4285, у рахунок погашення заборгованості ПП «ТД «Еластик» за кредитним договором № К/07-77-1/КД від 10 вересня 2007 року у розмірі 3 109 979 доларів США 75 центів, шляхом проведення прилюдних торгів зі встановлення початкової ціни предмету іпотеки для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій при виконанні рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Частинами 1 та 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ст. 35 вказаного Закону у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, на земельну ділянку, площею 0,0515 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2, за вимогою ПАТ «Піреус банк МКБ» згідно з ст. ст. 11, 33, 35 Закону України «Про іпотеку», установивши, що ПП «ТД «Еластик» неналежним чином виконувало зобов'язання за кредитним договором № К/07-77-1/КД від 10 вересня 2007 року, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 січня 2014 року ПАТ «Піреус банк МКБ» звернулося до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог. Позивач зазначив, що 08 листопада 2013 року за рахунок реалізації заставного майна ПП «ТД «Еластик»в погашення заборгованості по тілу кредиту було зараховано 848 117,10 доларів США, в погашення заборгованості по процентах - 38 629,60 доларів США З урахуванням продажу частини заставного майна ПП «ТД «Еластик» за час розгляду справи судом позивач визначив розмір заборгованості за кредитним договором № К/07-77-1/КД від 10 вересня 2007 року станом на 13 листопада 2013 року сумі 3109979,75 доларів США. Заборгованість складається з: 1 898 851,90 доларів США - заборгованість за кредитом; 1 170 355,38 доларів США - сума несплачених відсотків за користування кредитом; 22 791,78 доларів США - пеня за прострочення виконання зобов'язань. (а. с. 52-54, т. 2).

З наданих позивачем розрахунків погодився суд першої інстанції.

Як вбачається з наявної з матеріалах справи копії інформаційного повідомлення організатора торгів ТОВ «Укрспецторг Групп» про запропоновану переможцем ціну на аукціоні з продажу майна в провадженні у справі про банкрутство ПП «ТД «Еластик» станом на 09 жовтня 2013 року сума від продажу майна боржника склала 8 859 708,00 грн. (а.с.23, т .2).

Зі змісту інформаційного повідомлення убачається що , вказана сума була зазначена без вирахування ПДВ, що і становить різницю між сумою, запропонованою переможцем торгів та сумою, яка була зарахована позивачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором згідно з наданим розрахунком.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «ТД «Еластик» визнав, що в розрахунку заборгованості, на підставі якого судом першої інстанції було ухвалено рішення, наявні помилки щодо основної суми кредиту, нарахованої пені, а також не врахована сума, що надійшла 02 серпня 2012 року від державної виконавчої служби після продаж майна боржника. Так, у відповідності до платіжних доручень № U993082, № U993083, № U993084 від 02 серпня 20112 року грошові кошти в розмірі 331418, 18 грн. отримані від продажу предмета іпотеки, відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного правління юстиції у м,Києві були перераховані на поточний рахунок АТ «Піреус банк МКБ» для задоволення вимог. Отримані кошти були конвертовані у валюту кредитування по курсу НБУ (станом на 02 серпня 2012 року 1долар США = 7,9930 грн.) та 41463, 66 доларів США зараховані в рахунок погашення заборгованості по процентах.

Станом на 13 листопада 2013 року розмір заборгованості за кредитним договором становить 3 067 496 доларів США 38 центів, з яких 1 898856 доларів США 90 центів - сума основного боргу по кредиту, 1 127 895 доларів США 77 центів - сума нарахованих і не сплачених процентів, 17974 доларів США 09 центів - сума пені за несвоєчасну сплату процентів, 22 769 доларів США 62 центи - сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу по кредиту.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення суми заборгованості за кредитним договором для звернення стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_3 з урахуванням уточненого позивачем розрахунку заборгованості.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені в п. 41 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Протягом розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_3 не було доведено, що вартість іпотечного майна є не співрозмірною з розміром заборгованості за кредитом, а порушення зобов'язань за кредитним договором не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Тому, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що судом не було надано оцінки співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна.

При цьому, відповідно до положень п. 2.2. договору іпотеки від 23 жовтня 2009 року та п. 2.2. договору іпотеки від 09 грудня 2009 року оціночна вартість земельної ділянки площею 0,0515 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, становить 1385000,00 грн., оціночна вартість квартири АДРЕСА_2 становить 330 884,00 грн. Розмір заборгованості за кредитним договором значно перевищує вартість іпотечного майна, визначену на момент укладення відповідних договорів іпотеки.

В ухвалі Вищим спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначено, що апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, мав застосувати до спірних правовідносин Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», так як у цьому випадку при ухваленні власного рішення суд апеляційної інстанції застосовує закон, чинний на момент його ухвалення.

Згідно з пунктом 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі- Закон України «Про мораторій»), який набув чинності 7 червня2014 року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

Поняття«мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт2 частини першої статті 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню відповідного слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови.

Мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом України «Про мораторій», не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Відповідно до цього Закону України, протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об*єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Отже, обов*язковою умовою застосування зазначеного закону є використання предмета іпотеки як місця постійного проживання майнового поручителя та відсутності іншого нерухомого житлового майна.

За матеріалами справи спірна квартира, яка передана в іпотеку має загальну площу 29,8 кв.м., є єдиним житлом відповідачки, згідно копії паспорта громадянина вона зареєстрована за адресою спірної квартири (т.1 а.с.172,173).

Матеріали справи не містять даних, які б підтвердили наявність іншого житла.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає можливим внести у рішення суду першої інстанції застереження щодо зупинення виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону № 1304-УП від 03 червня 2014 року.

Колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміні оскаржуваного рішення із зменшенням суми заборгованості, в іншій частині рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року змінити в частині визначення розміру заборгованості Приватного підприємства «Торговий дім «Еластик» за кредитним договором № К/07-77-1/КД від 10 вересня 2007 року.

Зменшити суму заборгованості Приватного підприємства «Торговий дім «Еластик» перед Приватним акціонерним товариством «Піреус Банк МКБ» за кредитним договором № К/07-77-1/КД від 10 вересня 2007 року з 3 109 979 доларів США 75 центів до 3 067 496 доларів США 38 центів, з яких 1 898856 доларів США 90 центів - сума основного боргу по кредиту, 1 127 895 доларів США 77 центів - сума нарахованих і не сплачених процентів, 17974 доларів США 09 центів - сума пені за несвоєчасну сплату процентів, 22 769 доларів США 62 центи - сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу по кредиту.

Доповнити абзац другий резолютивної частині короткого і повного тексту рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року реченням наступного змісту.

«Зупинити виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого 16 жовтня 2001 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шнирьовою Г.М., зареєстрованого в реєстрі за № 4285, та зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 04 березня 2002 року за реєстровим № 4713 в реєстровій книзі за № 237-134 на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів і іноземній валюті» від 03 червня 2014 року».

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 22 квітня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: