Справа № 428/3111/14-ц
Провадження № 2/428/190/2015
13 лютого 2015 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Посохова І.С.,
при секретаріКолядінцевій П.В.,
за участю позивачаОСОБА_1.,
представника другого позивачаОСОБА_2,
третьої особиФесенка О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтв про право власності та про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно, третя особа державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М., -
Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтв про право власності та про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно, третя особа державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М.
В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на те, що вони є рідними сестрами, а їхньою матір'ю є ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_6 їхня матір ОСОБА_6 померла. На день смерті спадкодавця залишилися три спадкоємця її майна першої черги, а саме: ОСОБА_3, як дочка померлої, ОСОБА_1, як дочка померлої, ОСОБА_4, як чоловік померлої. Їхня мати та відповідач перебували у шлюбі з 29.04.1998 року по день її смерті. Вони всі у встановлений законом строк звернулися до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлої, але державним нотаріусом їм з сестрою було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що між спадкоємцями виник спір щодо спадкового майна. Незважаючи на відмову нотаріуса видати їм свідоцтва про право на спадщину за законом, державний нотаріус відповідачу свідоцтва видав. Після смерті їхньої матері залишилося спадкове майно. Автомобіль ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1, був придбаний спільно у 2006 році, тобто в період перебування у шлюбі ОСОБА_6 та ОСОБА_4, але зареєстрований тільки за ОСОБА_4 Відповідно до ст.ст. 60, 63, 69, 70 СК України та ст.ст. 368, 372 ЦК України вищевказаний автомобіль на момент смерті був спільним сумісним майном подружжя їхньої матері та відповідача, а відповідно на момент смерті ОСОБА_6 належало право власності на 1/2 частку автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1. Тобто спадковим майном, яке відповідно до ЦК України має розподілятися між спадкоємцями, є право власності на 1/2 частку автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1. Таким чином, спадкоємцям майна померлої повинно розподілитися по 1/6 частці автомобіля кожному.
Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_10, належало померлій на праві власності, але правовстановлюючі документи на нього у позивачів відсутні. Вказані документи знаходилися у відповідача і він 12.11.2012 року отримав у Першій Сєвєродонецькій державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку вказаного майна. Про зазначене вони дізналися із отриманої адвокатом відповіді на адвокатський запит зі Сватівського БТІ, разом з якою надійшла копія витягу про державну реєстрацію прав, що ще раз доказує існування права власності у померлої на вказане домоволодіння. Державний нотаріус відмовився видавати їм свідоцтва, навіть на частки цього майна.
Квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належала спадкодавцеві, ОСОБА_6, на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.06.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Перепелицею Ю.М. Ця квартира була куплена ОСОБА_6 за власні кошти, які вона отримала в дарунок від своєї свекрухи, ОСОБА_8, за умови що зазначена квартира буде їхньою з сестрою. Тобто відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України вказана квартира є особистою приватною власністю ОСОБА_6, а, відтак, спадковим майном, яке відповідно до ЦК України має розподілятися між спадкоємцями, є право власності на всю в цілому квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Таким чином, спадкоємцям майна померлої повинно розподілитися по 1/3 частці квартири кожному.
З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивачі просили суд визнати право власності на спадкове майно наступним чином:
- визнати за ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_3) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/6 частку автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1;
- визнати за ОСОБА_3 (і.п.н. НОМЕР_4) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/6 частку автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1;
- визнати за ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_3) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_11;
- визнати за ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_4) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_11;
- визнати за ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_3) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/3 частку грошових коштів, які знаходилися на момент смерті ОСОБА_6 на її пенсійному картковому рахунку № НОМЕР_5, відкритому у відділенні № 45 Луганської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у сумі 3725,29 грн.;
- визнати за ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_4) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/3 частку грошових коштів, які знаходилися на момент смерті ОСОБА_6 на її пенсійному картковому рахунку № НОМЕР_5, відкритому у відділенні № 45 Луганської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у сумі 3725,29 грн.;
- визнати недійсним свідоцтво про право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, видане 20.11.2012 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М. (реєстр № 2-1912) на ім'я ОСОБА_4;
- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, видане 20.11.2012 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М., (реєстр № 2-1914) на ім'я ОСОБА_4;
- визнати за ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_3) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2;
- визнати за ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_4) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2;
- визнати за ОСОБА_4 право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала збільшені позовні вимоги, підтвердила доводи, викладені у позові та додатково пояснила, що в 1998 році була продана квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, і вона разом з матір'ю та сестрою були звідти зняті з реєстрації. В цьому ж році була придбана квартира по АДРЕСА_12, в яку вони і прописалися. В той період часу вона була неповнолітньою дитиною і для оформлення договору купівлі-продажу квартири повинен був бути дозвіл органу опіки та піклування, в покупця квартири були теж якісь труднощі, тому договір купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_13 був оформлений лише в 2000 році. Квартира по АДРЕСА_5 належала її бабусі ОСОБА_8 Після смерті батька (сина ОСОБА_6.) в зазначеній квартирі залишилися проживати вона і її мати ОСОБА_6 Згодом померла ОСОБА_6 придбала бабусі однокімнатну квартиру, оскільки вона була проти вселення нового чоловіка невістки ОСОБА_4 в їхню квартиру. Їм же ОСОБА_6 придбала трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, оформивши її на себе. В ній стали проживали вітчим ОСОБА_4, її мати ОСОБА_6 і вона сама. Після смерті матері відповідач ОСОБА_4 оформив право власності на квартиру на себе і вони з сестрою ОСОБА_3 перестали мати доступ до цієї квартири, бо він їх не пускає.
Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав збільшені позовні вимоги, підтвердив доводи, викладені у позові та додатково пояснив, що квартира, яка розташована за адресою АДРЕСА_4, купувалася за особисті кошти померлої ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_4 ніякої згоди на купівлю цієї квартири не давав. Договір купівлі-продажу був оформлений на ОСОБА_6 Після її смерті позивачі та відповідач звернулися з заявами до нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право власності на спадкове майно. З цього приводу виник спір щодо невірності розподілу часток спадщини між спадкоємцями. Відповідачу були видані свідоцтва про право власності на 1/2 частку та 1/6 частку квартири, однак він лише мав право на 1/3 частку цієї квартири. Також виникло питання щодо поділу грошей (пенсії) померлої ОСОБА_6 Відповідач самовільно зняв з карткового рахунку всі гроші померлої дружини, які там знаходилися, але вони повинні бути поділені між позивачами також. У зв'язку з цим просив суд задовольнити збільшені позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач та представник позивача не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
У судовому засіданні третя особа державний нотаріус Фесенко О.М. заперечував проти задоволення позову та пояснив, що до нотаріальної контори звернулися з заявами три спадкоємця на отримання свідоцтв. Їм були надіслані листи, в яких було запропоновано прийти до нотаріальної контори. До них прийшов тільки відповідач ОСОБА_4, якому ніяких свідоцтв одразу ж не видавалося, оскільки не знали думку інших спадкоємців. Інші спадкоємці не з'явилися і не повідомили, що будуть звертатися до суду з позовом. Тому він був змушений видати ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину та на право власності.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що померла ОСОБА_6 була її невісткою, а позивачі - є її онуками. Їй належала на праві власності чотирьохкімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_3. Вона хотіла її залишити онукам. Згодом невістка ОСОБА_6 продала зазначену квартиру й купила їй однокімнатну, а собі придбала трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4. На кого померла оформлювала право власності на зазначену квартиру їй не відомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що його матір ОСОБА_8 отримала квартиру АДРЕСА_5, приблизно у 1966 році. Його рідний брат ОСОБА_10 одружився і привів у цю квартиру свою дружину ОСОБА_6 Згодом він також одружився і пішов з квартири. Його племінниці ОСОБА_11 та ОСОБА_12 народилися у вищезазначеній квартирі. Після того, як помер його брат ОСОБА_10, померла ОСОБА_13 привела до квартири іншого чоловіка ОСОБА_4 Його мати була проти і тому ОСОБА_6 купила їй однокімнатну квартиру. В травні 1998 року невістка продала квартиру, яка знаходилася по АДРЕСА_13 та протягом місяця купила трикімнатну квартиру по АДРЕСА_14, оформила усі документи на себе. Відповідач ОСОБА_4 при купівлі даної квартири присутній не був, оскільки перебував у запої. При здійсненні купівлі-продажу квартир були присутні його матір ОСОБА_8 та померла ОСОБА_6 Гроші за квартиру також передавала ОСОБА_6 Після її смерті відповідач ОСОБА_4 забрав все майно собі, а доньок ОСОБА_6 ОСОБА_3 та ОСОБА_11 перестав впускати до квартири. Також, в період шлюбу в 2006 році ОСОБА_6 купила автомобіль. Що стосується пенсії, то вона її не знімала, а залишала на карточці, оскільки працювала і отримувала заробітну плату.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що з померлою ОСОБА_6 вона познайомилася влітку, як тільки вона купила квартиру по АДРЕСА_12. Разом з ними в цій квартирі проживав батько померлої. ОСОБА_6 просила її доглядати за батьком, за її донькою ОСОБА_11, яка вже ходила до 4 класу і за її чоловіком ОСОБА_4, який дуже багато випивав і виносив з квартири гроші. ОСОБА_6 просила її дзвонити, коли її чоловік перебував у стані алкогольного сп'яніння. Зі слів самої ОСОБА_6 знає, що вона продала квартиру по АДРЕСА_13 і купила цю трикімнатну квартиру. В 2006 році вона купила автомобіль, оскільки в неї боліли ноги і їй важко було їздити на електричці. Вона запрошувала її до м. Сватово, щоб вона допомагала їй доглядати за батьком. ОСОБА_6 розповідала, що це їх родинний маєток і належить їй з сестрою та братом. Свідок пам'ятає ситуацію, коли ОСОБА_6 розповідала їй, що ОСОБА_4 погрожував рушницею доньці ОСОБА_11 та її чоловіку. Сам ОСОБА_4 говорив, що все майно залишиться його дітям, оскільки аліментів він не сплачував. Через тиждень після смерті ОСОБА_6 відповідач ОСОБА_4 сказав, що її донькам нічого не залишить, а якщо майно не залишиться йому, він все підпалить. Доньок померлої до квартири не пускає.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що знала ОСОБА_6 з 1976 року, оскільки вони разом працювали в «Імпульсі». В них були дружні стосунки, вони часто бачилися і спілкувалися, також вони дуже часто їздили до її батьків в м. Сватово, з якими мали дружні теплі стосунки. Після того як у ОСОБА_6 помер перший чоловік, вона вийшла заміж за ОСОБА_4 ЇЇ власний чоловік відмовився спілкуватися з ОСОБА_4, оскільки він був неприємною людиною і багато випивав. Вони стали ходити в гості до ОСОБА_6 рідше, лише на свята. Квартира була отримана свекрухою ОСОБА_8 і в ній були зареєстровані невістка ОСОБА_6 та онуки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 В 1998 році ОСОБА_6 продала цю чотирьохкімнатну квартиру та купила трьохкімнатну. Спочатку одружилася з ОСОБА_4, а потім через місяць купила квартиру по вулиці Жовтневій. ЇЇ новий чоловік ОСОБА_4 в купівлі квартири участі не приймав. ОСОБА_6 купила її за власні кошти, які отримала від продажу чотирьохкімнатної квартири по АДРЕСА_5. Своїй свекрусі вона також купила однокімнатну квартиру. ОСОБА_6 скаржилася на свого чоловіка ОСОБА_4, що він дуже часто і багато п'є, вона навіть пару разів виставляла його з квартири. Після її смерті залишився будинок в м. Сватово, автомобіль, який був куплений в 2006 році, квартира по вулиці Жовтневій. Також у ОСОБА_13 були заощадження грошових коштів, оскільки коли вона вийшла на пенсію, її не знімала, а накопичувала на своїй карточці для того, щоб вони залишилися потім доньці.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що її сім'я проживала за адресою АДРЕСА_15, а родина ОСОБА_6 була її сусідами і проживала в квартирі № 10 цього ж будинку. Зі слів самої ОСОБА_6 знає, що продана чотирьохкімнатна квартира по АДРЕСА_5 належала її свекрусі. Після смерті свого чоловіка вона вирішила купити свекрусі окрему квартиру, а собі придбала трикімнатну квартиру по вулиці Жовтневій. Купівлею та продажем квартир займалася сама ОСОБА_6 Квартира по вулиці Жовтневій була придбана за рахунок тих коштів, які були реалізовані від продажу квартири по АДРЕСА_5. Після смерті ОСОБА_6 відповідач ОСОБА_4 не впускає її доньок до квартири, навіть речі забрати не дав.
Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого 19 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_6, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис № 470.
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7, виданого 11.05.1987 року Сєвєродонецьким міським ЗАГС Ворошиловградської обл., ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_11, батьком якої записаний ОСОБА_10, а матір'ю ОСОБА_6, про що зроблено відповідний актовий запис № 750.
Згідно з копією свідоцтва про шлюб, виданого 18.08.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, 18 серпня 2007 року було укладено шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_11, про що зроблено відповідний актовий запис № 538. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_11.
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8, виданого 09.06.1977 року Сєвєродонецьким відділом ЗАГС Ворошиловградської обл., ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася ОСОБА_12, батьком якої записаний ОСОБА_10, а матір'ю ОСОБА_6, про що зроблено відповідний актовий запис № 836.
Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_9, виданого 23.12.1995 року Сєвєродонецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської обл., 23 грудня 1995 року було укладено шлюб між ОСОБА_18 та ОСОБА_12, про що зроблено відповідний запис № 1153. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_18.
Згідно з копією 10-11 сторінки паспорту громадянина України НОМЕР_10, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 29 квітня 1998 року.
Таким чином, судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними доньками померлої ОСОБА_6, а ОСОБА_4 є чоловіком померлої та, відповідно, є спадкоємцями першої черги за законом.
Після смерті ОСОБА_6 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, проте державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що між спадкоємцями виник спір щодо спадкового майна.
Зазначена обставина підтверджується постановою державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелиці Ю.М. про відмову здійснення нотаріальної дії від 18.10.2012 року.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.
Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно з відповіддю ВРЕР м. Сєвєродонецька при УДАІ ГУМВСУ в Луганській області № 11/8-64-640 від 06.08.2013 року за обліковими даними ВРЕР м. Сєвєродонецька автомобіль ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1, з 30.12.2006 року по даний період зареєстровано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючим за адресою: АДРЕСА_16.
Згідно з копією повідомлення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» від 19.10.2012 року № 20.1.0.0.0/7-20121016/647 на ім'я ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, у відділенні № 45 Луганської філії у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відкритий 07.08.2011 р. пенсійний картковий рахунок - НОМЕР_5, залишок - 4237,10 грн. Заповідальне розпорядження відсутнє.
Таким чином, з матеріалів справи та пояснень свідків судом встановлено, що автомобіль ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1, був придбаний померлою ОСОБА_6 в період перебування у шлюбі з ОСОБА_4, а тому, згідно з нормами діючого законодавства, він є об'єктом права спільної сумісної власності та їх частки права на автомобіль є рівними. Також судом встановлено, що пенсія ОСОБА_6, яка знаходиться на картковому рахунку № НОМЕР_5 у відділенні № 45 Луганської філії у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно з діючим законодавством, також є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та їх частки права на грошові кошти є рівними.
За таких обставин, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/6 частку автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1, задовольнити та визнати за позивачами право власності на 1/6 частку спірного автомобіля за кожним.
Щодо позовної вимоги про визнання права власності по праву спадкування за законом після померлої ОСОБА_6 на 1/3 частку грошових коштів, які знаходилися на момент смерті ОСОБА_6 на її особовому рахунку в сумі 3725,29 грн. суд зазначає наступне.
Як було зазначено вище, грошові кошти (пенсія) є спільною сумісною власністю подружжя і підлягають поділу між подружжям у рівних частках. Згідно з повідомленням ПАТ КБ «Приватбанк», яке знаходиться в матеріалах справи, залишок на картковому рахунку ОСОБА_6 складає 4237,10 грн. Таким чином, право власності відповідача ОСОБА_4 на зазначену грошову суму повинно складати 1/2 частку від всієї суми та 1/6 частку в порядку спадкування. Що ж стосується права власності позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на зазначені грошові кошти, то їх частки будуть складатися, з урахуванням права власності ОСОБА_4 на 1/2 частку та на 1/6 частку, по 1/6 частці кожній, що складатиме суму 706,18 грн.
За таких обставин, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/3 частку грошових коштів, які знаходилися на момент смерті ОСОБА_6 на її особовому рахунку № НОМЕР_2, відкритому у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк», в сумі 3725,29 грн. задовольнити частково по 1/6 частці кожній у сумі 706,18 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України майно, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_17, розташований на земельній ділянці розміром 600 кв.м. був подарований ОСОБА_6, що підтверджується копією договору від 25.09.1987 року, який зареєстрований в реєстрі за № 2487 державним нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори Ворошиловградської обл. та копією реєстраційного надпису Рубіжанського бюро технічної інвентаризації від 04.11.1987 року № 1836.
Згідно з копією Витягу про державну реєстрацію прав № 36806487 від 18.12.2012 року, виданого Сватівським районним бюро технічної інвентаризації, власником 1/3 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_18, є ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВТВ № 178932/реєстр № 2-1916/12.11.2012, посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори.
Таким чином, оскільки у померлої ОСОБА_6 залишилося три законних спадкоємця, суд доходить висновку, що спадщина у вигляді житлового будинку має бути поділена на три рівних частки між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
За таких обставин, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_17, задовольнити та визнати за позивачами право власності на 1/3 частку спірного житлового будинку за кожним.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири від 14.07.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_19 і зареєстрованого у Сєвєродонецькому бюро технічної інвентаризації ОСОБА_20, який діє за дорученням від імені ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_21 продав ОСОБА_22 квартиру АДРЕСА_19. Вказана квартира належить ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Сєвєродонецьким об'єднанням «Азот» 04.03.1996 року, згідно з розпорядженням № 137 від 29.01.1996 року.
Право власності на квартиру станом на 15.04.1996 року, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6, належало ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_11, що підтверджується копією реєстраційного напису Сєвєродонецького бюро технічної інвентаризації, який знаходиться в матеріалах справи. Також, відповідно до копії реєстраційного напису Сєвєродонецького бюро технічної інвентаризації, право власності на квартиру станом на 16.08.2000 року, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6, належить на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_22 (а.с. 110-111).
Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 від 24.06.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 і зареєстрованого у Сєвєродонецькому міському бюро технічної інвентаризації від 13.07.1998 року за № 454, вищевказана квартира була придбана ОСОБА_6
Як вбачається з повідомлення Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори № 1132/01-16 від 05.11.2014 року, надати інформацію про те, чи подавав ОСОБА_4 нотаріально завірену письмову згоду під час оформлення ОСОБА_6 договору купівлі-продажу квартири від 24.06.1998 року не має можливості, так як усі нотаріальні справи за 1998 рік знаходяться в Луганському обласному нотаріальному архіві.
Отже, матеріалами справи та показаннями свідків підтверджено, що позивачка дійсно продала квартиру, яка належала їй на праві власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_20, і за отримані нею від продажу квартири особисті кошти придбала квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_21, а тому зазначена квартира є особистою власністю позивачки. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які би підтверджували фінансову участь відповідача ОСОБА_4 у придбанні спірної квартири та спростовували би твердження позивачів та свідків про те, що спірна квартира придбана за особисті гроші померлої ОСОБА_6
За таких обставин, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, задовольнити та визнати за позивачами та відповідачем право власності на 1/3 частку спірної квартири за кожним.
Щодо позовної вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, виданого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М. 20.11.2012 року та визнання недійним свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, виданого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М. 20.11.2012 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до абзацу 3 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.
Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 493/2012, ОСОБА_4 20.11.2012 подав до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори заяву, в якій зазначається, що ІНФОРМАЦІЯ_9 померла його дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на: квартиру, розташовану у АДРЕСА_8; житловий будинок з будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_11; грошові внески у відділенні № 45 Луганської філії у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на пенсійному картковому рахунку НОМЕР_5 із залишком вкладу 4237,10 грн., з усіма належними відсотками, компенсаціями та індексаціями. Спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_4, чоловік померлої. Спадщину він прийняв у встановлений законом строк раніше поданою заявою до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори 26.09.2012 року за № 1389, спадкова справа № 493. Так як квартира та грошові внески були придбані ним з його померлою дружиною у зареєстрованому шлюбі, просив видати свідоцтво про право власності на 1/2 частку квартири та на частку грошових внесків, як на спільне сумісне майно подружжя. Крім нього спадкоємицями за законом на майно померлої є її діти: ОСОБА_1 і ОСОБА_3, частки яких у спадщини померлої залишилися відкритими.
На підставі цієї заяви ОСОБА_4 20.11.2012 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори були видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом: на 1/6 частку квартири, розташованої у АДРЕСА_9; на 1/3 частку житлового будинку з будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_18; на 1/6 частку грошових внесків у відділенні № 45 Луганської філії у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на пенсійному картковому рахунку № НОМЕР_5 із залишком вкладу 4237,10 грн., з усіма належними відсотками, компенсаціями та індексаціями, що підтвердується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, які знаходяться у матеріалах справи. (а.с. 84-88)
Крім цього, 20.11.2012 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 були видані відповідні свідоцтва про право власності на частку у праві спільної сумісної власності на майно. набуте подружжям за час шлюбу: на 1/2 частку квартири, розташованої у АДРЕСА_9; на 1/2 частку грошових внесків у відділенні № 45 Луганської філії у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на пенсійному картковому рахунку № НОМЕР_5 із залишком вкладу 4237,10 грн., з усіма належними відсотками, компенсаціями та індексаціями, що підтвердується копіями свідоцтв про право власності, які знаходяться у матеріалах справи.
Враховуючи норму ст. 1301 ЦК України, а також те, що судом визнано право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на частину її майна за її доньками ОСОБА_1 та ОСОБА_3, на яке державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М. 20.11.2012 року видані свідоцтва про право власності та про право на спадщину за законом, і судом встановлено, що ОСОБА_4 не мав права на спадкування цього майна у такій частині, суд вважає, що свідоцтво про право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, видане 20.11.2012 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М. (реєстр № 2-1912) на ім'я ОСОБА_4, а також свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, видане 20.11.2012 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М., (реєстр № 2-1914) на ім'я ОСОБА_4, є незаконними, у зв'язку з чим мають бути визнані недійсними.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1267, 1301 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 61, 63 СК України, п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтв про право власності та про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно, третя особа державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М., задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_3) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/6 частку автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1.
Визнати за ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_4) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/6 частку автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1.
Визнати за ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_3) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_11.
Визнати за ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_4) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_11.
Визнати за ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_3) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/6 частку грошових коштів, які знаходилися на момент смерті ОСОБА_6 на її пенсійному картковому рахунку № НОМЕР_5, відкритому у відділенні № 45 Луганської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у сумі 706,18 грн.
Визнати за ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_4) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/6 частку грошових коштів, які знаходилися на момент смерті ОСОБА_6 на її пенсійному картковому рахунку № НОМЕР_5, відкритому у відділенні № 45 Луганської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у сумі 706,18 грн.
Визнати недійсним свідоцтво про право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, видане 20.11.2012 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М. (реєстр № 2-1912) на ім'я ОСОБА_4.
Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, видане 20.11.2012 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М., (реєстр № 2-1914) на ім'я ОСОБА_4.
Визнати за ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_3) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.
Визнати за ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_4) право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.
Визнати за ОСОБА_4 право власності по праву спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Харківської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ І.С. ПОСОХОВ