Справа №478/670/14-ц 28.05.2015
Провадження № 22-ц/784/1215/15 Головуючий першої інстанції: Сябренко І.П.
Категорія: 48 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірової Ж.М.,

Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання: Романенко Ю.О.

за участі: позивача ОСОБА_3, його представника - ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання ОСОБА_5, заявлене по цивільній справі на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 3 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 р. ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що перебував з відповідачкою у шлюбі з 2001 р. 22 листопада 2012 р. шлюб між ними було розірвано. За час спільного проживання з відповідачем ними було набуто таке майно, а саме: комп'ютер вартістю 6 000 грн.; принтер вартістю 300 грн.; два дитячі ліжка вартістю 600 грн.; дві шафи для білизни та книжок 1 500 грн. та 1 200 грн.; комп'ютерний стіл вартістю 400 грн.; спальний гарнітур «Глорія» вартістю 4 800 грн.; пилосос вартістю 3 000 грн.; плита газову вартістю 3 000 грн.; холодильник вартістю 3 500 грн.; трюмо вартістю 400 грн.; прихожу вартістю 800 грн.; стіл та чотири стільця вартістю 300 грн.; кухонний куток вартістю 1 200 грн.; меблі для кухні вартістю 1 000 грн.; газову плиту вартістю 200 грн. бувшу у використанні; килим вартістю 1 000 грн.; синтезатор «Ямаха» вартістю 3 000 грн.; автомобіль марки ВАЗ-2108, д/н НОМЕР_1 вартістю 18 000 грн., на загальну суму 51400 грн.

Посилаючись на те, що ними не досягнуто угоди про добровільний поділ цього майна, просив визнати за ним право власності на частину спільного сумісного майна подружжя, а саме: плитку газову вартістю 3 000 грн.; пилосос вартістю 3 000 грн.; холодильник вартістю 3 500 грн.; прихожу вартістю 800 грн.; стіл та чотири стільця вартістю 300 грн.; кухонний куток вартістю 1 200 грн.; меблі для кухні вартістю 1 000 грн. на загальну суму 12 800 грн., а відповідачці, з урахуванням інтересів неповнолітнього сина, виділити комп'ютерний стіл вартістю 400 грн., комп'ютер вартістю 6 000 грн., принтер вартістю 300 грн., два дитячі ліжка вартістю 1 800 грн., книжну шафу вартістю 1 500 грн., шафу для білизни та книжок вартістю 1 200 грн., спальню «Глорія» вартістю 4 800 грн., трюмо вартістю 400 грн., плиту газову вартістю 200 грн., килим вартістю 1 000 грн., синтезатор «Ямаха» вартістю 3 000 грн., автомобіль ВАЗ-2108 вартістю 18 000 грн. на загальну суму 38 600 грн. та стягнути з відповідачки на його користь судові витрати в сумі 514 грн. і витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн.

В червні 2014 р. ОСОБА_5 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 13 червня 2014 р. позовні заяви об'єднані в одне провадження та залучено в якості третьої особи Службу у справах дітей адміністрації Заводського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

В своєму позові, який неодноразово доповнювався щодо складу спільного майна подружжя, ОСОБА_5 зазначала, що за час проживання в шлюбі з відповідачем вони набули транспортні засоби: автомобіль «ГаЗ-4301» д/н НОМЕР_2, автомобіль «ВаЗ-2101»,д/н НОМЕР_3, а також мопед «МОТОLIDER» вартістю 5 000 грн.

Крім того, ними було придбано таке майно: для кімнати дитини (стіл вартістю 1 200 грн., шафу вартістю 2 000 грн., два ліжка по 350 грн. кожне, кутова шафа вартістю 1 200 грн., комп'ютерний стіл вартістю 400 грн.), прихожа вартістю 800 грн., телевізор «Самсунг» вартістю 4 000 грн., телевізор «Рейнфорд» вартістю 1 700 грн., супутникова тарілка та тюнер, дві люстри вартістю 170 грн. та 300 грн., спальня «Глорія» вартістю 3 000 грн., матрац вартістю 1 000 грн., трюмо вартістю 250 грн., меблі для кухні вартістю 3 000 грн., газова плита вартістю 3 000 грн., кухонний куток «Міраж» вартістю 1 495 грн., холодильник вартістю 2 490 грн., мікрохвильова піч вартістю 700 грн., комп'ютер вартістю 4775 грн., пилосос (з водяним фільтром) вартістю 2 400 грн., пилосос «LG», пральна машинку «ВЕКО» вартістю 2 000 грн., газонокосарка вартістю 2 000 грн., а також придбали зварювальний агрегат (електричний), компресор, турбіни, домкрати та пасіку, бойлер "Арістон" за 1 500 грн., та пасіку із 20 вуликів за 40 000 грн., придбали та встановили металевий ларьок (нині діюча торгівельна точка), на що витрачено 10 000 грн., збудували гараж площею 102,6 кв.м. за 100 000 грн.

Також за час шлюбу вони з ОСОБА_3 здійснили ремонт належного останньому житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, а саме: замінили вікна загальною вартістю 3 900 грн., шпаклювання стін, провели наклейку шпалер, облаштування опалення в будинку, сушарки (євро) та заміну міжкімнатних та вхідних дверей, що коштувало 11 800 грн., на виготовлення проекту на встановлення трьохфазного лічильника було затрачено 6 000 грн., а на проведення внутрішнього та зовнішнього ремонту (євро) житлового будинку (заміна 10 вікон (євро), обшиття стін гіпсовим картоном та їх шпаклювання, монтаж натяжної стелі з точковим освітленням, наклейка шпалер, заміна вимикачів та розеток, установка трьох міжкімнатних дверей, утеплення будинку, зовнішнє шпаклювання стін, нанесення декоративної шпаклівки та фарбування стін будинку) було затрачено загалом 30 000 грн., на облаштування опалення (євро) житлового будинку (придбання 11 батарей опалення (євро), котлів обігріву (електро та газового), пластикових труб та монтажного матеріалу для газового опалення було затрачено 12 000 грн.

В уточненій позовній заяві від 10 вересня 2014 року про збільшення заявлених вимог позивач ОСОБА_5 зазначила, що вартість житлового будинку АДРЕСА_1 який був подарований відповідачу ОСОБА_3 його матір'ю за договором дарування від 08 червня 1995 року і в якому вони проживали з 2001 року після одруження, складала на момент дарування 119289000 крб.

За час шлюбу (12 років сумісного проживання) цінність вищевказаного будинку істотно збільшилася внаслідок грошових витрат їх обох, що становить не менше 70 000 грн. Крім того, за час шлюбу було збудовано гараж площею 106,2 кв.м. (діюча СТО) вартістю 100 000 грн. (за ринковими цінами).

Посилаючись на викладене, позивач ОСОБА_5 остаточно просила визнати житловий будинок № 40 і гараж площею 106,2 м.кв., розташовані по АДРЕСА_1, об'єктом права спільної сумісної власності, поділити його в рівних частках та визнати за нею право власності на ? частину будинку, а також поділити майно, що є їх спільною власністю, виділивши їй: стіл письмовий вартістю 1 200 грн., шафу 2-х дверну вартістю 2 000 грн., два дитячі ліжка загальною вартістю 700 грн., кутову шафу вартістю 1 200 грн., комп'ютерний стіл вартістю 400 гри., спальню «Глорія» та матрац загальною вартістю 5 800 грн., дві люстри загальною вартістю 400 грн., трюмо вартістю 250 грн., газову плиту «Гефест» вартістю 3 000 грн., кухонний куток «Міраж» вартістю 1 495 грн., холодильник «LG» вартістю 2 490 грн., комп'ютер вартістю 4 775 грн., прихожу вартістю 800 грн., телевізор «Рейнфорд» вартістю 1 700 грн., супутникову тарілку вартістю 1 500 грн. меблі для кухні вартістю 3 000 грн., пилосос «Самсунг» вартістю 2 400 грн., бойлер «Арістон» вартістю 3 000 грн., два килими вартістю 1 000 грн., мікрохвильову піч вартістю 700 грн., стіл з 4 стільцями вартістю 300 грн. - на загальну суму 37 810 грн., а відповідачу ОСОБА_3 виділити: телевізор «Самсунг» вартістю 4 000 грн., мопед «МОТОLIDER» вартістю 5 000 грн., автомобіль "Га3-4301" д/н. НОМЕР_4 вартістю 20 000 грн., сушарку (євро) вартістю 600 грн., електричний котел вартістю 5 000 грн., пилосос «LG» вартістю 1 000 грн., пральну машинку "ВЕКО" вартістю 2 000 грн., трьохфазний лічильник вартістю 2 000 грн., насосну станцію вартістю 2 500 грн. - на загальну суму 63 600 грн.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь: а) 1/2 частину вартості понесених затрат, що були спрямовані на поліпшення будинку (внутрішній та зовнішній ремонти), - 35 000 грн.; б) 1/2 вартості гаража (СТО) - 50 000 грн.; в) 1/2 частину понесених витрат на придбання металевого ларька та облаштування території - 5 000 грн., а також витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 3 квітня 2015 року позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом задоволені частково.

Проведено поділ набутого сторонами як подружжям за час шлюбу майна:

ОСОБА_3 виділено: меблі для кухні вартістю 3 000 грн., сушарку (євро) вартістю 600 грн., електричний котел вартістю 2 500 грн., дві люстри загальною вартістю 400 грн., газовий котел «Данко» вартістю 3 500 грн., стіл з 4 стільцями вартістю 300 грн., пилосос «LG» вартістю 1 000 грн., газову плиту «Гефест» вартістю 3 000 грн., пральну машинку «ВЕКО» вартістю 2 000 грн., бойлер «Арістон» вартістю 3 000 грн., кухонний куток «Міраж» вартістю 1 495 грн., прихожу вартістю 800 грн., супутникову тарілку з тюнером вартістю 1 500 грн., трьохфазний лічильник вартістю 2 000 грн., насосну станцію вартістю 1 200 грн., а всього на загальну суму - 26 295 грн.;

ОСОБА_5 виділено: стіл письмовий вартістю 1 200 грн., шафу 2-х дверну вартістю 2 000 грн., два дитячі ліжка загальною вартістю 700 грн., кутову шафу вартістю 1 200 грн., комп'ютерний стіл вартістю 400 грн., спальню «Глорія» та матрац загальною вартістю 5 800 грн., супутникову тарілку з тюнером вартістю 1 500 грн., трюмо вартістю 250 грн., холодильник «LG» вартістю 2 490 грн., комп'ютер вартістю 4 775 грн., телевізор "Рейнфорд" вартістю 1 700 грн., пилосос «Самсунг» вартістю 2 400 грн., два килими вартістю 1 000 грн., мікрохвильову піч вартістю 700 грн., а всього на загальну суму - 26 116 грн.

Різницю вартості часток у спільному майні, що складає 179 грн., стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5

В іншій частині позовних вимог відмовлено, розподілено судові витрати.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою.

Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 заявлено клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, на розгляд якої апелянт пропонувала поставити наступні запитання: якою на сьогоднішній день є вартість та який період проведення ремонтних робіт, проведених в будинку АДРЕСА_1, а саме: утеплення та фарбування будинку, обшиття стін кімнат гіпсокартоном, шпаклювання стін, монтаж підвісної стелі з точковим освітленням, заміна вимикачів та розеток, наклеєння шпалер, встановлення трьох міжкімнатних та двох вхідних металевих дверей.

Заслухавши думку позивача ОСОБА_3, його представника, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню із таких підстав.

В силу ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Частинами 1, 2 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові доказі, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, дослідження апеляційним судом нових доказів можливо лише за умови неподання їх в суд першої інстанції з поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що за клопотанням ОСОБА_5 по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу щодо вартості будівництва гаражу, який є складовою частиною спірного житлового будинку, а тому ОСОБА_5 була обізнана про можливість та значення проведення такої експертизи.

Оскільки ОСОБА_5 брала участь в суді першої інстанції, неодноразово змінювала та доповнювала свої вимоги та була обізнана про можливість та наслідки звернення з клопотанням про призначення експертизи, але не зробила це без поважних причин, її клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 143, 304 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про призначення судової будівельно-технічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: