№ 6/645/65/15
№ 645/2-2410/05
У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2015 року Фрунзенський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді Бондаревої І.В., при секретарі Гудзенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

До суду надійшло подання головного державного виконавця Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_1, погоджене з начальником Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ, про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. В обґрунтування подання зазначено, що в провадженні Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно, починаючи з 16.03.2005 року та до повноліття дитини. 16.09.2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочалося примусове виконання виконавчого документу. Боржником рішення суду систематично не виконується, у звязку з чим виникла заборгованість, яка сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, та станом на 01.10.2014 рік складає 55458,85 грн. Боржник був попереджений з тим, що він має сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини, кожного місяця, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) та надавати квитанції про сплату. ОСОБА_2 неодноразово зявлявся на прийом до державного виконавця, переконував, що буде сплачувати аліменти щомісяця та надавати квитанції про сплату боргу. Проте до теперішнього часу заборгованість по аліментам, яка створилася за час його ухилення від сплати періодичних аліментних платежів, не погашена. Про обєктивні причини, які перешкоджають сплатити заборгованість, боржник державного виконавця не повідомив та доказів, через які останній не міг сплачувати аліменти у повному обсязі, не наддав, на попередження державного виконавця не реагує. В супереч вимогам ст.. 111 Закону України «Про виконавче провадження», боржник не повідомив державного виконавця про свої доходи та майно, рахунки в банківських та фінансових установах, про місце праці та про зміну місця проживання.

Приймаючи до уваги великий розмір заборгованості боржника, та його можливість в будь-який момент виїхати за межі України, що може ускладнити чи зробити неможливим прийняття та виконання рішення суду, державний виконавець просить суд задовольнити подання.

В судове засідання державний виконавець не зявився, надавши заяву про розгляд подання у його відсутність, що суд вважає за можливе.

При розгляду подання судом встановлено наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (надалі Закон), громадянин України має право виїхати з України, крім випадків передбачених цим законом, та в'їхати в Україну.

В той же час, відповідно до ст. 6 Закону, Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року, № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта/проїзного документа, або якщо громадянин вже має паспорт, йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої ст. 6 Закону, зокрема у разі, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобовязань.

Тимчасове обмеження у праві виїзду громадян України за кордон встановлюється на підставі рішення (ухвали) суду.

Пунктом 8 статті 19 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в'їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів.

Крім інших, покладених на органи Державної прикордонної служби України завдань, вони також мають право, зокрема, з'ясовувати підстави в'їзду в Україну або виїзду з України, не пропускати через державний кордон України осіб без дійсних документів на право його перетинання, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в'їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України (пункт 4 статті 20 Закону).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження". Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням (ч. 1, п. 18 ч. З статті 11 Закону).

Разом з тим статтею ст. 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Таким чином, невжиття заходів повязаних з обмеженням виїзду боржника, може призвести до зникнення боржника, який відмовляється від добровільного виконання зобов'язань перед стягувачем. Отже, наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, у тому числі аліментних, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що для забезпечення примусового виконання виконавчого листа № 2-2289/05, виданного 01.09.2008 р. Фрунзенським районним судом м.Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно, починаючи з 16.03.2005 року та до повноліття дитини, державним виконавцем були вчинені виконавчі дії, зокрема, перевірений майновий стан боржника та проведений розшук його майна громадянина ОСОБА_2, що виявилося безрезультатним.

Відповідно до ст. 6 Закону України «про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні зобовязання, а також якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судом.

Враховуючи, що у добровільному порядку судове рішення боржником не виконується, заборгованість ОСОБА_2 станом на 06.03.2015 р. становить 55458,85 грн., суд вважає можливим задовольнити подання державного виконавця, встановивши тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, до сплати ним заборгованості по аліментам.

Керуючись ст.ст.197, 377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт ММ № 417061, виданий Липецьким ВУМВС України в Харківській області 28.12.1999 р., без вилучення паспорта, для подальшого направлення до органів паспортного контролю та Адміністрації Державної прикордонної служби.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя