Справа № 369/397/15-ц
Провадження № 2/369/841/15
РІШЕННЯ

Іменем України

01.04.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатов Д.Д.

при секретарі Котляр А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мироцької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Немішаєве, Бородянського району, Київської області помер її чоловік, ОСОБА_3.

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину.

Іншими спадкоємцями є діти померлого ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які від прийняття спадщини відмовились.

Тому, посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просила суд: ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку площею 0,1703 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель в порядку спадкування, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

В судове засідання позивач з»явилася. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач Мироцька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання свого представника не правила, про день слухання справи повідомлялася. Направила на адресу суду листа про слухання справи у відсутність її представника.

Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Немішаєве, Бородянського району, Київської області помер її чоловік, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, серія НОМЕР_2, виданим 03.03.2009 року виконкомом Мироцької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 13.

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину.

Іншими спадкоємцями є діти померлого ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які від прийняття спадщини відмовились, що підтверджується матеріалами спадкової справи №391 за 2009 р..

На день смерті ОСОБА_3, окрім іншого спадкового майна, у нього залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,1703 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель.

Державний акт на право власності серія НОМЕР_3 на вказану земельну ділянку, кадастровий номер якої НОМЕР_1, виготовлений, але не виданий, так як ОСОБА_3, на якого даний державний акт виготовлений - помер.

Оскільки оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку відсутній, Бородянська нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину, так як відповідно до частини 6 ст. 126 Земельного кодексу України при набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку долучається до документа, на підставі якого відбувався перехід права власності.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини іще припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1220-1223, 1225 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку площею 0,1703 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель в порядку спадкування, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Усатов Д.Д.