Справа №295/5370/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Барашивець Т.С.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_4

до ОСОБА_2,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_5,

про визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином, а також

розірвання договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить визнати договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1, від 02.11.2009 р. удаваним правочином; визнати, що відносини сторін регулюються правилами щодо договору довічного утримання та просить суд розірвати договір довічного утримання та стягнути судові витрати.

Позовна заява обґрунтована тим, що між сторонами укладався не договір купівлі-продажу, а договір довічного утримання, який відповідач перестав виконувати у зв'язку із скрутним фінансовим становищем.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов.

Відповідач та його представник позов визнали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

ОСОБА_5 проти позову заперечив, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позову.

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали цивільної справи з урахуванням меж заявлених позовних вимог, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

02.11.2009 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 4)

24.11.2009 р. відбулася державна реєстрація вказаного правочину (а.с. 6)

Згідно п. 3 спірного договору продавець отримав від покупця грошові кошти в сумі 23271 грн.

У відповідності із п. 6 даного договору продавець та покупець підтверджують, що договір не носить характеру фіктивного чи удаваного правочину, сторони розуміють зміст даного договору, який ними прочитаний особисто та самостійно.

У подальшому на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, таких, що не відбулися, власником цілого будинку за адресою: АДРЕСА_1, став ОСОБА_5 (а.с. 23)

Згідно п. 25 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за удаваним правочином (стаття 235 ЦК ( 435-15 )) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК ( 435-15 ) має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.

Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

До удаваних правочинів наслідки недійсності, передбачені статтею 216 ЦК ( 435-15 ), можуть застосовуватися тільки у випадку, коли правочин, який сторони насправді вчинили, є нікчемним або суд визнає його недійсним як оспорюваний.

У судовому засіданні сторони та їх представники не могли надати чіткого пояснення та обґрунтування у зв'язку із чим 02.11.2009 р. між сторонами був укладений договір купівлі-продажу, а не договір довічного утримання.

Перешкод в укладанні 02.11.2009 р. договору довічного утримання у сторін не було.

Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог, оскільки у суду виникає сумнів щодо достовірності вказаних сторонами обставин.

Судом критично оцінюються надані сторонами докази та пояснення, оскільки між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (третя особа) не один рік тривають судові спори з приводу існування боргу в сумі близько 2 000 000 грн. і як їх наслідок в процедурі виконання судового рішення у справі №2-1633/10 від 22.01.2010 р. відбувся перехід права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1, від ОСОБА_2 до ОСОБА_5

Спірний правочин вчинений у відповідності із вимогами чинного законодавства і сторонами при цьому погоджені всі його істотні умови.

Сторонами не доведено, що спірний правочин вчинено з метою приховати інший правочин, зокрема договір довічного утримання.

За таких обставин, у задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.О. Корицька