ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/550/15-ц
Провадження № 2/210/841/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Вікторович Н.Ю.,
за участі секретаря судового засідання: Лейбенко В.В.,
представника позивача: Бруснік І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького МУЮ про звільнення майна з-під арешту, суд -
Присутній у судовому засіданні представник позивача надав пояснення по суті справи, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник відповідача - Тернівський відділ державної виконавчої служби Криворізького МУЮ, до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.41 Конституції України та ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.2 ст.114 ЦПК України, позов про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року №6 «Про судову практику у справах про виключення майна з опису» за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.
Статтею 54 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з - під арешту. Крім того ч.8 ст.54 вказаного Закону вказує, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень ЗУ «Про іпотеку».
Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього державний виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку. Із змісту ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», випливає, що державний виконавець проводить опис та накладання арешту виключно майно, яке належить боржнику з метою виконання рішень щодо цього боржника.
Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного.
Отже, право застави/іпотеки у ПАТ «КБ «ПриватБанк» виникло раніше ніж було винесено постанову про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, тобто пізніше ніж було укладено договір застави/іпотеки. Виходячи з вище викладеного, заставодержатель має передбачене чинним законодавством право звернутися до суду з позовом про скасування арешту заставного майна, а арешт, накладений постановою державного виконавця Тернівського ВДВС КМУЮ на предмет іпотеки порушує права позивача як іпотекодержателя та унеможливлює добровільний продаж іпотечного майна в рахунок задоволення його вимог за відповідним договором. Відповідачами суду не надано доказів в обґрунтування заперечень проти позовних вимог. За таких обставин накладання арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. є безпідставним.
У відповідності зі ст.ст.79, 88 ЦПК України при задоволенні позову підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. (а.с.1). Судові витрати судом не стягнуто у солідарному порядку з обох відповідачів з тієї причини, що Тернівський ВДВС КМУЮ є державною установою та не має власного бюджету для погашення даних витрат.
На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.10, 11, 114, 321 ЦПК України, ст.ст.54, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького МУЮ про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Відповідно до ст.ст.231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: Н. Ю. Вікторович