АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1349/15 Головуючий І інстанції - Колодяжна І.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової А.І., Бездітко В.М.,

за участю секретаря - Стрельченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 19 грудня 2014 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Фінансове Агенство «ВЕРУС» у Комінтернівському районі м. Харкова та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ТОВ Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС» у Комінтернівському районі м.Харкова, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №HAXRRX10820069 від 28.03.2007 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 7549,18 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення 27.03.2009 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором, 22.03.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Комінтернівському районі м. Харкова було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «Верус» поручився за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором.

Відповідач в повному обсязі не виконав взятих на себе зобов'язань.

Просили стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 28.03.2007 року в розмірі 82572,18 грн. та судові втрати по справі, з ТОВ «УФА «ВЕРУС» та ОСОБА_3 солідарно 200 грн.

Представники позивача, ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в судове засідання не з'явилися.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив відмовити в задоволенні позову через пропуск позивачем строку позовної давності.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що умовами договору передбачене збільшення позовної давності до 5 років.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимов ПАТ КБ «Приватбанк» суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було пропущено строки позовної давності для пред'явлення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судова колегія апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що ОСОБА_3 згідно договору №HAXRRX10820069 від 28.03.2007 року отримав кредит у розмірі 7549,18 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 12,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 27.03.2009 року.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору кредиту, такий договір складається із заяви на видачу кредиту та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам.

ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на вказаних в договорі умовах надання кредиту, про що свідчить його підпис у заяві ( а.с. 6 ).

Зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним договором забезпечено порукою, укладеним з поручителем - ТОВ УФА «Верус» у розмірі 200 грн. ( а.с. 13, 4 ).

Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Пунктом 5.5 Умов передбачено, що терміни позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, пені, штрафу сторонами встановлені тривалістю в п'ять років, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 259 ЦК України і свідчить про дотримання банком строків позовної давності.

Вказані умови введені в дію наказом голови правління банку №391 від 21.03.2006 року та діяли на день укладення договору з відповідачем, що підтверджується наданими в судовому засіданні апеляційного суду копіями наказу та умов.

Тобто, при укладені договору кредиту між сторонами було додержано письмової форми договору щодо збільшення позовної давності.

Заборгованість ОСОБА_3 перед банком станом на 14.01.2013 року становить 82772,18 грн., яка складається з наступного: 7549,20 грн. - заборгованість за кредитом, 30045,01 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4348,32 - заборгованість з комісії, 36411,93 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3917,72 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком та не оспорюється сторонами ( а.с. 5).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Виходячи із наведеного, колегія суддів відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким стягнути з боржника на користь банку заборгованість за тілом кредиту, відсотками, комісією, пенею та штрафами за несвоєчасне виконання зобов'язань по кредитному договору, стягнути солідарно з боржника та поручителя заборгованість, забезпечену порукою в сумі 200 грн.

Також, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені банком, як при подачі позовної заяви до суду першої інстанції, так і при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №HAXRRX10820069 від 28.03.2007 року в розмірі 82572,18 грн.

Стягнути солідарно з ТОВ «Фінансове Агенство «ВЕРУС» у Комінтернівському районі м. Харкова та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 200 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1241,58 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді