Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Писаної Т.О.,Мазур Л.М., Юровської Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства банка «Меркурій» до ОСОБА_6 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства банка «Меркурій» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство банк «Меркурій» (далі - ПАТ Банк «Меркурій») звернулося до суду з указаним позовом, в якому, вказуючи на неналежне виконання ОСОБА_6 умов укладеного між ними договору про іпотечний кредит від 07 березня 2008 року № 18-06П-38, просило стягнути з останнього заборгованість за вказаним договором у розмірі 3 717 808,53 грн, з яких 3 329 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 388 808,53 грн - заборгованість за процентами.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 серпня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Меркурій», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судами встановлено, що 07 березня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Меркурій», правонаступником якого є ПАТ Банк «Меркурій», та ОСОБА_6 було укладено договір про іпотечний кредит № 18-06П-38. У подальшому сторонами були внесені зміни до цього договору шляхом укладення додаткових угод.

За умовами договору ОСОБА_6 отримав готівкою через касу банку на підставі заяв про видачу готівки грошові кошти на загальну суму 4 397 700,00 грн, однак свої зобовʼязання з повернення суми кредиту належним чином не виконував.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 умов договору про іпотечний кредит, 18 грудня 2014 року ПАТ Банк «Меркурій» направив йому вимогу про дострокове виконання зобов'язань.

Судом також встановлено, що внаслідок невиконання ОСОБА_6 умов іпотечного договору у нього станом на 12 березня 2015 року виникла заборгованість за цим договором у загальному розмірі 3 717 808,53 грн, з яких 3 329 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 388 808,53 грн - заборгованість за процентами.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були переданійому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

На підставі вказаного суди дійшли висновку, що вимоги банку про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит є обґрунтованими, разом з тим суди відмовили у задоволенні позову, оскільки рішенням апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року визнано припиненими зобовʼязання ОСОБА_6 перед ПАТ Банк «Меркурій» за договором про іпотечний кредит від 07 березня 2008 року № 18-06П-38 та додатковими угодами до нього у звʼязку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Таким чином, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, керуючись положеннями ст. 61 ЦПК України, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ Банк «Меркурій» до ОСОБА_6 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, вказаний договір визнано припиненим у зв'язку з припиненням основного зобов'язання за договором.

З таким висновком судів погодитися не можна, оскільки в ході касаційного перегляду справи колегією суддів було встановлено, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року рішення апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року, яке було покладено в основу оскаржуваних судових рішень, та рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2015 року були скасовані з передачею справи за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 до ПАТ Банк «Меркурій» про визнання припиненими іпотечних договорів на новий розгляд до суду першої інстанції.

З урахуванням вказаного ухвалені у справі судові рішення на підставі ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд для встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства банка «Меркурій» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 серпня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
Г.В. Юровська