У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Могачевської В.Й.

за участю секретаря судового засідання Реєнт Г.М.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на наступне.

13 лютого 1999 року він одружився з ОСОБА_2, відповідачкою по справі. В грудні 2014 року вони розлучилися.

Від спільного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

З початку 2014 року колишня дружина, забравши з собою дочку ОСОБА_5, пішла проживати до своїх батьків в с. Голотки, а сина ОСОБА_6 залишила проживати разом з позивачем в с. Кошляки.

На сьогоднішній день, дочка ОСОБА_7 проживає з відповідачкою, а син ОСОБА_6 проживає з позивачем і знаходиться на його повному утримані, він самостійно виховує його належним чином.

З цього часу всі обов'язки по догляду та вихованню сина були повністю покладені на позивача, колишня дружина не проживає з дитиною більше року і не виявляє про неї материнської турботи й піклування, матеріальної допомоги не надає.

Мати дитини жодного разу не навідувалася до сина, не відвідувала його за місцем проживання, не проявляла батьківського піклування про його здоров'я та фізичний розвиток. Злісно ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги не надає. Інтересами дитини не цікавиться.

Згоди з ОСОБА_8 щодо місця проживання дітей і передачі сина під піклування позивача між сторонами не досягнуто, хоча син прагне жити разом з позивачем.

Стаття 161 СК « якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. »

Згідно ч.4 cт. 29 ЦК « місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.»

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини іншими міжнародними договорами України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини реіулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Позивач вважає, що в інтересах колишньої дружини, щоб син проживав саме з ним, а не з нею. Він також зазначає, що проживає в окремому власному будинку, має стабільний самостійний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідач не може надати дитині ні належного виховання, ні матеріального забезпечення.

Таким чином, проживання сина разом з позивачем відповідає його інтересам. Так, як він має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не взмозі. Разом з тим, він не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із сином і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування матері.

Спиртними напоями позивач не зловживає, не палить, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина.

У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З огляду на викладене, просить визначити місце проживання дитини - сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1, залишивши його на його утриманні та вихованні за місцем мого проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, не зявилися. Позивач подав заяву, згідно якої просить залишити поданий ним позов без розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

За вказаних обставин суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини слід залишити без розгляду.

Сплачена позивачем при зверненні із вказаним позовом сума судового збору поверненню не підлягає, оскільки відповідно до п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

Враховуючи наведене, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 207, ст. 294 ЦПК України, п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

в и р і ш и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. Протягом цього строку ухвала може бути оскаржена особою, без участі якої вона постановлена.

Суддя