Номер провадження: 22-ц/785/1902/15
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі :

головуючого - Суворова В.О.

суддів - Артеменко І.А.

- Черевко П.М.

при секретарі - Фабіжевській Т.С.

з участю: представника КП ЖКС "Вузівський"- Якубової Л.М. та ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Вузівський" на рішення Київського районного суду міста Одеси від 16 грудня 2014 року по справі за позовом Комунального підприємства "Житлово - комунальний сервіс "Вузівський" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги в сумі 1915 грн. 24 коп., -

встановила:

12 вересня 2014 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що відповідач є власником та мешкає в квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 48,4 кв.м. Будинок та прибудинкова територія знаходиться на обслуговуванні позивача, який утримує даний будинок. Відповідач не проводить оплату комунальних платежів за утримання будинку, в зв'язку з чим з 1 січня 2008 року по 31 липня 2014 року виникла заборгованість, яка складає 1915 грн. 24 коп., яку представник позивача просить стягнути з відповідача.

Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення, вказуючи, що він не переукладав з позивачем договір на утримання будинку, тому сплачує вартість комунальних послуг в відповідності до договору від 05 травня 2008 року, позивач не в повному обсязі надає комунальні послуги, просив застосувати строк позивної давності.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 16 грудня 2014 року позивні вимоги КП "ЖКС Вузівський" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП "ЖКС Вузівський" заборгованість за надання житлово-комунальних послуг у розмірі 342 грн. 34 коп. та судові витрати у розмірі 243 грн.60 коп.

В апеляційній скарзі "ЖКС "Вузівський" ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалення нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов погодився з позивними вимогами, але задовольнив його частково в межах трирічного строку позовної давності.

Розглядаючи справу по суті судовою колегією встановлені наступні фактичні обставини справи.

Судовою колегією встановлено, що відповідач проживає у АДРЕСА_1 з вересня 2001 року разом з дружиною ОСОБА_5, яка зареєстрована в квартирі з лютого 2003 року, та донькою ОСОБА_6, яка зареєстрована в квартирі з 20 листопада 2007 року (а.с.7).

05 квітня 2008 року сторони уклали договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території (а.с.25). Відповідно до п.4 договору розмір щомісячної плати за надання послуг на момент укладення цього договору становить 22 грн. 26 коп.

Відповідач протягом всього часу проводив оплату за комунальні послуги за утримання будинку з розрахунку 22 грн. 26 коп.

Рішеннями виконкому Одеської міської ради періодично збільшувалися тарифи і послуги з утримання будинків та прибудинкової території. Так, рішенням виконкому Одеської міської ради від 28 жовтня 2008 року були затверджені тарифи і послуги з утримання будинку та прибудинкових територій КП "ЖСК Вузівський", відповідно якого була встановлена вартість наданих послу у розмірі 1,89 грн. за кв.м. (а.с.14).

Станом на 01 січня 2008 року відповідно особового рахунку № НОМЕР_1 борг відповідача за надані комунальні послуги складає 1979 грн. 14 коп.

11 серпня 2011 року КП "ЖКС Вузівський" звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості за комунальні послуги з 01 січня 2008 року по 01 серпня 2011 року у розмірі 2 451 грн.19 коп. (а.с.84).

Судовим наказом Київського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2011 року стягнуто з ОСОБА_7 заборгованість на користь КП "ЖКС Вузівський" в розмірі 2451 грн.19 коп. (а.с.87)

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2012 року судовий наказ від 15 серпня 2011 року Київського районного суду м. Одеси за заявою КП "ЖКС Вузівський" про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості у розмірі 2 451 грн.19 коп. , а також витрат на ІТЗ судового процесу у розмірі 30 грн. -скасований. Роз'яснено КП "ЖКС Вузівський" його право на звернення з тією ж вимогою до суду в позовному порядку (а.с.15).

Постановою головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 22 березня 2013 року виконавче провадження з примусового виконання судового наказу закінчено у зв'язку з ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2012 року, якою було скасовано судовий наказ (а.с.66).

Відповідач заперечуючи проти позову вказує, що з ним 05 квітня 2008 року позивач уклав договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, відповідно до якого він повинен сплачувати 22 грн. 26 коп. щомісячно. У зв'язку з тим, що з ним договір не переукладався, він не згоден з заявленим позовом, який розраховувався на підставі нових тарифів.

Судова колегія вважає, що вказаний довід відповідача не заслуговує на увагу з таких підстав. Так, переукладання договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від переукладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону N 1875-IV від 24 червня 2004 року (Постанова Верховного Суду України від 10.10.2012 року , справа № 6-110цс12). З урахуванням того, що відповідач не пропонував переукласти договір у зв'язку з новими тарифами на надання житлово-комунальних послуг, судова колегія вважає, що не зважаючи на відсутність договору, який передбачав сплату вартості змінених комунальних платежів , відповідач зобов'язаний сплачувати вартість наданих послуг за новими тарифами.

В суді першої інстанції відповідач заперечуючи проти позову просив суд застосувати до спірних правовідношень наслідки спливу строку позивної давності. Суд першої інстанції застосувавши наслідки спливу строку позивної давності стягнув заборгованість в межах трирічного строку.

Судова колегія погоджується з вказаним рішенням суду першої інстанції.

Апелянт будучи незгодним з застосуванням строку позивної давності вказує на його переривання у зв'язку з видачею судового наказу та те, що відповідач періодично сплачував комунальні платежі. Судова колегія не бере до уваги вказані доводи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. При цьому обставини, що переривають перебіг строку, можуть виникнути в будь-який момент до його закінчення. Вивчивши матеріали справи судова колегія приходить до висновку, що відповідач не вчиняв дій, які свідчать про те, що він визнав свій борг щодо сплати комунальних платежів. Відповідач проводив оплату комунальних платежів у відповідності до укладеного договору про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території від 05 квітня 2008 року. Переплату, на яку посилається позивач, як на визнання боргу, відповідач сплачував авансом на майбутнє.

Апелянт також як на переривання строку позивної давності посилається на ту обставину, що він звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача. Судова колегія розглядаючи вказаний довід апеляційної скарги виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 264 ЦК України встановлено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 118 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

За своєю сутністю судовий наказ є актом реалізації судової влади, яким вирішується цивільна справа по суті заявлених вимог.

Як і в наказному, так і в позовному провадженні реалізуються завдання цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставою для відкриття наказного провадження у справі є прийняття судом заяви про видачу судового наказу, а для відкриття позовного провадження - позовної заяви.

Результат вирішення цивільної справи по суті у позовному провадженні закріплюється у рішенні суду. За результатами вирішення справи у наказному провадженні видається судовий наказ.

З огляду на викладене та на положення ч. 1 ст. 8, ч. 2 ст. 264 ЦК України необхідно дійти висновку, що подання заяви про видачу судового наказу та його видача судом перериває позовну давність ( Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 12.02.2014 р. , № 6-45286св13).

Таким чином, поданням заяви про видачу судового наказу строк позивної давності перервався 11 серпня 2011 року. Тобто строк позивної давності необхідно розраховувати з вказаної дати. Трирічний строк встановлений ст. 257 ЦК України сплинув 11 серпня 2014 року. Позивач звернувся до суду з позовом 12 вересня 2014 року, пропустивши строк позивної давності на місяць. У зв'язку з викладеним судова колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції, який стягнув заборгованість з відповідача в межах строку позивної давності.

Позивач в суді апеляційної інстанції вказав, що пропуск строку позивної давності був допущений з поважних причин у зв'язку з тим, що йому стало відомо про скасування судового наказу після закриття виконавчого провадження. Судова колегія не приймає даний довід з наступних підстав. Позивач , по-перше, не заявляв у суді першої інстанції клопотання про визнання поважною причину пропуску строку позивної давності, по-друге, судовою колегією з пояснень позивача було з'ясовано, що про постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження йому було відомо у 2013 р.

Враховуючи все вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області -

ухвалила:

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Вузівський"-відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 16 грудня 2014 року-залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

І.А. Артеменко

П.М. Черевко