УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - управління служби у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про виселення за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 13 березня 2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 46 тис. дол. США з кінцевим терміном повернення до 10 березня 2028 року. Зазначав, що у забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ним та ОСОБА_4 цього ж дня було укладено договір іпотеки, за яким остання надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2006 року. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав у повному обсязі, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконала. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 7 липня 2010 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме спірну квартиру, яка належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2006 року, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки банком. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення, відповідачі не звільнили його добровільно, тому просив виселити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки, із зняттям з реєстраційного обліку у Київському РВ у м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській області.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2015 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову про виселення відповідачів із займаного жилого приміщення, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що спірна квартира була придбана ОСОБА_4 не за рахунок кредитних коштів, а тому відсутні підстави для застосування ч. 2 ст. 109 ЖК України щодо виселення, без надання їй іншого постійного житла.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-39цс15 від 18 березня 2015 року.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

Л.М. Мазур

Т.О.Писана