Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:головуючого судді - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 11 березня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто на її користь з ОСОБА_3 неустойку (пеню) на заборгованість за аліментами в сумі 118746, 96 грн., а також витрати, понесені на сплату судового збору у сумі 1210,96 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 2600 грн..

Вважаючи рішення суду таким, що ухвалене за неповного з'ясування обставин справи та їх недоведеності, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує на те, що судом першої інстанції не взято до уваги наданих відповідачем квитанцій про погашення заборгованості за аліментами у 2014 році на загальну суму 7603,57 грн. та в лютому 2015 року - на суму 7800,00 грн.. Зазначає, що станом на лютий 2015 року переплата по аліментах за виконавчими листами становить 2010,27 грн., що судом враховано не було, а наданий позивачкою розрахунок нарахування суми неустойки за прострочення сплати аліментів є безпідставним. Доводить, що поза увагою суду залишився той факт, що особа, на користь якої стягуються аліменти, - ОСОБА_4, проживає з відповідачем в належній йому на праві власності будівлі та фактично перебуває на його утриманні, а на час ухвалення рішення вона мала постійне місце роботи. Пояснює, що позивачка ОСОБА_1 є приватним підприємцем і має постійний прибуток, а, отже, прострочення сплати аліментів не ставила її в скрутне матеріальне становище. Заперечує розмір витрат на оплату правової допомоги, який вважає явно завищеним. З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 5000 грн., 350 грн. витрат на оплату правової допомоги, 1210,56 грн. відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи колегія суддів враховує положення ч. 4 ст. 338 ЦПК України, відповідно до якої висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 564/2658/14-ц Головуючий суддя 1 інстанції: Олійник П.В.

Провадження № 22-ц/787/2336/2015 Суддя-доповідач : Ковальчук Н.М.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2010 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2012 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісячно з 12 листопада 2012 року по 28 лютого 2014 року.

У зв'язку з ухиленням відповідача від виконання своїх зобов'язань по сплаті аліментів утворилась заборгованість. Даний факт підтверджується вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 26 листопада 2013 року, яким відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначену йому покарання у виді обмеження волі строком один рік та звільнено його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було вчасно сплачено аліменти в твердій грошовій сумі за жовтень - грудень 2010 року, за 2011 рік, січень - травень 2012 року, 2013 рік та за січень - лютий 2014 року, та керувався положеннями ст. 196 СК України, яка передбачає стягнення неустойки у разі такого прострочення виконання аліментних зобов'язань.

На підтвердження даного висновку у рішенні містяться необхідні обґрунтування і доводи, з якими погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Згідно із ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до роз'яснень п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення .

Відповідачем не доведено суду тієї обставини, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини. Крім того, його вина підтверджується і вироком Костопільського районного суду від 26.11.2013 р.

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові відносини дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні відсутній розрахунок суду, за яким ним здійснювалось нарахування пені за прострочення сплати аліментів всупереч роз'ясненням, що містяться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», котрий передбачає, що у рішенні щодо грошових зобов'язань має бути висновок суду про розмір грошових сум та детальний порядок його обчислення за кожною з вимог (стягнення процентів, пені тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Таким чином, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме такий механізм нарахування пені по кожному місячному платежу окремо відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 01 липня 2015 року (справа № 6-94цс15).

Згідно з положеннями ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто до 18 років (ч.1 ст. 6 СК України та ч.1 ст. 34 ЦК України).

Отож, неустойку (пеню) за виконавчим листом від 13.10.2010 р. №2-1367/2010 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно нараховувати з 01 жовтня 2010 року по день досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: кількість днів місяця, в якому допущено прострочення, множиться на один відсоток від суми несплачених аліментів.

Так, аліменти за жовтень 2010 р. (з 01.10.2010 р.) ОСОБА_3 зобов'язаний був сплатити у тому ж місяці в сумі 400 грн. і з 01.11.2010 р. у нього виникла заборгованість, яка була частково погашена в липні 2012 р. у сумі 200 грн. Решта 200 грн. за жовтень 2010 р. були сплачені відповідачем у вересні 2012 р.

За листопад 2010 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені в листопаді 2013 р., коли було здійснено переплату в сумі 1000,00 грн.

За грудень 2010 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені в листопаді 2013 р. за рахунок переплати в сумі 1000 грн.

За січень 2011 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені частково в листопаді 2013 р. у розмірі 200 грн. за рахунок переплати в сумі 1000 грн. Решта нарахованих в січні 2010 р. аліментів в розмірі 200 грн. були сплачені в грудні 2013 р. за рахунок переплати в сумі 500 грн.

За лютий 2011 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені частково в грудні 2013 р. у розмірі 300 грн. (за 23 дні) за рахунок переплати в сумі 500 грн.

На залишок заборгованості за лютий 2011 р. в розмірі 100 грн. (за 5 днів), які не були сплачені відповідачем, нараховується пеня за прострочення сплати аліментів, до досягнення дитиною повноліття, тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 5 днів та становить 5,00 грн. (100*1%*5 днів).

За березень 2011 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 день та становить 124,00 грн. (400*1%*31 день).

За квітень 2011 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 30 днів та становить 120,00 грн. (400*1%*30 днів).

За травень 2011 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 день та становить 124,00 грн. (400*1%*31).

За червень 2011 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 30 днів, яка становить 120,00 грн. (400*1%*30).

За липень 2011 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 день, яка становить 140,00 грн. (400*1%*31).

За серпень 2011 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені частково в розмірі 100 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на несплачені аліменти в розмірі 300 грн. за 31 день, яка становить 93,00 грн. (300*1%*31).

За вересень 2011 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені частково в розмірі 100 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на несплачені аліменти в розмірі 300 грн. за 30 днів , яка становить 90,00 грн. (300*1%*30).

За жовтень 2011 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені частково в розмірі 200 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на несплачені аліменти в розмірі 200 грн. за 31 день, яка становить 62,00 грн. (200*1%*31).

За листопад 2011 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 30 днів, яка становить 120,00 (400*1%*30).

За грудень 2011 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 день, яка становить 124,00 грн. (400*1%*31).

За січень 2012 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 днів, яка становить 124,00 грн. (400*1%*31).

За лютий 2012 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені частково в розмірі 200 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на несплачені аліменти в розмірі 200 грн. за 29 днів, яка становить 58,00 грн. (200*1%*29).

За березень 2012 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 день, яка становить 124,00 грн. (400*1%*31).

За квітень 2012 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 30 днів, яка становить 120,00 грн. (400*1%*30).

За травень 2012 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн, тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 день, яка становить 124,00 грн. (400*1%*31).

За червень 2012 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 386,57 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 29 днів у період з 01.06.2012 р. по 29.06.2012 р. та становить 112,10 грн. (386,57*1%*29).

За таких умов, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, із врахуванням періодичного виконання ОСОБА_3 свого обов'язку щодо їх сплати, аліментів за період з 01.10.2010 р. по 29.06.2012 р., становить 1 768 грн. 10 коп.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах від 04.11.2014 р. №12676 за виконавчим листом №1710/2-1069/12, виданим 12.12.2012 р. Костопільським районним судом, станом на 01.11.2014 р. за боржником рахується заборгованість у сумі 7 816,73 грн. (а.с.13-14).

Таким чином, неустойку (пеню) за цим виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, необхідно нараховувати з 12 листопада 2012 року по день закінчення навчання - 28 лютого 2014 року шляхом множення кількості днів місяця, в якому допущено прострочення, на один відсоток від суми несплачених аліментів у цьому місяці.

Так, аліменти за листопад 2012 р. (з 12.11.2012 р. по 30.11.2012 р.) ОСОБА_3 зобов'язаний був сплатити у тому ж місяці в сумі 316,73 грн. і у зв'язку з їх несплатою у нього виникла заборгованість за 19 днів у сумі 60,18 грн. (316,73*1%*19)

За грудень 2012 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 500 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 день та становить 155,00 грн. (500*1%*31 день).

За січень 2013 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 500 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 день, яка становить 155,00 грн. (500*1%*31).

За лютий 2013 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 500 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 28 днів, яка становить 140,00 грн. (500*1%*28).

За березень 2013 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 500 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 день, яка становить 155,00 грн. (500*1%*31).

За квітень 2013 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 500 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 30 днів, яка становить 150,00 грн. (500*1%*31).

За травень 2013 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 500 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 день та становить 155,00 грн. (500*1%*31).

За червень 2013 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 500 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 30 днів, яка становить 150,00 грн. (500*1%*30).

За липень 2013 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 500 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 день, яка становить 155,00 грн. (500*1%*31).

За серпень 2013 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 500 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 день, яка становить 155,00 грн. (500*1%*31).

За вересень 2013 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 500 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 30 днів, яка становить 150,00 грн. (500*1%*30).

За жовтень 2013 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 500 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 день, яка становить 155,00 грн. (500*1%*31).

За листопад 2013 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 500 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 30 днів, яка становить 150,00 (500*1%*30).

За грудень 2013 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 500 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 день, яка становить 155,00 грн. (500*1%*31).

За січень 2013 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 500 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 31 день, яка становить 155,00 грн. (500*1%*31).

За лютий 2013 р. ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти в сумі 500 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на сказану суму в розмірі за 28 днів, яка становить 140,00 грн. (500*1%*29).

Підсумовуючи наведене, розмір неустойки (пені) за прострочення ОСОБА_3 обов'язку щодо сплати аліментів за період з 12.11.2012 р. по 28.02.2014 р., становить 2 335 грн. 18 копійок.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, про сплату ним у рахунок погашення заборгованості за аліментами в 2014 р. 7603,57 грн. та в лютому 2015 р.- 7800 грн.,, оскільки докази про отримання позивачкою вказаних коштів, докази щодо зарахування їх державним виконавцем у рахунок погашення заборгованості та за яким саме виконавчим документом, ним не надані і судом їх також не здобуто.

До часткового задоволення підлягають вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат на правову допомогу.

Згідно зі ст. ст. 84 і 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

В матеріалах справи відсутній письмовий звіт адвоката з належним розрахунком адвоката Осійчука І.І. про обсяг наданої ним правової допомоги, а додана до позовної заяви квитанція до прибуткового касового ордера від 04.11.2014 р. (а.с. 5), таким доказом не є.

Враховуючи вимоги вказаного Закону, участь адвоката у судових засіданнях 19.12.2014 р. (з 11год.59 хв. до 12 год. 10 хв.); 28.01.2015 р. (з 11 год. 07 хв. до 11 год. 30 хв.) та 11.02.2015 р. (з 09 год. 11 хв. до 09 год. 15 хв.), (а.с. 24-25, 33-34, 37), а також те, що заявлені ОСОБА_1 до ОСОБА_3 позовні вимоги у розмірі 128 125, 96 грн. підлягають до часткового задоволення, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат, понесених нею на сплату судового збору у сумі 243,60 грн., а також витрат на правову допомогу у сумі 300 грн..

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не повно встановлені обставини справи та застосовано правові норми, які не підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Костопільського районного суду від 11 березня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково:

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом від 13.10.2010 р. №2-1367/2010 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.10.2010 р. - до 29.06.2012 р. (до досягнення дитиною повноліття) в рахунок стягнення неустойки (пені) 1 768 (одну тисячу сімсот шістдесят вісім) грн. 10 коп.

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом від 12.12.2012 р. №1710/2-1069/12 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 12.11.2012 р. - до 28.02.2014 р. (на період навчання) в рахунок стягнення неустойки (пені) 2 335 (дві тисячі триста тридцять п'ять) грн. 18 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 300 (триста) гривень витрат на правову допомогу та 243(двісті сорок три) гривні 60 копійок понесених витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Ковальчук Н.М.

Судді: Григоренко М.П.

Рожин Ю.М.