Провадження № 2/641/209/2015 Справа № 641/9152/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Онупко М.Ю.,

за участю секретаря - Вовк К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 29 558,91 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 28.07.2005 року ОСОБА_1 28.07.2005 року отримала кредит у розмірі 3700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором № б/н від 28.07.2005 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 вищевказані грошові кошти. Відповідач до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом.

В судовому засіданні представник позивача Катеринюк В.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі. Пояснила, що не укладала з позивачем вказаного кредитного договору, кошти від позивача не отримувала, та не здійснювала будь-яких платежів за договором. Вважає, що у відношенні неї були скоєні шахрайські дії з боку невідомих осіб щодо укладення спірного договору. Просила суд застосувати строк позовної давност та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 28.07.2005 року відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 28.07.2005 року позивачем було надано ОСОБА_1 кредит у розмірі 3700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7).

Договір, який був укладений між Банком та Держателем платіжної картки складається з Заяви позичальника, Пам'ятки клієнта, Умов та правил надання Банківських послуг та Тарифів (а.с. 7, 8-13).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1062 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до наданого позивачем до суду розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобов'язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 17.08.2014 року склалась заборгованість: 3697,70 грн. - заборгованість за кредитом; 23977,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1383,76 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 6).

В судовому засіданні відповідач зазначила, що не укладала спірний договір з позивачем.

Під час розгляду справи відповідачу ОСОБА_1 було надано для огляду заяву позичальника (а.с. 7) після чого, відповідач пояснила, що записи здійснені у вказаній заяві зроблено почерком схожим на її власний, та що можливо, вона колись заповнювала таку заяву, однак будь-яких коштів та картки 28.07.2005 року від позивача не отримувала. Зазначила, підпис що міститься у вказаній заяві їй не належить.

Відповідачу в судовому засіданні було роз'яснено її процесуальні права та обов'язки, право пред'явити зустрічний позов, та положення ст. 143 ЦПК України щодо призначення у справі експертизи, у тому числі й судово - почеркознавчої експертизи. Однак, клопотань про призначення у справі експертизи відповідачем заявлено не було. Будь-яких доказів на обґрунтування обставини щодо відсутності між сторонами укладеного кредитного договору від 28.07.2005 року чи скоєння у відношенні відповідача шахрайських дій щодо укладення спірного кредитного договору, до суду надано не було.

В судовому засіданні відповідач заявила про застосування до позовних вимог строку позовної давності.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Згідно Умов та правил надання банківських послуг, наданих позивачем, мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань позичальника, які щомісячно підлягають сплаті позичальником на протязі строку дії картки.

Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою (далі - Правила) строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також а умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що строк погашення кредиту по платіжним карткам у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «місяць».

Відповідно до п. 9.4 Умов обслуговування вбачається, що у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається.

Згідно п. 3.13 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку, якщо в строк не пізніше дня закінчення строку вкладу, Вкладник не заявив Банку про відмову від продовження строку вкладу, Договір автоматично вважається продовженим ще на один строк, зазначений в Заяві. Договір продовжується неодноразово без явки Вкладника до Банку.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє в продовж 12 місяців з моменту підписання, якщо в продовж цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Разом з тим, зазначення у договорі, що картка відкрита на невизначений строк, не свідчить про те, що він не має строку виконання договору, оскільки п.п. 9.6, 9.7 Умов та правил користування платіжною карткою передбачено, що у разі ненадходження грошових коштів на кредитну карту на погашення заборгованості протягом трьох місяців з часу закінчення строку дії карти Банк починає нараховувати комісію за користування рахунком, а при нульовому рахунку на картці на неактивному рахунку картка закривається. Кредитний рахунок також закривається при ненадходженні заробітної плати на картку протягом 6 місяців та дія кредитної картки не продовжується.

За приписами ст. 631 ЦК України строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

За таких обставин право вимоги у Банку відносно виконання зобов'язань боржником виникло з моменту настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором, коли позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення свого права на повернення кредитних коштів.

Згідно з ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно висновків, які містяться в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року та є обов'язковими для застосування судом відповідно до ст. 360-7 ЦПК України перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Зі змісту Умов та правил користування платіжною карткою випливає, що договір є чинним у межах строку дії картки. Згідно заяви Позичальника строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки.

Відповідно до змісту позову відповідач отримала кредит 3700 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Представник позивача Катеринюк В.В. в судовому засіданні пояснив, що строк дії картки, яку було видано відповідачу складав один рік, який автоматично продовжується після закінчення його дії, та договір діє до повного виконання боржником покладених на нього зобов'язань.

З матеріалів справи встановлено, кредитний договір між сторонами було укладено з 28.07.2005 року та платіжну картку відповідачу було видано 28.07.2005 року. Договір діяв до 28.07.2006 року. Платежів за договором з 28.07.2005 року та до часу розгляду справи відповідачем здійснено не було. В матеріалах справи відсутні докази того, що після закінчення строку дії договору і платіжної картки боржником була отримана нова картка.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, з даним позовом до суду ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся лише 04.09.2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Позивач під час розгляду справи поновити строк звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором не просив, та не надав обґрунтованих доказів щодо наявності поважних причин його пропуску.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. Ю. Онупко