Справа № 358/1805/14 Головуючий у І інстанції Якутюк В. С.
Провадження № 22-ц/780/1476/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко
Категорія 29 19.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Олійника В.І., Сліпченка О.І.,

при секретарі Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від 13 січня 2015 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2014 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь 1651 грн. 79 коп. матеріальної шкоди та 243 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору, посилаючись на те, що 08 листопада 2013 року вони уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АС/3754497), згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Фольксваген», д/н НОМЕР_1.

26 листопада 2013 року в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «Хонда Аккорд», д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, та забезпеченого автомобіля «Фольксваген», д/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2013 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного штрафу в розмірі 340 грн.

Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Хонда Аккорд» було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 8 000 грн., яка була виплачена йому ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Відповідно до п. 38-1.2 ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо невиконання (неналежне виконання) особою, відповідальність якої застрахована, водієм забезпеченого транспортного засобу чи особою, визначеною у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, обов»язку, передбаченого пунктом 33-1.1 статті 33-1 цього Закону, призвело до порушення строку здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), страховик (МТСБУ) має право вимагати від такої особи компенсацію в розмірі 20 відсотків виплаченого страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно положень 33-1.1 статті 33-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов»язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Відповідач ОСОБА_1 в порушення вищенаведених норм не зберіг автомобіль в такому стані, в якому він знаходився після ДТП, і не надав його для огляду, в зв»язку з чим у позивача згідно умов укладеного між ними договору виникло право на стягнення компенсації та витрат за прострочення виконання грошового зобов»язання на загальну суму 1651 грн. 79 коп.

Заочним рішенням Богуславського районного суду Київської області від 13 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 листопада 2013 року в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «Хонда Аккорд», д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, та автомобіля «Фольксваген», д/н НОМЕР_1 (власник ОСОБА_1), яким керував ОСОБА_3

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Хонда Аккорд», д/н НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_2

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2013 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного штрафу в розмірі 340 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована згідно договору обов»язкової цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеному між ним та ТДВ СК «Альфа-Гарант» 08 листопада 2013 року (Поліс №АС/3754497).

З копії повідомлення ЦВ (винна особа) від 27 листопада 2013 року вбачається, що ОСОБА_1 повідомив ТДВ СК «Альфа-Гарант» про страховий випадок, який стався 26.11.2013 року в м. Києві за участю належного йому автомобіля «Фольксваген», д/н НОМЕР_1, та повідомив, що автомобіль вже ремонтується.

Власник автомобіля «Хонда Аккорд», д/н НОМЕР_2, ОСОБА_2 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування, яке було виплачене йому у розмірі 8000 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на п.38-1.2 ст. 38-1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в якому зазначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) особою, відповідальність якої застраховано, водієм забезпеченого транспортного засобу чи особою, визначеною у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, обов»язку, передбаченого пунктом 33-1.1 статті 33-1 цього Закону, призвело до порушення строку здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), страховик (МТСБУ) має право вимагати від такої особи компенсацію в розмірі 20 відсотків виплаченого страхового відшкодування (регламентної виплати).

Виходячи зі змісту даної правової норми, страховик має право вимагати компенсацію в розмірі 20 відсотків виплаченого страхового відшкодування лише у разі, якщо невиконання особою обумовленого статтею обов»язку призвело до порушення строку здійснення страхового відшкодування страховиком.

При цьому жодних доказів на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв»язку між невиконанням ОСОБА_1 обов»язку, передбаченого п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону, та порушенням строків виплати страхового відшкодування, ТДВ СК «Альфа-Гарант» суду надано не було.

Крім того, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов»язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Власник пошкодженого автомобіля «Хонда Аккорд», д/н НОМЕР_2, ОСОБА_2 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про страхове відшкодування 15.01.2014 року (а.с.12), а страхове відшкодування йому було виплачено 03.03.2014 року (а.с.31), тобто через 47 днів, що не є порушенням вимог ст. 36 Закону щодо строків виплати страхового відшкодування, в зв»язку з чим необґрунтованими є і доводи позивача про порушення ним цього строку.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права колегією суддів відхиляються, оскільки порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування судового рішення лише у випадку, якщо вони призвели до неправильного вирішення справи.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційна скарга позивача не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» - відхилити.

Заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від 13 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :