Ухвала іменем україни
02 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П., суддів: Гончара В.П., Маляренка А.В., Парінової І.К., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Донецької області від 18 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що згідно з договором позики від 20 серпня 2008 року, нею було передано ОСОБА_3 суму, еквівалентну 30 000 дол. США. На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_3 написав розписку. Гроші потрібні були ОСОБА_3 для будівництва станції технічного обслуговування автомобілів. Термін повернення позики умовами розписки не був передбачений. ОСОБА_3 повинен був повернути позику після того, як побудує і введе в експлуатацію станцію технічного обслуговування автомобілів. Після закінчення будівництва станції, ОСОБА_3 попросив її не пред'являти до оплати суму позики до тих пір, поки станція не почне приносити стабільний прибуток, на що вона погодилася. Така ситуація тривала до кінця жовтня 2011 року. Однак після цієї дати спілкування з ОСОБА_3 припинилося, він перестав відповідати на її дзвінки . У жовтні 2012 року від третіх осіб вона випадково дізналася про те, що ОСОБА_3 помер ще у березні 2012 року. Вона звернулася до спадкоємців ОСОБА_3 - його дружини ОСОБА_2, дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 з попередженням про те, що має намір звернутися до них з вимогою сплатити суму позики еквівалентну 30 000 дол. США. Однак їй було відмовлено. Спадкоємці ОСОБА_3 першої черги - його діти - відмовилися від своєї частки у спадщині. Єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 - є його дружина відповідачка ОСОБА_2 і тому просила стягнути з неї суму 74 817 грн 25 коп., що складає вартість спадкового майна, поновити пропущений з поважних причин строк позовної давності для звернення до суду, стягнути з відповідачки понесені витрати.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 жовтня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 18 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні її позову, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що позивачка не довела факту укладення договору позики з ОСОБА_3, не надала відповідних доказів, оскільки із наданої розписки неможливо встановити правову природу взаємовідносин, а також не доведено суму заборгованості. Крім того, суд дійшов висновку про те, що позивач пропустила передбачений ст. 1281 ЦК України строк пред'явлення вимоги до спадкоємців, який поновленню не підлягає.

Апеляційний суд, скасувавши рішення суду першої інстанції та ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позову, виходив із того, що надані позивачем докази свідчать про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики на суму 30 000 доларів США. Однак дійшов висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем пропущено передбачений ст. 1281 ЦК України строк пред'явлення вимоги до спадкоємців.

Такі висновки апеляційного суду є правильними та відповідають матеріалам справи з огляду на наступне.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20 серпня 2008 року ОСОБА_3 склав розписку, в якій визнав, що станом на 15 липня 2008 року має заборгованість перед ОСОБА_1 у сумі 30 000 доларів США, які взяв в останньої на розвиток автомайстерні «ІНФОРМАЦІЯ_2». Кінцевий строк повернення заборгованості сторони не визначили (а. с. 8, т. 1).

Згідно з висновком почеркознавчої експертизи підпис від імені ОСОБА_3 виконано ОСОБА_3 (а. с. 165-167, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а. с. 56, т. 1). Спадкоємцями після його смерті є його дружина ОСОБА_2, донька ОСОБА_5 та син ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця - ОСОБА_2, про що написали відповідні нотаріально посвідчені заяви (а. с. 74, 75, т. 1).

ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими на її ім'я (а. с. 85, 86, 87).

Відповідно до ст. ст. 1216 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844321/ed_2015_02_12/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 1218 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844323/ed_2015_02_12/pravo1/T030435.html?pravo=1> спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844374/ed_2015_02_12/pravo1/T030435.html?pravo=1> незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844388/ed_2015_02_12/pravo1/T030435.html?pravo=1> спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844387/ed_2015_02_12/pravo1/T030435.html?pravo=1> спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 24 квітня 2012 року ОСОБА_1 направила SMS-повідомлення доньці померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 такого змісту: «После смерти вашего отца все его долги - ваши. Пожалуйста подумайте как вы будете их отдавать!» (а. с. 233-234, т. 1).

З позовом про захист порушеного права позивач звернулася до суду 03 квітня 2013 року.

Таким чином апеляційний суд, дослідивши зібрані у справі докази та давши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач звернулася до суду після спливу більш ніж одного року з моменту, коли дізналася про смерть ОСОБА_3, а тому відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України позбавлена права вимоги до його спадкоємців.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції не вбачається, що судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. -ст. 338341 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційних скарг висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подані касаційні скарги слід відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2129/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян
Судді: В.П. Гончар А.В. Маляренко І.К. Парінова Г.В. Юровська