Семенівський районний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №547/516/15-ц

Провадження №2/547/192/15

19 травня 2015 року

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Любицького В.О.,

при секретарі - Вареник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Семенівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою останнього від 20.10.2013 року в розмірі 280 грн. та 100 доларів США, а також судових витрат по сплаті судового збору при подачі позову до суду в розмірі 243,60 грн.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, прохав суд їх задоволити. Доповнив позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 250 грн. витрат на правову допомогу адвоката за складання позовної заяви до суду.

В судовому засіданні відповідач по справі ОСОБА_2 позов визнав частково з тих підстав, що він частину боргу в розмірі 600 грн. відповідно до виданої ним позивачу розписки повернув позивачу по справі. Крім того, він два рази в 2014 році намагався повернути борг позивачу в національній валюті, але останній його не прийняв. В даний час у нього відсутні кошти на повернення боргу позивачу.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі виникли правовідносини щодо договору позики, на підтвердження яких відповідачем по справі видано позивачу письмову розписку від 20.10.2013 року про отримання ним грошей в національній валюті в розмірі 280 грн. та в іноземній валюті в розмірі 100 доларів США, які останній зобов'язувався повернути позивачу без визначення дати їх повернення.

Судом також встановлено, що відповідач по справі в 2014 році повернув позивачу частину боргу в розмірі 600 грн., про що в судовому засіданні підтвердив і позивач ОСОБА_1.

У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей цього ж роду та такої ж кількості.

У відповідності до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сума або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст.524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Судом встановлено, що на дату винесення судового рішення по справі станом на 19.05.2015 року курс гривні до долара США по курсу валют Національного Банку України становить 2211,8662 грн. за 100 доларів США. Зазначена сума за вирахуванням 600 грн., які повернуті відповідачем позивачу в 2014 році, становить 1611,87 коп. До зазначеної суми підлягає складанню сума 280 грн., згідно з борговою розпискою відповідача, і відповідно загальна сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі складає в розмірі 1891,87 грн..

Суд також вважає, що у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 243,60 грн. як судові витрати по сплаті позивачем судового збору при подачі позову до суду.

Щодо вимоги позивача про стягнення на його корить з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 250 грн., витрачених ним при підготовці позову до суду, суд вважає, що дана вимога не може бути задоволена, оскільки відповідно д ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» №4191-VІ від 20.12.2011 року, передбачено відшкодування витрат на правову допомогу стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною за участь особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні.

Оскільки правова допомога позивачу по справі надана поза судовим засіданням, вимога позивача в цій частині не підлягає до задоволення.

Щодо заперечень відповідача по справі проти позову в частині того, що він намагався повернути позивачеві суму боргу в 2014 році, а останній її не прийняв, суд не бере їх до уваги при вирішенні позову в зв'язку з недоведеністю відповідачем зазначених ним обставин належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст. 10,11, 214-215 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Веселий Поділ Семенівського району Полтавської області ( ідентифікаційний № НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця селища Чинадієво Мукачівського району Закарпатської області, на погашення боргу за договором позики кошти в розмірі 1891,87 грн. ( одна тисяча вісімсот дев'яносто одна гривня 87 коп.) та кошти в розмірі 243,60 грн. ( двісті сорок три гривні 60 коп.) витрат по сплаті судового збору при подачі позову до суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Семенівського районного суду

Полтавської області В.О.Любицький