Справа № 182/2266/15-ц
Провадження № 2/0182/1896/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого суддіРибакової В.В.
при секретаріЗатуливітер Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06.04.2015 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.

Вона з 10.08.1994 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають повнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини систематичних конфліктів із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя. Внаслідок чого ними було втрачено почуття любові та поваги один до одного, що є перешкодою для подальшого існування сім'ї. З січня 2015 року шлюбні відносини між ними припинені. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечить їх спільним інтересам. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „ОСОБА_3". Малолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, про що досягнута домовленість.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.13). Вказала, що шлюбні відносини припинені з січня 2015 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „ОСОБА_3".

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.12). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з січня 2015 року. Проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони 10.08.1994 року зареєстрували шлюб, від якого мають повнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3-5).

Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2015 року з причини систематичних конфліктів із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя. Почуття любові та поваги між ними втрачені. Сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Малолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем.

За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,174,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 110,112 СК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 10.08.1994 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 648, від якого є одна малолітня дитина - розірвати.

Після розірвання шлюбу громадянці ОСОБА_3 залишити прізвище „ОСОБА_3", громадянину ОСОБА_4 залишити прізвище „ОСОБА_4".

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. В. Рибакова