Справа № 495/2171/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 вересня 2015 року м.Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого-одноосібно судді - Гайда - Герасименко О.Д.,

при секретарі - Завацька І.В.,

за участю:

прокурора - Деменко А.І.,

позивачки - ОСОБА_1,

представника позивача - Царенко О.О.,

представника позивачки - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4.,

представника відповідача - ОСОБА_5,

представника виконавчого комітету Шабівської сільської ради - Лотоковської Н.В.,

представника органу опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації - Дубецької А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, виконавчий комітет Шабівської сільської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, виконавчий комітет Шабівської сільської ради про позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представники позивачки - адвокат Царенко Олександр Олександрович, ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити та пояснили, що відповідач ОСОБА_4 систематично, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, а саме не забезпечує своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на їх фізичному розвитку, не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Також, веде аморальний спосіб життя, негативно характеризується за місцем проживання жорстоко поводиться зі своїми дітьми вчиняючи над ними фізичне та психічне насилля, що привело до вселення у дітей відчуття страху, придушення їх волі чим травмував психіку дітей, у зв'язку з чим, вони на даний час відвідують психолога.

Відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача - адвокат Сороколет Станіслав Іванович заперечували проти задоволення позовних вимог та зазначили, що відповідачу чинили перешкоди у здійсненні ним своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим він і не міг належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, та заперечували щодо факту вчинення відносно дітей фізичного та психічного насилля.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, та вважав не доведеними факти ухилення ОСОБА_4 від своїх батьківських обов'язків, та вчинення відносно дітей фізичного та психічного насилля.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору органу опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та під час винесення рішення по справі просила врахувати висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору виконавчого комітету Шабівської сільської ради у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та просила їх задовольнити, а також зазначила, що ОСОБА_4 негативно характеризується в с.Шабо, веде аморальний спосіб життя, погрожує мешканцям с.Шабо фізичною розправою, а також зазначила, що до виконавчого комітету Шабівської сільської ради з питанням щодо допомоги усунення перешкод в спілкуванні дітей ніколи не звертався.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підставам.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 разом з ОСОБА_12 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В них народилося двоє дітей: донька - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до свідоцтва про народження дітей серії НОМЕР_3 від 01.06.2011 року та НОМЕР_2 від 05.06.2013 року батьком дітей записаний ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_9 мати дітей ОСОБА_12 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 28.08.2014 року, через повішання, за даним фактом розпочато кримінальне провадження №0002840, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (умисне вбивство).

Діти ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті матері проживають разом з бабусею позивачем по справі ОСОБА_1, та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання своїх дітей, аргументуючи у судовому засіданні це тим, що він не хоче, щоб за його рахунок жила позивач по справі ОСОБА_1.

Згідно довідки дошкільного навчального закладу «Теремок» від 30.03.2015 року за №4 (а.с.94), вбачається, що ОСОБА_1 виховує та забезпечує здобуття дошкільної освіти ОСОБА_10, вносить внески за харчування, придбала всі навчальні матеріали, особисто приводить і забирає з дошкільного закладу онуку, постійно дбає про психічний стан, фізичне здоров'я дитини, створює належні умови для розвитку її розумових здібностей. Але нажаль, тато ОСОБА_4 не відвідує дошкільний заклад «Теремок» і не цікавиться і не приймає участі житті своєї доньки.

Відповідно до довідок КЗ «Білгород-Дністровська центральна районна лікарня» від 12.01.2015 року за №7,8, ОСОБА_9 хворіє нічним енурізом та потребує обслуговування та консультацію дитячого невропатолога, ОСОБА_10 хворіє дитячим неврозом та потребує обслуговування та консультацію дитячого невропатолога та психіатра.

У відповідності до довідки КЗ «Білгород-Дністровська центральна районна лікарня» від 17.10.2014 року батько ОСОБА_4 з дітьми ОСОБА_10 та ОСОБА_9 комунальний заклад «Білгород-Дністровська центральна районна лікарня» не відвідував. Лікуванням та оздоровленням дітей займалася мати та бабуся ОСОБА_1.

Згідно довідки-характеристики на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 виданою Шабівською сільською радою (а.с.127), вбачається, що: «За період проживання на території Шабівської сільської ради зарекомендував себе негативно. Не одружений. Довгий час ніде не працював. Були скарги від мешканців села Шабо про погрози та неправомірні дії з боку громадянина ОСОБА_4, які неодноразово зверталися з заявою до міліції.».

13 лютого 2015 року з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, було скликане позачергове виїзне засідання комісії з питань захисту прав та інтересів дитини, для вирішення питання щодо визначення місця проживання дітей та доцільності позбавлення батька ОСОБА_4 батьківських прав (а.с.151-152).

Комісією з питань захисту прав та інтересів дитини було проведено огляд умов проживання батька ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та бабусі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2.

Також комісією з питань захисту прав та інтересів дитини було здійснено візит до дошкільного навчального закладу «Теремок», який відвідує ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2. Завідуючою даного дошкільного навчального закладу ОСОБА_13 було повідомлено, що батько дитини ОСОБА_4 не відвідує дошкільний заклад, не цікавиться і не приймає участь у житті своєї доньки, що ОСОБА_1 вносить внески за харчування, купує всі навчальні матеріали, особисто приводить та забирає дитину. Дитина завжди охайно вдягнена та з зачіскою.

Після чого комісія з питань захисту прав та інтересів дитини розпочала засідання в будівлі Шабівської сільської ради та запропонувала всім бажаючим висловити свої думки з даного питання. До сільської ради з'явились мешканці с.Шабо, в кількості більше 50 осіб, які виявили бажання висловити свої думки з даного питання. Вислухавши пояснення мешканців села Шабо про неодноразове побиття, приниження та знущання ОСОБА_4 над ОСОБА_12 в присутності дітей та інших мешканців села, про те, що ОСОБА_4 ніколи ніде не працював, свою родину матеріально не забезпечував, родина жила за рахунок бабусі ОСОБА_1. Мешканці охарактеризували ОСОБА_4 з негативної сторони, а саме те, що він постійно зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, погрожує мешканцям села розправою. Мешканці села одноголосно стверджували, що неможливо віддати дітей до родини ОСОБА_4, а батько необхідно позбавити батьківських прав.

За результатами вищезазначеного виїзного засідання комісії з питань захисту прав та інтересів дитини, органом опіки та піклування було надано висновок від 17.06.2015 року за №01-39/3068 (а.с.215-217), згідно якого, було вирішено:

- визначити місце проживання дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, з бабусею ОСОБА_1;

- позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до п.2,3 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 роз'яснив, що позбавлення батьківських прав... є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, ухилення від виконання юридичного обов'язку завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Зокрема, маючи реальну можливість, ОСОБА_4 з моменту смерті своєї покійної дружини не зустрічається та не спілкується із дітьми, не вітає із святами, не провідує їх, не цікавився їхнім життям, фізичним та духовним розвитком, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не відвідує дошкільний заклад, в якому навчається донька ОСОБА_10, не приймає жодної участі у їх вихованні, не проявляє батьківської турботи та любові, не надає матеріальної допомоги.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосування недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

При цьому під жорстоким поводженням також може розумітись така поведінка батьків (дії або бездіяльність), яка сприяє фізичним або духовним стражданням дитини, наслідком яких є фізичні, нервові або психічні розлади стану здоров'я дитини.

Фізичне насилля може проявлятись в побоях, спричиненні фізичних страждань у будь-який спосіб. Психічне насилля виражається в погрозах, вселення відчуття страху, придушення волі дитини.

А тому, зважаючи на поведінку батька у відношенні своїх дітей, суд вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 є саме тим крайнім заходом впливу, оскільки батько фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання доньок, хоча має реальну можливість спілкуватися з ними, та враховуючи той факт, що він жорстоко поводиться з дітьми, чим саме вчиняє відносно них фізичне та психічне насилля, чим вселив в дітей відчуття страху, та те, що діти, їх життя, здоров'я, виховання знаходиться в небезпеці та така небезпека має суспільно значимий характер.

Вищезазначені обставини також підтвердив свідок ОСОБА_14 (директор дошкільного навчального закладу «Теремок»), яка у своїх поясненнях зазначила, що вона батька ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідача по справі бачила лише одного разу, в березні 2015 року, коли він прийшов побачити дитину, однак у той день її не було оскільки вона захворіла, після чого ОСОБА_4 почав в неї цікавитися про те, що саме полюбляє його донька, та чим цікавиться, що її обурило, оскільки батько про дитину взагалі нічого не знав. Також, ОСОБА_14 пояснила, що в них не закритий навчальний заклад, та батьки мають змогу прийти та побачитися з дитиною в будь-який час, однак відповідач своїм правом не користувався жодного разу.

Також у судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_15 фахівець із соціальної роботи центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Білгород-Дністровського району (психолог), яка допомагає дітям ОСОБА_10 та ОСОБА_9 психологічному відновленню та соціальній інтеграції, та яка пояснила у судовому засіданні, що у дітей присутній негативізм, пов'язаний з образом батька, якого вони ідентифікують як агресора та джерело небезпеки, та батько вселив в них відчуття страху. Також, вона зазначила, що на даний час у дітей пробуджуються спогади стосовно того, що батько їх бив.

Свідок ОСОБА_16 (колишня дружина брата відповідача - ОСОБА_32) у судовому засіданні пояснила, що відповідач ніколи не займався дітьми, та вона багато разів була свідком того, що відповідач ОСОБА_4 в присутності своїх дітей знущався над своєю покійною дружиною на очах своїх малолітніх дітей, та діти постійно кричали та боялися батька.

Свідок ОСОБА_17 (сестра покійної ОСОБА_12) у судовому засіданні пояснила, що вона була свідком як відповідач ОСОБА_4 здійснював відносно своєї дружини та дітей фізичне та психічне насилля. Та безпосередньо про це також їй неодноразово розказувала її покійна сестра, яка постійно ходила в синцях, та ні в якому разі просила не звертатися до правоохоронних органів, так як це їй ще більше нашкодить, оскільки від відповідача їй ще більше достанеться.

Свідок ОСОБА_18 (мати відповідача ОСОБА_4) у судовому засіданні пояснила, що відповідач є нормальним батьком, все це робиться за для того, щоб зганьбити прізвище сім'ї «ОСОБА_4». Також вона підтвердила, що інколи відповідач сварився зі своєю покійною дружиною, однак, він не здійснював відносно неї та дітей фізичне та психічне насилля.

Суд критично відноситься до показів інших свідків: ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, а також свідків ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 про те, що їм відомо що відповідач ОСОБА_4 є нормальним батьком, та належним чином виконує чи не виконує свої батьківські обов'язки, оскільки ці показання не є доказом участі відповідача у вихованні доньок і не спростовують інших доказів які містяться в матеріалах справи, та які знайшли своє підтвердження під час її розгляду.

Посилання відповідача на те, що йому позивачкою чиняться перешкоди в спілкуванні з дітьми суд до уваги не приймає, оскільки відповідач на протязі значного часу розгляду цивільної справи не вчиняв жодних реальних дій спрямованих на побачення з дітьми, та лише почав формально звертатися до відповідних органів лише тоді, коли його почали позбавляти батьківських прав, при цьому він мав реальну можливість їх бачити, однак з невідомих причин він це не робив.

Згідно із ст.19 ч.ч.4, 5 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення чи поновлення батьківських прав орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору.

Висновок органу опіки і піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації N 01-39/3068 від 17.06.2015 року (а.с.215-217) суд вважає обґрунтованим та належно мотивованим, який підтверджує встановлені судом обставини.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Враховуючи все вищевикладене, а саме те, що ОСОБА_4 свідомо без будь яких наявних причин нехтує своїми батьківськими обов'язками, не займається вихованням та матеріальним утриманням малолітніх дітей, не створює умов для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а сама поведінка батька перетворює дітей у свідка його аморальних вчинків, оскільки діти мимоволі вбирають в себе нездорову сімейну атмосферу, від чого страждають морально і фізично, тобто складається ситуацією, коли діти, їх життя, здоров'я, виховання знаходиться в небезпеці, а саме жорстоке поводження з дітьми принесло їм психічну травму, через що в дітей з'явилося відчуття страху, та вони асоціюють батька як агресора та джерело небезпеки, керуючись ст.ст. 150, 155, 164 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», Рішенням Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особо, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Виконавчий комітет Шабівської сільської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 (код фізичної особи - платника податків: НОМЕР_1) батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя