ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Соловей Г.В.,

з участю секретаря -Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Фастівська міська рада, Управління Держземагенства у Фастівському районі К, Відділ держкомзему у м.Фастові Київської області, Третя особа - ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні ділянкою у встановлених межах, згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2010 року, визнання недійсним державних актів на право приватної власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні ділянкою у встановлених межах, згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2010 року, визнання недійсним державних актів на право приватної власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації посилаючись на те, що їй на праві власності належить 1/2 частина земельної ділянки в АДРЕСА_1. Інші 1/2 частини належить відповідачу - ОСОБА_2 Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 24.02.2010 року виділено в користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рахунок їх права власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки в межах площі, яка становить 936,30 кв.м. Кожному, а також виділено в спільне користування сторін 101,40 кв.м.

ОСОБА_2, вирішила оформити належним чином своє право на свою частину земельної ділянки та звернулася до відповідних органів. На підставі вказаного рішення суду було розроблено та затверджено технічну документацію із землеустрою і видані державні акти на право власності на земельну ділянку. В державних актах зазначено площу і цільове призначення земельної ділянки - 0,04336 га для ведення особистого селянського господарства та 0,0500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку. Господарських будівель і споруд але фактично рішенням суду площа належної відповідачу земельної ділянки в межах площі становить 936,30 кв.м. Вважає, що привиготовленні державних актів відбулася зміна цільового призначення вказаної земельної ділянки. Також, площа земель відповідача самостійно збільшено за рахунок загальної площі земель позивача, що призвело до перешкод у користуванні земельною ділянкою у встановлених межах відповідно до рішення і це порушує права позивача. і в подальшому при оформленні права у позивача виникнуть проблеми.

В судовому засіданні представником позивача неодноразово уточнювалися позовні вимоги які він підтримав за викладеними в позові обставинами та просив задовольнити в повному обсязі, а також при винесені рішення врахувати висновок експерта, який є основним доказом по справі і де було зазначено експертом, що технічна документація на земельну ділянку відповілача не відповідає вимогам земельного законодавства чинного на той час. В подальшому при оформленні права у позивача виникнуть проблеми.

Представники відповідача - ОСОБА_2, позовні вимоги не визнали та суду пояснили, що позов є безпідставним та необгрунтованим. В судовому засіданні небуло доведено які права позивача порушенні в чому вони полягають і яким чином і в чому поновити дані права. Також зазначили, що під час розгляду справи в суді досліджувалося питання про користування земельною ділянкою відповідачки. З вказаним висновком експерта не погоджуються так, як експертом припустився порушень законодавчих актів. Висновок експерта не є обов2язковим для суду. Разом з тим зазначають що в даному висновку експертом зазначено про збільшення земельної ділянки позивчем за рахунок земель загального користування щодо розміру земельної ділянки відповідача то вона відповідає розміру передбаченому у рішенні суду. Межові знаки знищенні або перенесені за рахунок земель загального користування. Просять суд в задоволенні позову відмовити.

Представник Фастівської міської ради, Управління Держземагенства у Фастівському районі, Відділ держкомзему у м.Фастові Київської області в судове засідання надали письмову заяву де просять справу слухати у їх відсутність та прийняти рішення у відповідності до норм діючого законодавства.

Третя особа - ОСОБА_3, надав право захищати свої інтереси представнику позивача.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом так, як вважає що були порушенні її права при розробці технічної документації землеустрою та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2, а також в подальшому можуть виникнути труднощі у користуванні земельною ділянкою яка належить їй на праві власності.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду від 24 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про поділ в натурі присадибної земельної ділянки, здіснено розподіл земельної ділянки площею 0,1974 га, розташованої по АДРЕСА_1, відповідно до часток, а саме в рівних долях між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які встановлені відповідно до договору дарування земельної ділянки від 11.04.2006 року і яка складає по 936,30 кв.м. та частину вказаної земельної ділянки виділено в спільне користування сторін. Площа цієї частини земельної ділянки дорівнює 101.40 кв.м (а.с.18,19).

В основу вказаного рішення по розподілу земельної ділянки покладено висновок №0369 від 27.11.2009 року судової повторної будівельно-технічної експертизи.

В подальшому ОСОБА_4 отримала ОСОБА_5 акт на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 площею 0,0436 га для ведення особистого селянського господарства та ОСОБА_5 акт на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_1 площею 0,0500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд від 07.10.2011 року (а.с.29-31).

Позивачка державний акт на право власності на належну їй земельну ділянку не отримувала.

Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.78 ЗК України та ст. 373 ЦК України, право власності в тому числі на землю, включає в себе право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою.

Представник позивача в судовому засіданні послався на те, що при виготовлені технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, яка належить відповідачу спеціалістами ДП "ЦЕНТР ДЗК" Фастівський районний виробничий відділ було самостійно на свій розсуд змінено цільове призначення земельної ділянки відповідача. В обгрунтування своїх доводів послався на висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №668/14-41/5300/15-41 від 19.03.2015 року.

Як вбачається з вказаного висновку експерта, зазначено, що технічна документація на земельну ділянку відповідача по справі ОСОБА_4 розташованої за адресою м.Фастів, вул.С.Лазо, 20 не відповідає вимогам земельного законодавства чинного станом на 25.07.2011 року.

Разом з тим, експертом в дослідницькій частині висновку зазначено, що за результатами дослідження вказаної Технічної документації невідповідностей вимогам законодавства за змістом не виявлено але щодо відповідності вимогам законодавства за правилами оформлення встановлені не відповідності, а саме заява подана ОСОБА_4 написана на бланку, який надруковано в 2011 році і виправлено на 2010 рік. В той же час, технічне завдання затверджене ОСОБА_4 та погоджено розробником 11.10.2011 року.

Також, на підставі вказаної технічної документації змінено основне цільове призначення частини земельної ділянки.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_6, яка була розробником даної технічної документації і яка спростувала факт не відповідності дати подачі заяви і пояснила, що дана помилка є технічною.

Що стосується зміни цильового призначення суд вважає експертом допущено помилку при визначенні щодо зміни цільового призначення земельної ділянки.

Так, відповідно до норм Земельного Кодексу України та ЗУ "Про землеустрій" кожна земельна ділянка, незалежно від форми власності чи використання, має конкретне цільове призначення.

Цільове призначення земельних ділянок, які надані громадянам, зазначалися в державних актах на право власності на земельну ділянку. Форма бланків державних актів затверджувалася Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою від 02.04.2002 року №449. де було передбачено графу "Цільове призначення (використання) земельної ділянки".

Відповідно до п.2.7. Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів №325 від 22.06.2009 року (втратив чинність 09.09.2014 року) "Про затвердження інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою" передбачалося зазначення цільового призначення земельної ділянки, що зазначене у документації із землеустрою і відповідає ЗК України та іншим нормативним актам.

Відповідно до ст.19 ЗК України передбачено категорії земель за основним цільовим призначенням в тому числі і землі сільськогосподарського призначення до яких віднесено землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури або призначені для цих цілей.

Частина 2 ст.22 ЗК України передбачає, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісового фонду, землі під господарськими будівлями і дворами, землі тимчасової консервації тощо).

Тому, цільове призначення земельної ділянки, що була поділена відповідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2010 року та цільове призначення земельної ділянки право власності на яку підтверджується ОСОБА_5 Серії НОМЕР_1 повністю збігаються із категоріями цільового призначення земель визначених у ст.19 ЗК України та аналогічні за змістом виписаних в самих актах.

Також, вказане цільове призначення новоутвореної земельної ділянки відповідає з Наказом №548 від 23.07.2010 року Державного комітету України із земельних ресурсів «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель», але експерт застосовує Український класифікатор цільового призначення використання землі затверджений листом Держкомзему України від 24.04.1998 року №14-1-7/1205. Разом з тим, вказаний класифікатор не є нормативно-правовим актом.

Експертом також в своєму висновку не застосовує п. «Б»ч.2 ст.22 ЗК України, яка передбачає, що до земель сільськогосподарського призначення належать землі під господарськими будівлями і спорудами.

Відповідно до ч.6 ст.147 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов"язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст.212 цього Кодексу.

Позивачем зазначено, що площа земель відповідача самостійно збільшено за рахунок загальної площі земель позивача, що призвело до перешкод у користуванні земельною ділянкою у встановлених межах відповідно до рішення і це порушує права позивача та в подальшому у позивача виникнуть не зручності.

Разом з тим, як зазначив експерт у вищевказаному висновку фактична площа земельних ділянок ОСОБА_1, 939,28 м.кв., що на 3 м.кв. більше ніж передбачено рішенням суду. Фактична площа земельної ділянки, яка рішенням суду виділена в спільне користування сторін становить 98,42 м.кв., що є меншою на 3 м.кв.ніж передбачено рішенням суду. Площа земельних ділянок ОСОБА_4 ймовірно 936,24 м.кв., що відповідає рішенню суду.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Отже, аналізуючи у сукупності надані та досліджені докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що порушенні її права щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою що належить їй на праві власності зі сторони відповідачів, а тому позов є безпідставний, не грунтується на чинному законодавстві і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.3,10,11,58-61,147,212,215,218 ЦПК України, на підставі ст.ст.15,321,373,391 Цивільного Кодексу України, ст.ст.19,22,78,90,106,126 Земельного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Фастівська міська рада, Управління Держземагенства у Фастівському районі К, Відділ держкомзему у м.Фастові Київської області, Третя особа - ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні ділянкою у встановлених межах, згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2010 року, визнання недійсним державних актів на право приватної власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ Г.В.Соловей