Провадження №2/193/212/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

26 травня 2015 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Патинка А. Г.

при секретарі Палій Л.Г.,

за участю

прокурора Дмітрієва В.М.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка цивільну справу за позовною заявою прокурора Софіївського району Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, про стягнення коштів за договором про надання послуг,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Софіївського району звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 в березні 2015 року з позовом до відповідача про стягнення коштів за договором про надання послуг.

У судовому засіданні свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 червня 2014 року між ОСОБА_2 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 укладено договір на виготовлення та встановлення виробів із ПВХ. Згідно п. 1.1 даного договору ФОП ОСОБА_3 зобов'язувався продати, доставити та встановити тротуарну плитку «Сектор» загальною площею 70 квадратних метрів для замовника , а замовник відповідно до п. 2.5 договору, зобов'язується своєчасно фінансувати роботи по договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п. 3.1 договору ціна виробів встановлюється з урахуванням доставки, встановлення та додаткових елементів і вказується в даному договорі. У п. 3.3 вказано, що замовником внесено аванс у розмірі 4260 (чотири тисячі двісті шістдесят) гривень 00 коп., що підтверджено печаткою ФОП ОСОБА_3 та підписом гр. ОСОБА_2 у договорі № 11-06 від 11.06.2014 року.

У п. 1.3, 1.4 договору зазначено, що строк виготовлення виробів починається з 12.06.2014 року, а монтаж виробів з 30.06.2014 року. Але виконавцем по теперішній час не доставлено та не встановлено тротуарну плитку «сектор» загальною площею 70 квадратних метрів.

На звернення гр. ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 щодо повернення коштів, за невиконання умов договору, останнім повернуто частину коштів, а саме 500 грн. про що на сторінці 2 договору є відповідна відмітка з підписом гр. ОСОБА_2

Пунктом 4.1 договору передбачено, що за неналежне виконання обов'язків по вищевказаному договору виконавець та замовник несуть відповідальність, передбачену законодавством України.

Замовником як стороною договору, виконані умови договору, передбачені п. 2.5, а саме своєчасне фінансування роботи по договору. Однак виконавцем не виконано його обов'язків по продажу. Доставці та встановлення тротуарної плитки, чим порушено п. 2.1 договору та вимоги чинного законодавства України.

Таким чином прокурор вказує, що відповідач порушив пряму вимогу закону щодо надання послуг або здійснення певної діяльності. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, істотними порушеннями є те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 не виконав роботу, на яку розраховувала гр. ОСОБА_2, а саме не доставив та не встановив тротуарну плитку, яку замовила та в повному обсязі оплатила заявниця. Тому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 кошти, сплачені по договору №11-06 від 11.06.2014 року «На виготовлення та встановлення виробів із ПВХ» у сумі 3 760,00 грн.; розірвати договір про надання послуг №11-06 від 11.06.2014 року «На виготовлення та встановлення виробів із ПВХ» укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та судові витрати стягнути з відповідача.

Прокурор в судовому засіданні змінив позовні вимоги про стягнення коштів з відповідача на користь ОСОБА_2 з 3760,00 грн. на 3260,00 грн., оскільки ОСОБА_3 сплатив ОСОБА_2 ще 500,00 грн. Позовні вимоги підтримує.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, просить, щоб її інтереси в суді представляв прокурор.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить щоб його інтереси в суді представляв адвокат ОСОБА_1

Представник відповідача ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_3 віддав ОСОБА_2 ще 500,00 грн., не заперечує проти стягнення коштів з відповідача на користь ОСОБА_2 в розмірі 3260,00 грн.

Вислухавши прокурора, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд в межах заявлених позовних вимог встановив наступне.

Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідач - ОСОБА_3 зареєстрований в Софіївському районні Дніпропетровської області фізичною особою-підприємцем з реєстраційним номером облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів - НОМЕР_1 (а.с. 11) .

11 червня 2014 року між ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_3 було укладено Договір за умовами якого замовник - ОСОБА_2 доручає, а виконавець - ФОП ОСОБА_3 , зобов'язується виконати роботи з виготовлення та встановлення тротуарної плитки «сектор» 70 квадратних метрів. Замовник зобов'язується оплатити та прийняти готовий виріб. (а.с.9).

Відповідно п. 1.3 та 1.4 Договору виконавець зобов'язався виготовити та доставити виріб впродовж з 12.06.2014 року, монтаж виробу з 30.06.2014 року (а. с. 9).

Відповідно до положень ч.1 ст.865 ЦК України спірний договір відноситься до договорів побутового підряду, оскільки відповідач ОСОБА_3, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язався виконати у майбутньому за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових потреб, а ОСОБА_2, зобов'язалася прийняти та оплатити виконану роботу. Цього ж дня позивачка внесла аванс у розмірі 4260 гривень, тобто внесла повну суму договору, про що свідчить п. 3.3. спірного договору (а.с. 9).

Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 866 ЦК України визначає, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладання договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

Згідно положень статті 10 та частини 1 статті 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно напису на договорі від 11.06.2014 року вказано, що 3.11.2014 року гр. ОСОБА_3 повернув 500 грн. ОСОБА_2, що засвідчено підписом ОСОБА_2 (а.с. 10).

Згідно наданих письмових пояснень відповідача ОСОБА_3 прокурору Софіївського району вказує, що протягом 2009-2014 року він здійснював монтаж вікон та дверей, крівлею даху тощо. 11.06.2014 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір на виготовлення тротуарної плитки «сектор» загальною площею 70 кв. м., яким він зобов'язувався продати, доставити та встановити куплену продукцію. Згідно умов договору монтаж плитки він повинен був розпочати з 30.06.2014 року, Однак, до теперішнього часу зобов'язання по договору не виконано. Невиконання з його боку умов договору виникло у зв'язку із тим, що постачальник у котрого він замовляв плитку та оплатив її з наданих коштів ОСОБА_2 , дану продукцію йому не постановив. Постачальника звуть Олег, його цех по виробництву плитки знаходиться у ОСОБА_4. Олег вимкнув мобільний телефон та на місці цеху не з'являвся більше. Відповідач хотів виконати роботу за свої власні кошти, але останнім часом клієнтів та заказів немає. Має намір повернути гроші (а.с. 14).

Частина 3 ст.865 ЦК України встановлює, що до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» № 3161-ІV від 1 грудня 2005 року (далі Закон № 3161-ІV), споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. У пункті 2 ст.10 Закону визначено, якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

За таких обставин суд дійшов висновку, що є передбачені законом підстави для розірвання спірного договору та стягнення з відповідача на користь позивача вартості невиконаного відповідачем договору в сумі 3260,00 гривень.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи та майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ч. 5 ст. 653 ЦПК України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 не виконані вимоги Цивільного кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів» за умовами укладеного з позивачем договору побутового підряду, тому позовні вимоги про розірвання договору № 11-06 від 11.06.2014 року та стягнення коштів сплачені позивачем у сумі 3260,00 гривень підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурор має право звертатися до суду з позовом при представництві громадянина або інтересів держави в суді .

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнені органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 27, 60, 79, 88, 212-215, 224 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 22, 526, 530, 846, 849, 865, 872, 1167 Цивільного кодексу України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов прокурора Софіївського району Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, про стягнення коштів за договором про надання послуг задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти, сплачені по договору № 11-06 від 11.06.2014 року «На виготовлення та встановлення виробів із ПВХ» у сумі 3260 (три тисячі двісті шістдесят) гривень 00 копійок.

Розірвати договір про надання послуг № 11-06 від 11.06.2014 року «На виготовлення та встановлення виробів із ПВХ» укладений між фізичною особою -підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Г. Патинка