Номер провадження: 22-ц/785/7802/15
Головуючий у першій інстанції Бучацька А.І. Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Черевка П.М.,

Сватаненка В.І.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Саратського районного суду Одеської області від 13 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей та утримання дитини,-

встановила:

У липні 2015 року позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6, 2010 року народження, та ОСОБА_5, 2013 року народження, по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, та стягнути з відповідача на своє утримання на час догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - 1000 грн., та витрати на юридичну допомогу у розмірі 400 грн..

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона ніде не працює, доглядає дітей, які знаходяться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 13 серпня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_6, 2010 року народження, та ОСОБА_5, 2013 року народження, у сумі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 09 липня 2015 року і до повноліття найстаршої дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1, після чого по 600 грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_5, до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання у сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 09.07.2015 року і до досягнення молодшою дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у розмірі 400 грн..

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити, зменшити розмір аліментів з 600 грн. щомісяця на кожну дитину до 350 грн. на кожну дитину. В частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 до досягнення дитиною трирічного віку та стягнення витрат на правову допомогу відмовити, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 частково та стягуючи аліменти на утримання дітей по 600 грн. до досягнення дітьми повноліття, суд першої інстанції виходив з того, що діти проживають разом з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, а відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Стягуючи аліменти у розмірі 500 грн. на утримання ОСОБА_4 до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходив з того, що позивачка не працює та здійснює догляд за дітьми.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, та не спростовується сторонами, що сторони мають спільних дітей: ОСОБА_6, 2010 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.3), та ОСОБА_5, 2013 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Відповідно до довідки Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області від 02.07.2015 року за № 726 діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її на утриманні (а.с.5).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача є ще одна дитина від шлюбу з ОСОБА_8 - ОСОБА_7, 2007 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.23).

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до довідки Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області від 20.07.2015 року за № 799 ОСОБА_3 на території сільської ради не працює та не навчається (а.с.24).

Згідно з довідки Саратського районного центру зайнятості від 20.07.2015 року за № 673/02-15 ОСОБА_3 не перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітний, допомогу по безробіттю не отримує (а.с.26).

Колегія суддів вважає, що зазначені обставини судом першої інстанції при ухвалені рішення враховані.

Апелянтом не надано суду першої інстанції жодних доказів його тяжкого майнового становища та неможливості сплачувати аліменти на утримання дружини та дітей у визначеному судом розмірі.

У своїх поясненнях на позовну заяву ОСОБА_3 посилається на те, що на даний час ніде не працює (а.с.32-33), тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з нього аліменти у твердій грошовій сумі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. до досягнення ними повноліття.

Посилання апелянта на те, що він не в змозі сплачувати аліменти у розмірі 1200 грн. на двох дітей, оскільки недостатньо заробляє, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення дитиною повноліття, крім того, на підтвердження своїх доводів апелянтом не надано жодного доказу.

Що стосується стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4 у розмірі 500 грн. до досягнення молодшою дитиною трьох років, то в цій частині колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею (ним) їхньої дитини, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 цього Кодексу, що спростовує доводи апелянта на відсутність у позивачки права на отримання аліментів, оскільки вони не знаходяться у зареєстрованому шлюбі.

Згідно довідки Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області від 02.07.2015 року за № 730 ОСОБА_4 на території сільської ради ніде не працює та не навчається (а.с.6).

Тобто, на даний час діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, позивачка ніде не працює, оскільки доглядає за дітьми, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком законно та обґрунтовано стягнув на її утримання аліменти у розмірі 500 грн. до досягнення дитиною трирічного віку.

Також колегія суддів погоджується з рішенням суду в частині стягнення витрат на правову допомогу.

Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_4 з відповідача, суд виходив з положень ст.ст. 84, 88 ЦПК України, відповідно до яких до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З квитанції № 23 вбачається, що ОСОБА_4 сплатила адвокату 400 грн. за оформлення документів по справі про стягнення аліментів (а.с.7), тому вимоги в цій частині є цілком обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При ухваленні рішення суд першої інстанції дослідив усі обставини по справі, надав належну оцінку доказам, та врахував матеріальне становище відповідача та наявність у нього ще однієї дитини.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Саратського районного суду Одеської області від 13 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

П.М. Черевко