Провадження № 2/127/141/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

21.05.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Музики А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, до Громадської організації спортивного клубу "Фаворит" про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1, до Громадської організації спортивного клубу "Фаворит" про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 серпня 2013 року між сторонами спору було укладено контракт №14-В предметом якого є підготовка і виступ позивача на всіх змаганнях в період дії контракту згідно п. 1.1. контракту. Відповідно до п. 1.3. контракту передбачено, що термін дії контракту складає з 15 серпня 2013 року до 15 травня 2014 року. У п. 2.1.1. контракту передбачено, що позивач щомісячно отримує зарплату у розмірі 16 000,00 грн. з серпня 2013 року по квітень 2014 року включно. Проте, відповідачем порушено вказаний пункт договору та допущено порушення прав позивача, що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2014 року №127/277411/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області 24.11.2014р., які містяться в матеріалах справи, оскільки виплачена заробітна плата позивачу не відповідає розміру зазначеному в п.2.1.1 контракту: так за серпень 2013р. позивач отримав зарплату трьома виплатами в розмірі 8000 грн., а саме: 03.09.2013 р. - 3000 грн.; 27.09.2013 р. - 2000 грн. і відповідно відомості по зарплаті № 3/1 без дати її складання 3000 грн. В подальшому за вересень 2013 р. він отримав 5500 грн., що не відповідає умовам укладеного контракту.

Позивач зазначає, що умови контракту в частині оплати заробітної плати відповідачем порушені. Будь-яких пояснень того, чому позивачу і на яких підставах не виплачена в повному розмірі передбачена контрактом заробітна плата відповідачем не надано. Таким чином, позивач здійснював трудову діяльність з серпня 2013 року по жовтень 2013 року, а тому заробітна плата позивача за вказаний період складає 48 000,00 грн. оскільки відповідачем виплачено позивачу 13 500,00 грн., а отже сума заборгованості складає 34 500,00 грн. (48 000,00 грн. - 13 500,00 грн.)

Позивач вказує, що позивачем добросовісно виконувались усі умови контракту до 04 листопада 2013 року, проте з 04.11.2013р. стан здоров'я позивача погіршився внаслідок невиконання умов контракту відповідачем, п.п..2.1.7, 3.1.3, 3.1.6, 3.1.7 якими передбачено, що відповідач по справі зобов'язаний контролювати стан здоров'я спортсмена та проводити регулярні медичні огляди, профілактичні дії, та консультувати спортсменів з приводу звернень стосовно захворювань, поганого самопочуття і т.і., але в підтвердження порушення цих умов є відповідь з комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» про стан здоров'я позивача, яке було проведене наступного дня з моменту від'їзду: 04 листопада 2013 року, за результатами обстеження виявлено наступні захворювання дискінезія жовчно-вивідних шляхів, хронічний персистуючий гепатит, функціональна диспепсія, в запущеному вигляді, їх симптоматика та процес лікування передбачають повне відсторонення від будь-яких фізичних навантажень позивач вважає, що дані обставини свідчать про наявний причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням відповідача - Громадської організації Спортивного клубу «Фаворит».

Позивач неодноразово змінював позовні вимоги в заяві від 17.03.2015р. та від 20.05.2015р., зокрема в заяві від 20.05.2015р. просив суд стягнути з Громадської організації Спортивний клуб «Фаворит» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 34 500,00 грн. Стягнути з Громадської організації Спортивний клуб «Фаворит» на користь ОСОБА_1 45 000 гривень моральної шкоди. Стягнути з Громадської організації Спортивний клуб «Фаворит» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати. Та просив суд позовну заяву ОСОБА_1, до Громадської організації спортивного клубу "Фаворит" в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 55 000 грн. та розірвання трудового контракту укладеного між ОСОБА_1 та Громадською організацією Спортивний клуб «Фаворит» від 15.08.2013року - залишити без розгляду.

Суд звертає увагу, що ухвалою Вінницького міського суду від 21.05.2015р. позовну заяву ОСОБА_1, до Громадської організації спортивного клубу "Фаворит" про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди в частині вимог про стягнення з Громадської організації Спортивний клуб «Фаворит» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 55 000 грн. та розірвання трудового контракту укладеного між ОСОБА_1 та Громадською організацією Спортивний клуб «Фаворит» від 15.08.2013року - залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав відповідно до вимог уточненої позовної заяви від 20.05.2015р.

В судове засідання відповідач не з'явився, представником відповідача надано суду заперечення на позов зокрема в зв'язку з тим, що позивачем самовільно залишено команду серед ігрового сезону, а тому відповідач вважає, що керівництвом клубу було прийнято законне рішення зменшити розмір заробітної плати позивачу, також представник відповідача вважає необгрунтованим розмір моральної шкоди, та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

15 серпня 2013 року між сторонами спору було укладено контракт №14-В предметом якого є підготовка і виступ позивача на всіх змаганнях в період дії контракту згідно п. 1.1. контракту. Відповідно до п. 1.3. контракту передбачено, що термін дії контракту складає з 15 серпня 2013 року до 15 травня 2014 року. У п. 2.1.1. контракту передбачено, що позивач щомісячно отримує оплату у розмірі 16 000,00 грн. з серпня 2013 року по квітень 2014 року включно. 15 серпня 2013 р. між сторонами укладено додаток №1 до контракту №14-В, який відповідно до п.15 є невід'ємною частиною контракту і регулює фінансові відносини сторін ( а. с. 26-30)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2014 року №127/277411/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області 24.11.2014р., відмовлено в позові Громадської організації спортивного клубу "Фаворит" до ОСОБА_1 про стягнення шкоди заподіяної неправомірними діями та порушення умов контракту. Даними судовими рішеннями встановлено, що 04 листопада 2013 р. ОСОБА_1 залишив клуб за власного ініціативою, про що повідомив головного тренера по телефону і в наступних іграх команди участі більше не приймав. Даний вчинок він пояснив наявними в нього хворобами, які на той час перешкоджали виконанню ним обов'язків по його виступу за клуб на всіх змаганнях Чемпіонату України, а також невиконання клубом умов підписаного контракту в частині грошового забезпечення, медичного обслуговування, забезпечення спортивним взуттям тощо. Залишення ОСОБА_1 клубу викликано об'єктивними причинами і не може слугувати підставою для застосування до нього штрафних санкцій, так, як відповідно до п.3.1.7 даного контракту Клуб взяв на себе зобов'язання організувати всі види комплексного та поточного обстеження, лікарсько-медичного контролю і консультації фахівців різного профілю, які Клуб належним чином не виконував. Відповідно до п.2.1.1 контракту ОСОБА_1 повинен щомісячно отримувати оплату в розмірі 16000 грн. Цих умов Клуб не дотримувався і допустив ущемлення прав спортсмена. Згідно відомостей по ГО СК «Фаворит» на виплату ОСОБА_1 заробітної плати, то вона не відповідає розміру зазначеному в п.2.1.1 контракту. Крім того, рішеннями встановлено, що умови контракту №14-В, який був укладений 15.08.2013 р. між ГО СК «Фаворит» і ОСОБА_1 були порушені насамперед позивачем, який неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання по виплаті в обумовленому розмірі заробітної плати, не забезпечив відповідача належним комплексним та поточним обстеженням, лікарсько- медичним контролем, а також спортивним інвентарем індивідуального користування (п.3.1.5 контракту). Наявні у ОСОБА_1 хвороби зазначені в довідці КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Департаменту охорони здоров'я Вінницької міської ради від 16.12.2013 р. № 1109, відповідно до яких ОСОБА_1 хворіє на ряд захворювань, що потребує дієти, зменшення фізичного навантаження та лікування, на думку суду, дійсно є перешкодою для виконання взятих ОСОБА_1 на себе обов'язків по виступу за клуб на всіх змаганнях в період дії контракту. Відповідно до п.5.1 даного контракту №14-В від 15.08.2013р. контракт переривається з ініціативи спортсмена до закінчення часу дії контракту у випадках хвороби, або інвалідності, що перешкоджає виконанню обов'язків за цим контрактом. Встановлено, що дії ОСОБА_1, який залишив Клуб внаслідок перерахованих причин, а насамперед внаслідок наявних в нього хвороб, підпадають під дію зазначеного пункту контракту, а отже застосування до нього передбачених контрактом штрафних санкцій не відповідає умовам контракту і нормам законодавства. ( а. с. 71-73,31-33)

Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що борг відповідача перед позивачем по заробітній платі складає 34500 грн., що підтверджується відомостями на виплату грошей за серпень, вересень 2013р., ( а. с. 21- 24)

Відповідно до відповіді КЗ «Центру первинної медико-санітарної допомоги №1» на запит адвоката від 16.12.2013р. вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом функціональна дисперсія, дискінезія жовчно-вивідних шляхів, хронічний персистуючий гепати неясного ґенезу. ( а. с. 25)

Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки й відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення й організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Згідно ч.1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата- це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України в день звільнення працівнику мають бути виплачені всі належні йому суми. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

П. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних справ та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, на що звернув увагу Верховний Суд України в п. 5 постанови Пленуму від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а отже підлягають частковому задоволенню, тому суд вважає стягнути з Громадської організації Спортивний клуб «Фаворит» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 34 500,00 грн., та враховуючи положення ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Громадської організації Спортивний клуб «Фаворит» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по заробітній платі за один місяць в розмірі 16 000 грн.

Визначаючись щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 45 000 грн. суд враховує положення а.1 п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995р., яким передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до а. 2, п.5 вищевказаної постанови обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом встановлено, що позивач вказує не те, що саме внаслідок невиконання вимоги контракту відповідачем він зазнав матеріальних збитків, втратив душевний спокій, вважає, що моральні страждання завдані незаконними діями відповідача негативно відображаються на його здоров'ї, враховуючи вищезазначене, дослідивши матеріали справи та беручи до уваги те що, саме відповідачем були порушені умови укладеного контракту, який неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання по виплаті в обумовленому розмірі заробітної плати, наявність факту заподіяння позивачеві втрат немайнового характеру, у зв'язку з невиплатою заробітної плати, причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача, що також встановлено вищевказаними судовими рішеннями, а саме: рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2014 року №127/277411/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області 24.11.2014р., ( а. с. 71-73,31-33) суд вважає, що дана позовна вимога підлягає частковому задоволенню, оскільки, відсутні об'єктивні підтвердження суми моральної шкоди саме у розмірі 45 000 грн., тому суд дійшов висновку, для часткового задоволення даної вимоги у розмірі 20 000грн.

Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору згідно ч.3 ст., 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 243,60 грн., на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 21, 94, 115, 233, КЗпП України, п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 ст.ст. 15, 16, 23, 1167 ЦК України, ст.ст.10, 11, 58, 59, 60, 61, 209, 210, 212-215, 367, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Громадської організації Спортивний клуб «Фаворит» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 34 500,00 грн.

Стягнути з Громадської організації Спортивний клуб «Фаворит» на користь ОСОБА_1 20 000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з Громадської організації Спортивний клуб «Фаворит» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Громадської організації Спортивний клуб «Фаворит» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по заробітній платі за один місяць в розмірі 16 000 грн.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: