Справа № 683/3373/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої -судді Бондарчук Л.А.

при секретарі Борикіній Л.В.

з участю : позивача ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3.

представника третьої особи Кравчук Ю.Г.

представника третьої особи Саввова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, треті особи : виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради, Управління Державного земельного агентства у Старокостянтинівському районі про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загального користування та усунення перешкод у користуванні майном, зобов'язання вчинення демонтажу самочинно збудованих воріт, літнього майданчика за рахунок відповідача,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року позивачі звернулись в суд з позовом до ОСОБА_8 і просять зобов»язати відповідачку не чинити їм перешкод у користуванні проїздом загального користування від вулиці П. Сагайдачного до будинку АДРЕСА_1 шляхом знесення металево - кам'яного паркану із воротами та тимчасового літнього критого майданчика, що влаштовані на проїзді та на тротуарі загального користування поруч із будинком АДРЕСА_2 Хмельницької області, а також привести проїзд загального користування у придатний для користування стан.

В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що ОСОБА_1 є власником частини приміщення №1 загальною площею 45,1 кв.м, що знаходиться у будинку АДРЕСА_2, а також співвласником частини приміщення (магазину) №2 загальною площею 45,1 кв.м, що розташовано за тією ж адресою; ОСОБА_7 зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1; ОСОБА_6 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_2, блок №1, на якій побудовано гараж. Відповідачка ОСОБА_8 є власником іншої частини приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_2 в м. Старокостянтинів, в якому розмістила бар «Гермес», а також бар «Кіт і Пес», біля якого на тротуарі самовільно побудувала капітальну споруду - літній критий майданчик. Крім того, відповідачка самовільно перегородила проїзд від вулиці Сагайдачного до будинку АДРЕСА_1 металево-кам»яним парканом та встановила металеві ворота, які закриває на замок.

Зазначають, що такими діями ОСОБА_8 перешкоджає їм користуватись та обслуговувати належні їм приміщення, оскільки іншого проходу чи проїзду до цих приміщень, окрім як з вулиці Сагайдачного, немає. Крім того, самовільно облаштований відповідачкою літній майданчик займає весь тротуар, а тому вони змушені ходити по проїжджій частині вулиці.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, а також представник позивачів - адвокат ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просить позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_8, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явились, надавши повноваження на представництво своїх інтересів адвокату ОСОБА_3.

Представник відповідачки ОСОБА_3. проти позову заперечив, посилаючись на те, що літній майданчик облаштований відповідачкою з дотриманням усіх вимог чинного законодавства, а побудований нею паркан з воротами не перешкоджає позивачам належним чином користуватись своєю нерухомістю.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Кравчук Ю.Г. при вирішенні спору покладається на думку суду.

Представник третьої особи - управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі Саввов В.В. при вирішенні спору покладається на думку.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, опитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником частини приміщення №1 загальною площею 45,1 кв.м, що знаходиться у будинку АДРЕСА_2, а також співвласником частини приміщення (магазину) №2 загальною площею 45,1 кв.м, що розташовано за тією ж адресою; ОСОБА_7 зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1; ОСОБА_6 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_2, блок №1, на якій побудовано гараж.

Згідно договору оренди землі від 12.07.2007 року, укладеного між Старокостянтинівською міською радою в особі міського голови та ОСОБА_8, останній надано в оренду земельну ділянку, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 блок1 бокс2, бокс3 загальною площею 141 кв.м. Згідно планів, що додані до договору, зазначена земельна ділянка складається із трьох земельних ділянок. Відповідно до п.13 вказаного договору цільове призначення земельної ділянки - комерційне використання. Також сторони погодили, що орендар має право за письмовою згодою Орендодавця зводити в установленому порядку виробничі та інші будівлі і споруди (п.27 Договору).

Зазначені обставини підтверджуються: договором купівлі-продажу від 12.03.2001 року (а.с.18), договором купівлі-продажу від 25.12.2001 року (а.с.17), паспортними даними позивача ОСОБА_7 ( а.с.9), Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 19 листопада 2001 року (а.с.20), договором оренди землі від 12.12.2007 року та додатками до нього (а.с.68-76).

Крім того, судом встановлено, що на одній із земельних ділянок відповідачка без відповідного на те дозволу, спорудила капітальну споруду, у вигляді критого літнього майданчика до бару, а на проїзді загального користування, що перед даним майданчиком встановила металеві ворота.

Облаштований ОСОБА_10 літній майданчик знаходиться напроти в'їзду в гараж, належний ОСОБА_6, та зайняв частину дороги загального користування, що значно утруднює заїзд та виїзд з даного гаража. Крім того, зведені ОСОБА_8 металеві ворота, перегороджують заїзд з вулиці Сагайдачного до належного ОСОБА_6 гаража, у вечірній час ворота замикаються відповідачкою на колодку і ключів ОСОБА_6 немає, чим позбавлений можливості вільно користуватись гаражем.

Зазначені обставини підтвердила допитана судом в якості свідка ОСОБА_11, яка показала суду, що автомобіль ОСОБА_6 має пошкодження через те, що дуже важко заїхати в гараж та виїхати з нього, також ворота постійно замкнені.

Позивач ОСОБА_7 проживає у АДРЕСА_1, єдиним проїздом до якого є заїзд з вулиці Сагайдачного, який самовільно перекритий металевими воротами та замикається відповідачкою у вечірній та нічний час. Вказані металеві ворота перешкоджають позивачу ОСОБА_7 вільно дістатися до свого житла в тому числі із дитячою коляскою та автомобілем.

Зведений ОСОБА_8 літній майданчик знаходиться поряд із належними ОСОБА_1 приміщеннями та обмежує вільний доступ до них та їх обслуговування. Крім того, зведені відповідачкою металеві ворота обмежують доступ його до приміщення котельні, що знаходиться за літнім майданчиком.

Допитаний судом свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що котельня, що розташована за металевими воротами опалює приміщення ОСОБА_1 та його матері, неодноразово у нічний час вони із позивачем перелазили через ворота, оскільки ті були замкнені, щоб налаштувати котел.

Відповідно до положень ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Згідно п.17 Пленуму Верхового суду №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК. Позов може бути пред'явлено до особи, яка здійснила будівництво, як про зобов'язання знесення забудови, так і про знесення забудови за рішенням суду самим власником (користувачем) земельної ділянки за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво, з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що порушене право позивача ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом зобов'язання ОСОБА_8 усунути перешкоди в користуванні ним належними йому приміщеннями, що розташовані за адресою : АДРЕСА_2 шляхом демонтажу за рахунок ОСОБА_8 металевих воріт та критого літнього майданчика, що розташовані біля будинку № АДРЕСА_2 у м. Старокостянтинів.

Порушене право позивача ОСОБА_6 підлягає захисту шляхом зобов'язання ОСОБА_8 усунути перешкоди в користуванні ним належною йому земельною ділянкою та гаражем, що розташовані за адресою : АДРЕСА_2 блок 1 шляхом демонтажу за рахунок ОСОБА_8 металевих воріт та критого літнього майданчика, що розташовані біля будинку № АДРЕСА_2 у м. Старокостянтинів.

Порушене право позивача ОСОБА_7 підлягає захисту шляхом зобов'язання ОСОБА_8 усунути перешкоди в користуванні ними житловим будинком, що знаходиться за адресою : м. Старокостянтинів, АДРЕСА_1 шляхом демонтажу за рахунок ОСОБА_8 металевих воріт, що розташовані біля будинку № АДРЕСА_2 у м. Старокостянтинів.

Крім цього, за загальними правилами добросусідства, закріпленими законодавцем у ст.ст. 103 - 109 ЗК України, додержання правил добросусідства є обов'язком власників та землекористувачів земельних ділянок, які мають обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдасться щонайменше незручностей.

Суд не вбачає підстав для знесення металево-камяного паркану, який розташованій від металевих воріт паралельно вулиці Сагайдачного, оскільки позивачі не довели що зазначений паркан перешкоджає їм належним чином користуватись своїм майном.

Представником відповідачки не надано жодних доказів, що літній майданчик та ворота зведені ОСОБА_8 відповідно до вимог чинного законодавства та не чинять перешкод позивачам у користуванні належним їм майном.

При розподілі судових витрат, суд виходить з положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 321 ч.1, 391 ч.1 ЦК України; ст. 103-109, 125 ЗК України, п.17 Пленуму Верхового суду №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_8 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні належними йому приміщеннями, що розташовані за адресою : АДРЕСА_2 шляхом демонтажу за рахунок ОСОБА_8 металевих воріт та критого літнього майданчика, що розташовані біля будинку № АДРЕСА_2 у м. Старокостянтинів.

Зобов'язати ОСОБА_8 усунути перешкоди ОСОБА_6 в користуванні належною йому земельною ділянкою та гаражем, що розташовані за адресою : АДРЕСА_2 блок 1 шляхом демонтажу за рахунок ОСОБА_8 металевих воріт та критого літнього майданчика, що розташовані біля будинку № АДРЕСА_2 у м. Старокостянтинів.

Зобов'язати ОСОБА_8 усунути перешкоди ОСОБА_7 в користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою : м. Старокостянтинів, АДРЕСА_1 шляхом демонтажу за рахунок ОСОБА_8 металевих воріт, що розташовані біля будинку № АДРЕСА_2 у м. Старокостянтинів.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь держави 487,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: