АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1362/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Цибра Н. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМіщенка С. В. , Нерушак Л. В.
при секретаріРибасюк О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 - ОСОБА_14 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2015 року у справі за позовом СТОВ «Лящівка» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, третя особа : Лящівська сільська рада Чорнобаївського району про стягнення збитків, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року СТОВ «Лящівка» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про стягнення збитків.

В обґрунтування позовних вимог вказувало про те, що з 3 по 5 травня 2014 року відповідачі перекривали в'їзд на ферму СТОВ «Лящівка» та не давали вивозити молоко, внаслідок чого зіпсувалось молоко у кількості 4246 кг.

Молоко, що виробляється на фермі СТОВ «Лящівка», відповідає першому ґатунку, вартість 1 кг якого складала 4,40 грн. Таким чином, вартість молока, що зіпсувалось внаслідок дій відповідачів, складає 18682 грн. 40 коп.

Також відповідачі в зазначений період не давали завозити на ферму СТОВ «Лящівка» корми для тварин і корови не отримували належної кількості кормів, у зв'язку з цим впали надої і втрати надоїв склали 7402 кг.

Виходячи із вартості 1 кг. молока - 4 грн. 40 коп., вартість недоотриманого СТОВ «Лящівка» внаслідок дій відповідачів молока склала 32568 грн. 80 коп.

Внаслідок блокування відповідачами ферми СТОВ «Лящівка» в зазначений період, зіпсувалась туша корови вагою 250 кг. вартістю 10 грн. 67 коп. за 1 кг на загальну суму 2667 грн. 54 коп.

4 травня 2014 року відповідачі на фермі СТОВ «Лящівка» зрізали та знищили металеві ворота повнорозмірні та напівворота-шлагбаум загальною вартістю 31296 грн.

Вказуючи, що такими діями відповідачі перешкоджали законній господарській діяльності товариства, чим нанесли збитки на загальну суму 85214 грн. 74 коп., просили суд стягнути із відповідачів солідарно вказані збитки та понесені судові витрати.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 - ОСОБА_14 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на його невідповідність нормам матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог СТОВ «Лящівка» в повному обсязі.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із факту доведеності того, що спільними діями відповідачів, які перешкоджали господарській діяльності СТОВ «Лящівка», останньому завдано збитки в розмірі 85214, 74 грн., який підлягає стягненню із них у солідарному порядку.

Проте, погодитись з висновками суду не можна оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За змістом ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Суд першої інстанції, поклавши в основу судового рішення висновок про те, що спричинення збитків позивачу сталося з вини відповідачів, не навів достатніх мотивів з яких суд вважав встановленим наявність вказаного факту з посиланням на відповідні докази та не перевірив доводи відповідачів щодо відсутності їх вини в заподіянні збитків.

З позовної заяви СТОВ «Лящівка», вбачається, що збитки, про відшкодування яких просить позивач, останнє зазнало в період часу з 3 по 5 травня 2014 року в результаті перешкоджання відповідачами господарській діяльності СТОВ. На підтвердження вказаного, позивач надав суду акт про блокування ферми СТОВ «Лящівка» (а.с. 59), акти про втрату надоїв (а.с. 61-71), акт про псування туші (а.с. 72) та акт про знищення воріт (а.с. 74)

Свою причетність до вказаних подій відповідачі категорично заперечують, та вказують про те, що крім самого факту завдання шкоди, необхідно встановити факт неправомірної поведінки , вину та наявність причинного зв'язку між діями та шкодою.

Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних ) зобов'язань.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1)протиправної поведінки; 2)шкоди; 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4)вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Задовольняючи позовні вимоги СТОВ «Лящівка», судом серед іншого посилався на те, що за фактом протидії господарській діяльності СТОВ «Лящівка» здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вказана обставина не доводить вини відповідачів у завданні збитків СТОВ, а лише може підтвердити факт протидії господарській діяльності особами, які встановлюються слідством.

Крім того, згідно довідки Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області № 615 від 05.02.2015 року кримінальні провадження по факту вчинення в період часу з 03.05.2014 року по 05.05.2014 року незаконних дій гр..гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 на території Лящівської сільської ради до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились та вищезгадані особи до адміністративної відповідальності не притягувались. (а.с. 86)

Будь яких інших належних та допустимих доказів причетності відповідачів до вказаних подій матеріали справи не містять.

Надані позивачем акти, колегія суддів оцінює критично, оскільки останні складені зацікавленими особами, які підпорядковані у своїй діяльності директору СТОВ, не мають належного посвідчення та достеменно не вказують на вину саме відповідачів.

Відсутні й відомості про повідомлення правоохоронних органів щодо незаконних дій відповідачів в означений період та відсутні відповідні акти реагування.

З актів про втрату надоїв вбачається, що комісія зафіксувала 05.05.2014, 06.05.2014, 07.05.2014, 08.05.2014, 09.05.2014, 10.05.2014 втрату надоїв. Проте, яким чином комісія встановила кількість втрачених надоїв не відомо, оскільки будь-які розрахунки, висновки відповідних технологів чи інше в акті не зазначено. Належного розрахунку збитків позивачем не надано.

Крім того, судом не надана правова оцінка доказам, які підтверджують факт демонтажу металевих воріт та напівворіт - шлагбаума.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вказані об'єкти були демонтовані на підставі рішення виконкому Лящівської сільської ради від 23.11.2012 року № 54 (а.с. 88-89) та передані на зберігання. Вказані обставини також підтверджуються листом Держземагенства України у Чорнобаївському районі Черкаської області від 18.04.2012 року № 254 (а.с. 55) , викопіюванням з карти-схеми сільських доріг, актом відкриття сільської дороги (а.с. 56) , актом передачі воріт на зберігання (а.с. 90).

Наведене свідчить, що позивачем ні в суді першої інстанції, ні при розгляді справи в апеляційній інстанції не дано безспірних та переконливих доказів вини відповідачів в заподіянні позивачу збитків, які необхідно стягувати з них у солідарному порядку. Висновок суду з цього приводу зроблений на припущеннях, що не відповідає вимогам ст. 60 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що при вирішенні справи судом першої інстанції було допущено невідповідність зроблених ним висновків обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права, тому в силу вимог ст. 309 ЦПК України оскаржене судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в позові.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 - ОСОБА_14 - задовольнити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2015 року у даній справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Лящівка» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, третя особа : Лящівська сільська рада Чорнобаївського району про стягнення збитків - відмовити.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :