Провадження № 4-с/127/105/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника заявника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_2 за участю заінтересованих осіб: старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі його опікуна ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3 від 23.02.2015 року про закінчення виконавчого провадження №46407013, -

В С Т А Н О В И В:

31.03.2015 року заявник ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3 від 23.02.2015 року про закінчення виконавчого провадження №46407013, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3 перебував виконавчий лист №127/14271/14-ц, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 03.02.2015 року про усунення перешкоди ОСОБА_7 як власнику квартири №7 по вул. Зодчих/ОСОБА_8, 32/20, м. Вінниці, шляхом виселення без надання іншого житла ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 з квартири №7 по вул. Зодчих/ОСОБА_8, 32/20 у м. Вінниці, виконавче провадження №46407013.

18.03.2015 року під час ознайомлення з матеріалами вищезазначеного виконавчого провадження представнику стягувача стало відомо, що державним виконавцем 23.02.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з виконанням судового рішення.

Однак, заявник (стягувач) зазначає, що субєктом оскарження державним виконавцем не виконано вимоги ст.78 Закону України «Про виконавче провадження» щодо звільнення вказаного приміщення від речей боржника, домашніх тварин, не заборонено боржнику користуватись приміщенням, не складено опис майна, що належить боржнику, не визначено порядок його подальшого зберігання та не визначено особу відповідального зберігача. Окрім того, в акті державного виконавця не вказано чи проводилось виселення у відсутність чи за участі боржника, що має місце невизначеність відносно його майна. На даний час боржники продовжують користуватись належною заявнику (стягувачу) квартирою, у даній квартирі знаходяться їхні речі, а відтак рішення суду не виконано в повному обсязі, що стало підставою для звернення заявника до суду з даною скаргою.

В судовому засіданні представника заявника (стягувача) адвокат ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

Зацікавлені особи старший державний виконавець Ленінського В ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка також являється законним представником ОСОБА_6, ОСОБА_5, втретє до судового засідання не зявились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Згідно ч.1 ст.386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржується.

Зважаючи на те, що державний виконавець та заінтересовані особи по справі втретє до судового засідання не з`явились без поважних причин, суд вважає за необхідне розглянути скаргу у їх відсутність за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представника заявника, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно положень статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», які кореспондуються із положеннями статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2014 року, яке ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.03.2015 року залишено без змін, у цивільній справі №127/14271/14-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в особі опікуна ОСОБА_4, за участю органу опіки і піклування Вінницької міської ради, про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом виселення, позов задоволено, вирішено усунути перешкоди ОСОБА_7 як власнику квартири №7 по вул. Зодчих/ОСОБА_8, 32/20, м. Вінниці, шляхом виселення без надання іншого житла ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 з квартири №7 по вул. Зодчих/ОСОБА_8, 32/20 у м. Вінниці.

03.02.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області на підставі вищезазначеного рішення суду було видано виконавчий лист, який було звернуто до примусового виконання до Ленінського В ДВС Вінницького МУЮ.

У подальшому, 23.02.2015 року старшим державним виконавцем Ленінського В ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_9 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до змісту якої згідно акту державного виконавця від 23.02.2015 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2014 року виконано в повному обсязі.

Так, згідно акту державного виконавця від 23.02.2015 року вбачається, що старшим державним виконавцем Ленінського В ДВС Вінницького МУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 03.02.2015 року у справі №127/14271/14-ц про усунення перешкоди ОСОБА_7 як власнику квартири №7 по вул. Зодчих/ОСОБА_8, 32/20, м. Вінниці, шляхом виселення без надання іншого житла ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 з квартири №7 по вул. Зодчих/ОСОБА_8, 32/20 у м. Вінниці, за участю понятих: ОСОБА_10, ОСОБА_11, в присутності ОСОБА_12, ОСОБА_13 встановлено, що після виконання рішення суду у квартирі №7 по вул. Зодчих/ОСОБА_8, 32/20 в м. Вінниці залишаються проживати особи не зазначені в рішенні суду.

Проте, суд вважає, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження винесена державним виконавцем передчасно, з недотриманням вимог чинного законодавства, оскільки державний виконавець не в повному обсязі здійснив виконання рішення суду, зазначеного у виконавчому документі, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та вимогами законодавства.

Так, відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»).

Державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення (ч.1 ст.78 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч.4 ст.78 Закону України «Про виконавче провадження» виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обов'язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржнику. За необхідності державний виконавець в установленому законом порядку забезпечує зберігання майна боржника з покладенням пов'язаних з цим витрат на боржника. У разі якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобов'язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання особі, визначеній державним виконавцем (ч.ч.5, 6 ст.78 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.9 ст.78 Закону України «Про виконавче провадження» про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем не перевірено стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» для самостійного виконання рішення суду та не складено акт опису майна осіб, що підлягають виселенню.

Наразі, як вбачається з пояснень представника заявника в судовому засіданні перешкоди стягувачу в користуванні житловою квартирою не усунуто, мета ухваленого рішення суду не досягнута, доступу до своєї квартири заявник (стягувач) не має.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Окрім того, суд вважає за можливе зазначити, що представник стягувача ознайомилась із виконавчим провадженням 17.03.2015 року та 27.03.2015 року відправила зазначену скаргу поштовим відправленням на адресу суду, яка була отримана судом 31.03.2015 року, а відтак заявником не пропущено строк звернення до суду з даною скаргою, передбачений ст.385 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5, 6, 8, 25, 49, 78 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 210, 383, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3 від 23.02.2015 року про закінчення виконавчого провадження №46407013 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 03.02.2015 року у цивільній справі №127/14271/14-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в особі опікуна ОСОБА_4, за участю органу опіки і піклування Вінницької міської ради, про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом виселення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: