Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/848/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Гонтаренко Т. М.
Доповідач Фомічов С. Є.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.05.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді - Фомічова С.Є.,

суддів - Гайсюка О.В.,

Карпенка О.Л.,

при секретарі - Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 представників ОСОБА_4 на рішення Світловодського міськрайонного Кіровоградської області від 20 лютого 2015 року і,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на частину житлового будинку за ОСОБА_4

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що згідно рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2012 року, залишеного в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2013 року, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення та визнання права власності на ? частину будинку з побутово-господарськими будівлями і стягнення грошової компенсації та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації за належну частку у праві спільної власності та припинення права власності на ? частину житлового будинку з побутово-господарськими будівлями з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню грошова компенсація вартості частки останньої у житловому будинку з побутово-господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, в розмірі 101298,50 грн. та припинено право власності ОСОБА_3 на ? частину будинку з побутово-господарськими будівлями.

Вказане судове рішення в частині відшкодування грошової компенсації в розмірі 101298,50 грн. ОСОБА_4 не виконала, погашення боргу можливе лише за рахунок звернення стягнення на частку боржника в нерухомому майні.

Житловий будинок з побутово-господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, є неподільним, виділ в натурі частки із спільного майна та реалізація ? його частини є неможливими.

Позивач посилається на те, що припинення права власності ОСОБА_3 на ? частину житлового будинку НОМЕР_1 з прилеглими господарсько-побутовими будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, є підставою припинення права спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно з визнанням за ОСОБА_4 права власності на частку майна, яка належала ОСОБА_3

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на житловий будинок з побутово-господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Визнано право власності ОСОБА_4 на ? частину житлового будинку з побутово-господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3.

Судові витрати стягнуто з ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6 представників ОСОБА_4 ставиться питання про скасування судового рішення, так як воно, на їх думку, постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд неповно з'ясував дійсні обставини справи та дійшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог. Просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_5, ОСОБА_6 представників ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступного, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2012 року, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2013 року, встановлено і не підлягає доказуванню, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належав на праві спільної часткової власності в рівних частках житловий будинок з побутово-господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, який є неподільним, спільне володіння і користування ним є неможливим, в зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України ОСОБА_3 присуджено грошову компенсацію в розмірі 101298,50 грн. замість її частки у спільному майні, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4; з підстав, передбачених ч. 1 ст. 365 ЦК України, припинено право власності ОСОБА_3 на її ? частину в житловому будинку з побутово-господарським будівлями, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1.

За таких обставин ОСОБА_3 була позбавлена права власності ? частину в житловому будинку з побутово-господарським будівлями, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1, а тому не має законних підстав для позбавлення її права власності на вказане майно повторно.

При цьому, право власності ОСОБА_4 на частку, яка належала ОСОБА_3, не визнано.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на час розгляду справи відповідач не має бажання для набуття права власності відносно ? частину в житловому будинку з побутово-господарським будівлями, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Звертаючись до суду з позовом за захистом позивачка послалася на порушення відповідачем її прав, але в своїх позовних вимогах з вимогою про визнання за відповідачем права власності на ? частину в житловому будинку з побутово-господарським будівлями, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1, що належала позивачу ОСОБА_3. Не бажання відповідача, в даному випадку, визнання за нею вказаного права не може порушувати права позивача.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України зі змісту якої вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 10, 60, 213, 214, 309 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності. Кожна сторона доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин рішення суду, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог на підставі ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 представників ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на частину житлового будинку за ОСОБА_4 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: