Номер провадження: 22-ц/785/704/15
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Доценко Л.І., Заїкіна А.П.,

при секретарі - Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи служба по справам дітей Одеської міської ради, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні баби та діда з онукою, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року, -

встановила:

19 червня 2013р., уточнивши позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи служба по справам дітей Одеської міської ради, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні баби та діда з онукою.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що вони є рідними бабою та дідом ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дуже люблять свою онуку та бажають приймати участь у її вихованні. Відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні діда та баби з онукою, забороняє їм бачитися з нею, забирати до себе додому, приймати участь у її вихованні.

Позивачі просили визначити їм спосіб у вихованні онуки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: побачення ОСОБА_3, ОСОБА_2 з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожного тижня місяця з 09.00 год. суботи до 19.00 год. суботи.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2014р. позов задоволено.

Суд зобов'язав ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3, ОСОБА_2 у спілкуванні з онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд визначив порядок спілкування ОСОБА_3, ОСОБА_2 з малолітньою дитиною, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення побачень кожного тижня місяця з 09.00 год. суботи до 19.00 год. суботи.

27 жовтня 2014р. на адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_2, ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2014р. з урахуванням рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2013р., яким задоволено вимоги позивача по цивільній справі №522/2560/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька - ОСОБА_7.

Сторони в судове засідання не з'явились про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014р. у задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2014р. - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014р. скасувати, постановити нову ухвалу, якою роз'яснити рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2014р., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

При цьому, посилаються на те, що виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2014р. ускладнено тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2013р. по цивільній справі №552/2560/13-ц відповідачці ОСОБА_4 надано дозвіл на оформлення документів, пов'язаних з перетинанням неповнолітньою донькою кордону, для виїзду за межі України, без згоди батька та надано дозвіл на виїзд неповнолітньої доньки за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття, що заважає відстежити чи взагалі встановити, де знаходиться дитина в Україні, чи за її межами по суботах, половині святкових днів, Новорічних свят, Різдва Христова, Пасхи, під час шкільних канікул, оскільки нічого не заважає ОСОБА_4 перетинати кордон України у зв'язку з рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2013р., а тому рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2014р. неможливо виконати.

Сторони до суду апеляційної інстанції не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази(а.с. 129-131).

Справа була призначена у судове засідання апеляційного суду на 22 січня 2015р., та була відкладена за клопотанням ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 на 12 лютого 2015р.

10 лютого 2015р. ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 знов повторно надала клопотання про відкладення вказаної справи в зв'язку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні. Однак доказів на підтвердження своєї заяви ОСОБА_5 не надано, а тому колегія суддів з врахуванням строків розгляду справи у суді апеляційної інстанції та враховуючи те, що вже було відкладено справу за клопотанням представника ОСОБА_5, вважає за необхідним відмовити представнику у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Справа розглянута у відсутність сторін відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_2, ОСОБА_3 у задоволенні заяви про роз'яснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2014р., суд першої інстанції посилався на те, що у своїй заяві ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просять роз'яснити рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2014р. з урахуванням іншого рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2013р. яким задоволено вимоги позивача по цивільній справі №522/2560/13-ц та про існування якого їм було відомо ще до винесення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2014р. Однак , рішення від 15 квітня 2014р. є зрозумілим та чітким за змістом, а тому підстави для його роз'яснення відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 221 ЦПК України, зі заявою про роз'яснення рішення може звернутися особа, якщо їй незрозуміло дане рішення, а суд може його роз'яснити не змінюючи змісту.

У пункті 21 Постанови Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009р., №14, роз'яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 червня 2013р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи - Служба по справам дітей Одеської міської ради, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення способу участі у вихованні дитини - онуки ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2-4).

15 квітня 2014р. Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи - Служба по справам дітей Одеської міської ради, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод у спілкування баби та діда з онукою. Зазначеним рішенням визначено порядок спілкування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з малолітньою дитиною, ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення побачень кожного тижня місяця з 09.00 години суботи до 19.00 год. суботи(а.с.55-57).

27 жовтня 2014р. у своїй заяві ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просять роз'яснити рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2014р. з урахуванням іншого рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2013р., яким задоволено вимоги позивача по цивільній справі №522/2560/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька - ОСОБА_7.

Однак, про існування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2013р. позивачам було відомо ще до винесення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2014р. Вказане рішення позивачі не оскаржували до апеляційної та касаційної інстанції, тобто погодилися щодо законності його постановлення.

За змістом ст.221 ЦПК України, в заяві про роз'яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, у чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Судовим рішенням від 15 квітня 2014р., про роз'яснити яке, просили ОСОБА_2, ОСОБА_3 зобов'язано конкретних осіб, а саме ОСОБА_4 вчинити конкретні дії, тобто не чинити перешкод позивачам у спілкуванні з онукою. Судом визначено конкретний порядок спілкування позивачів з онукою.

Таким чином, резолютивна частина рішення є чіткою і зрозумілою, двозначних висловів не містить, а тому прохання у заяві роз'яснити, як саме виконати зазначене рішення, з урахуванням іншого рішення, фактично зводиться до внесення в текст рішення нових даних, з врахуванням іншого рішення від 30 травня 2013р., тобто змін у його суть, а тому суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 221 ЦПК України, для роз'яснення рішення суду від 15 квітня 2014р.

Суд правильно дійшов до висновку про те, що позивачі під час розгляду справи знали про існування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2013р., вказані обставини не позбавляло їх права уточнити свої позовні вимоги із врахуванням постановленого судового рішення від 30 травня 2013р., але це зроблено не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, ухвала суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014р. залишити без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,307ч.2п.1,312,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.М.Кварталова

Л.І. Доценко

А.П. Заїкін