Справа № 388/1505/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

18.12.2015 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Кіровоградської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобовязання вчинити нотаріальну дію,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 14 січня 2013 року помер ОСОБА_5, який був її чоловіком. Позивачка є спадкоємицею майна ОСОБА_5 за законом першої черги.

ОСОБА_1 зазначає, що у встановлений шестимісячний строк подала державному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_5

Однак, виконуючим обовязки державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_6 постановою № 318/02-31 від 3 серпня 2015 року відмовлено у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, з тих підстав, що відповідно до ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу житлового будинку підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Недотримання нотаріальної форми такого правочину дає підстави вважати його недійсним, згідно ст. 220 ЦК України.

ОСОБА_1 зазначає, що вищезазначена постанова нотаріуса є незаконною, оскільки договір купівлі-продажу жилого будинку зареєстрований на товарній біржі, а відтак відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» не потребує нотаріального посвідчення.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала за обставин зазначених у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_2 державної нотаріально контори Кіровоградської області в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої не заперечує проти позову, просить справу розглянути за його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти позову.

Законний представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору малолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечувала проти позову.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав.

Судом установлено, що 14 січня 2013 року у м. Кіровограді помер ОСОБА_5, який постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Радянська, 173, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область, що належав спадкодавцю відповідно до договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2000 року зареєстрованого у ОСОБА_2 філії Товарної біржі «Кіровоградська біржа нерухомості» (а. с. 5). 12 жовтня 2004 року цей договір купівлі-продажу зареєстрований у Обласному комунальному підприємстві «Кіровоградське обласне бюро технічної інвентаризації» за № 4812/26 (а. с. 6, 9).

У шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 подали ОСОБА_3, який є батьком спадкодавця, ОСОБА_1 дружина спадкодавця, яка окрім себе подала заяву також від імені малолітнього сина спадкодавця, ОСОБА_4 (а. с. 15, 16). Мати спадкодавця ОСОБА_7 відмовилась від спадщини після смерті сина ОСОБА_5 на користь чоловіка ОСОБА_3 (а. с. 16).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За змістом ч. ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч. 2 ст. 1274, ч. ч. 2, 3 ст. 1275 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця.

З огляду на вищевикладене, можливо дійти до висновку, що після смерті ОСОБА_5 його права та обовязки в порядку правонаступництва перейшли до спадкоємців позивачки у справі ОСОБА_1, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4 Крім цього до батька спадкодавця ОСОБА_3 перейшла частка у спадщині спадкоємця першої черги ОСОБА_7 матері спадкодавця, яка відмовилась від своєї частки у спадщині на користь чоловіка.

Постановою виконуючого обовязки державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_6 № 318/02-31 від 3 серпня 2015 року відмовлено позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: вул. Радянська, 173, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область, з тих підстав, що цей житловий будинок належить спадкодавцю відповідно до договору купівлі-продажу, зареєстрованого 12 жовтня 2000 року у ОСОБА_2 філії Товарної біржі «Кіровоградська біржа нерухомості» за № 423/00, однак нотаріально не посвідчений, що є наслідком недійсності цього правочину (а. с. 10).

Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, тобто на час укладення спірного договору купівлі-продажу) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

На виконання вимог ч. 2 ст. 227 ЦК УРСР (1963 року) 12 жовтня 2004 року договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами був зареєстрований в Обласному комунальному підприємстві «Кіровоградське обласне бюро технічної інвентаризації» за № 4812/26 (а. с. 6, 8).

За змістом ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Ст. 227 ЦК УРСР передбачалася обов'язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України (в редакції на момент державної реєстрації спірного договору купівлі-продажу), якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Отже, 12 жовтня 2004 року після реєстрації в Обласному комунальному підприємстві «Кіровоградське обласне бюро технічної інвентаризації» за № 4812/26 спірного договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Радянська, 173, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область, у спадкодавця ОСОБА_5 виникло право власності на цей житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до архівної довідки Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне бюро технічної інвентаризації» № 201 від 7 серпня 2015 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Радянська, 173, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область належить ОСОБА_5 (а. с. 9).

З огляду на вищезазначене, слід дійти висновку, що вчинивши 12 жовтня 2004 року державну реєстрацію договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2000 року, зареєстрованого у ОСОБА_2 філії Товарної біржі «Кіровоградська біржа нерухомості», держава визнала факт належності покупцю за цим договором ОСОБА_5 права власності на предмет купівлі-продажу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 1.2. глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595, право власності на житловий будинок, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо.

Таким чином, у виконуючого обовязки державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_6 не було підстав для відмови у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Радянська, 173, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область, що належав спадкодавцю ОСОБА_5, згідно договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2000 року, зареєстрованого у ОСОБА_2 філії Товарної біржі «Кіровоградська баржа нерухомості», зареєстрованого 12 жовтня 2004 року у Обласному комунальному підприємстві «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» за № 173.

За змістом ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Як убачається з матеріалів цієї цивільної справи, 30 вересня 2000 року ОСОБА_2 районним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, актовий запис № 86 (а. с. 7).

Таким чином, можливо дійти висновку, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Радянська, 173, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область належав спадкодавцю ОСОБА_5 та позивачці ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, а відтак спадщина відкрилась на 1/2 частину цього нерухомого майна, оскільки право на іншу 1/2 частину належить позивачці ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності й відповідно позивачка має право на отримання свідоцтва про право власності на цю частку в спільному майні подружжя після смерті чоловіка ОСОБА_5

Відповідно до вищевикладеного, оскільки обєктом спадкування є 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, частка позивачки при спадкуванні частки нерухомого майна після смерті спадкодавця ОСОБА_5 становить 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, 1/8 частки належить спадкоємцю ОСОБА_4 сину спадкодавця, та 2/8 частки належить батьку спадкодавця, третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 з урахуванням тієї частки від якої відмовилась на його користь спадкоємець за законом ОСОБА_7, яка є матірю спадкодавця.

На підставі вищевикладеного, можливо стверджувати про незаконність дій виконуючого обовязки державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_6 при відмові у видачі позивачці ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Радянська, 173, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область, при спадкуванні 1/2 частини цього нерухомого майна, що належало спадкодавцю ОСОБА_5

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення цього позову ОСОБА_1 та про зобовязання державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Кіровоградської області видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Радянська, 173, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область, при спадкуванні 1/2 частини цього нерухомого майна після смерті спадкодавця ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки цей позов немайнового характеру задоволено частково, відповідно з ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Кіровоградської області підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 половина понесених та документально підтверджених судових витрат, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору, тобто 121,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 334, 1216-1218, 1220, 1222, 1268, 1269, 1274, 1275 ЦК України, ст. ст. 128, 153, 224, 227 ЦК УРСР (1963 року), ст. ст. 22, 28 КпШС України, ст. ст. 60, 70 СК України, ст. ст. 15, 57-62, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Кіровоградської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобовязання вчинити нотаріальну дію.

Визнати незаконною постанову виконуючого обовязки державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Кіровоградської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 3 серпня 2015 року.

Зобовязати державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Кіровоградської області видати ОСОБА_1 (ідентифікацій номер НОМЕР_1) свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 14 січня 2013 року у м. Кіровограді на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Радянська, 173, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область.

Стягнути з ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 (ідентифікацій номер НОМЕР_1) 121,80 грн (сто двадцять одну гривню 80 копійок) понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 21 грудня 2015 року.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_8