Справа № 523/1348/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р.

Суворовський районний суд м.Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.,

при секретарі - Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №15 в м. Одеса, цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору, -

ВСТАНОВИВ

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом в якому просить в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22.12.2006р. в розмірі 30109,74 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3: квартиру загальною площею 62,1кв.м., що знаходиться за адресою, АДРЕСА_1, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Позов обґрунтований тим, що22.12.2006р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав їй кредит у розмірі 34 000,00 доларів США, а ОСОБА_4 повинна була повернути кредит в повному обсязі, сплативши за його користування 9,5 % річних. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банком було прийнято в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, іпотекодателями якого стали відповідачі по справі.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 свої обов'язки за укладеним договором кредиту не виконала, утворилася заборгованість по поверненню кредитних коштів, по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі зазначеному вище, які позивач просить стягнути за рахунок іпотечного майна. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

ОСОБА_1, ОСОБА_3 у судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги не визнали посилаючись на наявність Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-УІІ від 03.06.2014р., який на їх погляд є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_2 направила до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності.

ОСОБА_4 та її представник вважали, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд, заслухавши сторін та третю особу, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи убачається, що 22.12.2006р. між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Банк), який у подальшому змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 (Позичальник)був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого позивач надавПозичальнику грошові кошти в сумі 34 000,00 доларів США, а остання, прийняла на себе обов'язок повернути кредит в повному обсязі не пізніше 22.12.2027 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14,50 % річних.

В наступному, 22.01.2010р. між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду №1, якою були змінені умови кредитного договору, а саме змінена процентна ставка за користування кредиту у період з 22.02.2010р. по 21.01.2011р. - 6,5%, та у період з 22.02.2011р. до кінця терміну дії Договору - 9,5% річних. Вказаною додатковою угодою були змінені розміри аннуїтентного платежу. Додатковою угодою №2 від 09.03.2011р. були внесені зміни до кредитного договору та був змінений розмір процентів, а саме у період з 09.03.2011р. по 08.03.2012р. - 6,5 % річних та у період з 09.03.2012р. до кінця терміну дії Договору в розмірі 9,5 % річних.

З метою забезпечення виконання вказаного вище кредитного зобов'язання, 22.12.2006р. між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. було укладено іпотечний договір. Предметом договору стало нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, власником якої є відповідачі по справі на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому ОМР 08.04.1998р.

Відповідно до статей 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу суму кредиту. У свою чергу ОСОБА_4 прийняв кредитні кошти, використала їх за призначенням, але грошові зобов'язання щодо погашення кредиту належним чином не виконала.

У зв'язку з цим відповідно до розрахунку Банка, станом на 09.01.2015року, по кредитному договору у ОСОБА_4 виникла заборгованість у розмірі 30109,74 доларів США, що за курсом НБУ станом складає 474 215,97грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту-28354,82 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1754,92 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту в розмірі 1167,51 грн., пеня за прострочення сплати процентів 1846,62 грн.

Згідно з положеннями ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст.589 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Як було зазначено вище відповідно до умов іпотечного договору, укладеного між сторонами, іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки в таких випадках: в разі невиконанняПозичальником основного зобов'язання; у разі порушення іпотекодацем обов'язків, встановлених іпотечним договором; в інших випадках, передбачених договором (п.2.1.1.-2.1.4. Іпотечного договору).

Порядок та умови звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку були визначені між сторонами у п.4.1.-5.3 Договору іпотеки, що не суперечить вимогам Закону України «Про іпотеку».

Отже, встановлення судом факту неналежного виконання прийнятого на себе кредитного зобов'язання ОСОБА_4 дає підстави Банку задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна - квартири АДРЕСА_1.

Зважаючи на викладене та враховуючи вказані норми суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація з прилюдних торгів є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Разом з тим, 03.06.2014 року був прийнятий Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з п.1 ст.1якого, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомо житлового майна не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Кредитним та іпотечним договором встановлено, що кредит ОСОБА_4 отримала в іноземній валюті, а загальна площа іпотечної квартири складає 62,1 кв.м. та використовується майновими поручителями і позичальницею, як постійне місце проживання. Даних проте, що ОСОБА_4 та відповідачі по справі мають інше нерухоме майно на праві власності, судом не встановлено.

Згідно з вимогами частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Відповідно до вимог ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Отже, вказаний Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» підлягає застосуванню, тому з урахуванням норми ст.217 ЦПК України виконання рішення суду необхідно відстрочити на час дії цього закону.

Заперечення відповідачів та третьої особи суд до уваги не приймає, оскільки мораторій не звільняє від виконання зобов'язання, а є відстроченням виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта(п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України), а відтак наявність дії мораторію не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках необхідно стягнути на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 3654,00грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88,212-215, ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

В рахунок стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 28 354,82 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 1754,92доларів США, пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 1167,51 гривень, пені за прострочення сплати процентів в розмірі 1846,62 гривань, за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22.12.2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 (ІПН-НОМЕР_1), звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 62,1кв.м., жилою площею 37,1кв.м., яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 (ІПН-НОМЕР_2), ОСОБА_2 (ІПН-НОМЕР_3), ОСОБА_3 (ІПН-НОМЕР_4), шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути в рівних частках зОСОБА_2 (ІПН-НОМЕР_1),ОСОБА_1 (ІПН-НОМЕР_2), ОСОБА_2 (ІПН-НОМЕР_3), ОСОБА_3 (ІПН-НОМЕР_4)на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Відстрочити виконання рішення суду на строк дії З акону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя -