АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/615/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 Мазуренко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М. , Бородійчука В. Г.
при секретарі< Волвенко А.В. судового засідання ПІБ>

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Уманської міської ради Черкаської області про визнання незаконним рішення Уманської міської ради Черкаської області, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулися у суд із позовом до Уманської міської ради Черкаської області про визнання незаконним рішення Уманської міської ради Черкаської області.

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2015 року позовну заяву, що подана депутатом Уманської міської ради V1 скликання ОСОБА_6, депутатом Черкаської обласної ради V1 ОСОБА_7, помічником депутата Черкаської обласної ради V1 скликання, представником позивача за довіреністю, ОСОБА_8, помічником депутата Черкаської обласної ради V1 скликання, представником позивача за довіреністю, ОСОБА_9 про визнання незаконним рішення Уманської міської ради Черкаської області, - повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із ухвалою судді про повернення позовної заяви, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на ухвалу судді суду першої інстанції, оскільки вважає її постановленою з порушенням норм процесуального права, та просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду в засідання не з'явились, не повідомивши про причини неявки, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Так, за матеріалами справи колегією суддів встановлено, що позивачі з даним позовом звернулася до суду 21 січня 2015 року (а. с. 1 - 5 ).

22 січня 2015 року ухвалою судді позовну заяву було повернуто позивачам на підставі ч.3 ст. 121 ЦПК України ( а. с. 7 - 9 ), оскільки суддя прийшов до висновку, що діяльність депутатів місцевих рад врегульовано Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» і у разі виявлення порушень законодавства України депутат місцевої ради звертається з цього приводу до відповідних органів державної влади.

Однак, з такими висновками судді погодитись неможливо.

За положеннями ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що при вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року N 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року N 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

П. 7 даної постанови визначено, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року N 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06. 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір за розгляд справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Окрім того, ч.3 ст. 121 ЦПК України визначено чіткі і виключні підстави для повернення позовної заяви, а саме заява повертається у випадках, коли:

1) позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову;

2) заяву подано недієздатною особою;

3) заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи;

4) справа не підсудна цьому суду;

5) подана заява про розірвання шлюбу під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України;

6) подана заява без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 цього Кодексу.

Як вбачається із позовної заяви, позивачі, як фізичні особи, яким гарантується право на звернення до суду ст.55 Конституції України та національним законодавством, звернулися до місцевого суду із вимогою про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, тобто Уманської міської ради стосовно земельних відносин.

Також, право на справедливий суд закріплено і у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Проте, дані положення норм ЦПК України не були враховані суддею суду першої інстанції при постановленні ухвали про повернення позовної заяви і не визначено підставу, передбачену п. 1 - 6 ч.3 ст.121 ЦПК України, з якої така заява повертається.

А тому, з наведеного випливає, що суддя суду першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, з мотиву недотримання позивачем вимог ч.3 ст. 121 ЦПК України, допустив порушення згаданих вище норм процесуального права, і тому доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а ухвала судді до скасування з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання щодо відкриття провадження, відповідно до положень ст.312 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, ст.304 , ст.307 ,ст. 312 , ст. 314 , ст. 315 , ст. 319 ЦПК України , колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Уманської міської ради Черкаської області про визнання незаконним рішення Уманської міської ради Черкаської області , - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання щодо відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :