АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 667/2249/15-ц
Номер провадження №22-ц/791/2391/2015 Головуючий в І інстанції: Спічак О.Б.
Категорія: 37 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця 01 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 14 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину, -

В С Т А Н О В И Л А:

27 березня 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила: визнати їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Херсоні; визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 11.02.2009 року Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою ОСОБА_5 та свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20.02.2014 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. ОСОБА_3.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4, після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1. Вказану спадщину прийняла рідна сестра її батька (її тітка) ОСОБА_5, яка була спадкоємцем другої черги за законом і якій було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.02.2009 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Після її смерті спадщину прийняла її дочка ОСОБА_3, якій видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.02.2014 року. Для оформлення спадщини після смерті свого батька вона звернулась до нотаріальної контори, але їй було відмовлено через пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Вказаний строк нею був пропущений з поважної причини, оскільки про смерть свого батька вона дізналася лише у вересні 2014 року, коли приїхала в Херсон його провідати. До цього у 1990 році батько розлучився з її матір'ю і переїхав проживати зі своєю коханкою в Херсон, а вона з матір'ю та братом залишились проживати в Одеській області. Батько інколи приїжджав до них в гості, вона також приїжджала в гості до нього. З його рідною сестрою (її тіткою) ОСОБА_5 вона ніяких стосунків не підтримувала. У 2007 році вона вийшла заміж, на весілля запросила батька, але він не приїхав, за що вона на нього сильно образилася і після цього не спілкувалась. Про смерть батька ніхто з родичів їй не повідомив і тому вона не була на його похованні. У вересні 2014 року, коли вона приїхала до батька, то дізналася, що він помер ще в 2007 році. На підставі, зокрема, ч.3 ст.1272, ст.1301 ЦК України просила задовольнити позов.

Рішенням суду від 14 липня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, недоведеність обставин справи та неповне з'ясування обставин справи. Зокрема, вказала, що суд не звернув увагу на те, що причина, з якої вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, дійсно є поважною. З 2007 року вона, образившись на батька через його неприїзд 27.01.2007 року на її весілля, не підтримувала з ним відносини, тому не знала про його смерть ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому вона жила в Одеській області. Лише у вересні 2014 року вона вже зі своїм новим обранцем ОСОБА_7 приїхала в м.Херсон, щоб відновити стосунки з батьком. Тоді вона й дізналася про його смерть. Також зазначила, що поза увагою суду залишились і пояснення свідків ОСОБА_7 та її матері ОСОБА_8, яка пояснила, що хоча сама й була на похованні колишнього чоловіка, але дочці своїй (позивачці) про це не сказала, щоб її травмувати, оскільки на той час у неї був викидень. Також вказала, що суд не звернув увагу на те, що вона не проживала спільно зі своєю матір'ю з 18 років, що відсутні докази того, що вона була повідомлена про смерть батька. Крім того, зазначила, що судом залишений поза увагою той факт, що при прийнятті спадщини її рідна тітка ОСОБА_5 вказала на відсутність спадкоємців першої черги.

У своєму запереченні представник відповідача просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Позивачка ОСОБА_2 (а.с.43 звор.), що народилася ІНФОРМАЦІЯ_3. в Республіці Куба, та ОСОБА_9 (а.с.18), що народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Великий Дальник Біляївського району Одеської області, є дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.37), який на підставі Свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 29.01.2003 року (а.с.10) був власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.10) і який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

З копії спадкової справи №899/2007 Третьої Херсонської державної нотаріальної контори (а.с.32-45) вбачається, що після смерті ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини звернулася 31.10.2007 року його рідна сестра ОСОБА_5, 1957р.н., прізвище якої при народженні - "ОСОБА_5" (а.с.36 звор.), яка змінила своє прізвище на "ОСОБА_5" після реєстрації шлюбу 01.03.1984р (а.с.36 звор.).

11 лютого 2009 року Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 (зареєстровано в реєстрі за №1-154). Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з зазначеної квартири АДРЕСА_1 (а.с.45).

03 грудня 2014 року до вказаної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 звернулася його дочка ОСОБА_2 Їй нотаріусом було повідомлено, що спадкове майно вже оформлено на сестру спадкодавця ОСОБА_5, яка прийняла спадщину у встановлений строк (а.с.35 звор.).

Згідно довідки державного нотаріуса Третьої Херсонської державної нотаріальної контори О.В. Збутевич надана інформація про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, про звернення 03.12.2014р ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 Їй було роз'яснено підстави для оформлення спадщини і право на звернення до суду (а.с.46).

З копії спадкової справи №2/2014 приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. (а.с.18-31) вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (а.с.22) спадщину прийняла її дочка ОСОБА_3, 14.06.1987р.н. (а.с.26), прізвище якої при народженні - "ОСОБА_5" (а.с.26), яка змінила своє прізвище на "ОСОБА_5" після реєстрації шлюбу 01.08.2010р (а.с.25 звор.). При цьому на користь неї відмовився від спадщини її батько ОСОБА_11 (а.с.320)

20 лютого 2014 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 (зареєстровано в реєстрі за №33). Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з зазначеної однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с.28 звор.).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 дійсно 27.01.2007 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 в другому відділі реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеса. Її прізвище після шлюбу - "ОСОБА_2" (а.с.75). Шлюб було розірвано за рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 15.03.2011р (а.с.115).

З копії паспорта позивачки, який видано 21.05.2014 року, вбачається, що її прізвище - "ОСОБА_5" (а.с.8).

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування":

--- особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

--- суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

--- визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

--- вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

--- у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

--- спадкоємець, який прийняв спадщину в наданий судом додатковий строк, має право звернутися до суду з вимогами про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, якщо спадкоємці, які прийняли спадщину, не дають згоду на внесення нотаріусом за місцем відкриття спадщини цих змін. На підставі рішення суду нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

--- у разі коли після спливу строку для прийняття спадщини та розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (стаття 1272 ЦК), такі спадкоємці мають право вимагати передання їм частки в натурі шляхом перерозподілу майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. При переході за цих обставин спадкового майна як відумерлої спадщини до територіальної громади такий спадкоємець має право вимагати його передання в натурі.

Згідно п.27 зазначеної постанови: відповідно до ст.1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Суд повно, всебічно дослідив обставини справи та дав належну оцінку зібраним доказам по справі, а тому прийшов до вірного висновку про те, що позивачка не надала належних доказів того, що вона з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини.

Прийшовши до такого висновку, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

При цьому колегія суддів враховує, що жодних доказів про наявність причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у 6-місячний строк позивачем не надано. Посилання її на необізнаність про смерть батька спростовується зібраними у справі доказами. Як правильно зазначив суд першої інстанції, позивачка постійно проживала на території України, мала змогу протягом останніх 7 років підтримувати стосунки з батьком та його родичами. Крім того, при похованні її батька була присутня її мати, яка проживала з дочкою (позивачкою) в одній місцевості. Крім того, при апеляційному розгляді справи стороною відповідача було вказано, що при похованні батька позивачки був присутній і його син (тобто рідний брат позивачки). Тобто, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними та такими, що об'єктивно пов'язані з непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Також колегія суддів виходить з принципу правової визначеності та стабільності правового порядку, виходить з досить тривалого часу (більше семи з половиною років), що пройшов після смерті спадкодавця до подання позивачкою заяви до нотаріальної контори, виходить з того, що вже навіть померла ОСОБА_5, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_9, і після її смерті вже прийняла спадщину її дочка - відповідачка у справі, яка оформила своє право власності на квартиру.

У зв'язку з зазначеним обґрунтованим є і рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, оскільки, як встановив суд, свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.02.2009 року та свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.02.2014 року, видані відповідно Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою ОСОБА_5 та приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. ОСОБА_3 з дотриманням вимог Закону України "Про нотаріат" та Інструкції про порядок вчиненя нотаріальних дій нотаріусами України.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і є такі, що висновки суду не спростовують. Зокрема, посилання заявника на неповідомлення її про смерть батька, на поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини спростовується зібраними у справі доказами, фактом постійного проживання позивачки на території України та її можливістю підтримання стосунків з батьком, присутністю при похованні спадкодавця матері позивачки, з якою вона у нормальних відносинах. При цьому посилання на неповідомлення матір'ю її про смерть батька через викидень не можуть братися до уваги через досить тривалий час, наданий законом для прийняття спадщини. Також не приймаються до уваги посилання позивачки на окреме проживання її від матері з 18 років, оскільки такий факт не є таким, що підтверджує поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини. Крім того, посилання заявника на повідомлення ОСОБА_5 при прийнятті спадщини про відсутність спадкоємців першої черги також залишаються поза увагою, оскільки суперечать дійсним фактам, зокрема, у своїй заяві про прийняття спадщини від 31.10.2007 року ОСОБА_5 не зазначала про відсутність спадкоємців першої черги.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 14 липня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді :