АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/1372/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Гребенюк В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі по тексту - ПАТ «Альфа-Банк») до ОСОБА_2, ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 467 453 грн. 75 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 23 191 грн. 27 коп., неустойку у розмірі 688 грн. 39 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір к розмірі 1 827 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір к розмірі 1 827 грн.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог. На думку апелянта, суд першої інстанції, безпідставно виходив з розрахунку заборгованості станом на 01 липня 2014 року, наданого позивачем, який не відповідає дійсності. Зазначає, що ОСОБА_2 періодично сплачує кредит, а тому банк повинен був надати новий розрахунок заборгованості на день винесення рішення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з наведених в ній підстав.

В судове засідання представник ПАТ «Альфа-Банк», ОСОБА_2 та особисто ОСОБА_1 не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень, ОСОБА_1 забезпечила явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2706/0508/71-290, за умовами якого ПАТ «Сведбанк» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 49 500 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 11,90 % річних та кінцевим терміном погашення кредиту до 28 травня 2037 року (а.с.5-7).

Відповідно до п. 3.9. вказаного договору при порушені умов, передбачених п. 5.1.8 цього договору, та/або у випадках, в яких чинним законодавством України передбачено право дострокової вимоги виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, та/або якщо позичальник порушує строки платежів, встановлені п. 3.1. цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому цим пунктом. Вимога про дострокове повернення кредиту та сплати процентів за користування ним направляється позичальникові у порядку, передбаченому п. 3.10 цього договору.

Відповідно до п. 3.10 договору у випадку порушення умов п.п. 3.8 та/бо 3.9 та/або п. 6.1.2 цього договору та/або умов іпотечного договору, що укладається між банком та позичальником у відповідності до п. 2.1 цього договору, вимога про виконання порушеного зобов'язання направляється банком позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надсилання банком за адресою позичальника, зазначеною в реквізитах цього договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцяти денного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням зв'язку при відправленні листа з повідомленням про вручення або дата, зазначена в повідомленні, яке отримане позичальником особисто у банку.

Згідно з п. 8.1. вказаного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. При розрахунку суми пені за кількість днів у році приймається - 360.

Також, 28 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 2706/0508/71-290-Р-1, за умовами якого остання зобов'язалася перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих ВАТ «Сведбанк» ОСОБА_2 у вигляді кредиту відповідно до кредитного договору № 2706/0508/71-290 від 28 травня 2008 року (а.с.13).

ВАТ «Сведбанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконало належним чином, про що свідчить заява на видачу готівки № 648_2 від 28 травня 2008 року (а.с.14).

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.25-39).

15 червня 2012 рооку між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.40-46).

ПАТ «Альфа-Банк» на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 направлялись вимоги від 23 липня 2014 року, що підтверджується реєстром поштових відправлень та квитанцією (а.с.19-24).

ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 01 липня 2014 утворилась заборгованість за кредитним договором № 2706/0508/71-290 від 28 травня 2008 року у розмірі 39 663,47долара США, що за курсом НБУ в гривневому еквіваленті складає 467 453 грн. 75 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 1 967,78доларів США, що за курсом НБУ в гривневому еквіваленті складає 23 191 грн. 27 коп., а також пеня у розмірі 58,41доларів США, що за курсом НБУ в гривневому еквіваленті складає 688 грн. 39 коп. (а.с.18).

ПАТ «Альфа-Банк» порушило перед судом питання про дострокове стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1, заборгованості за кредитним договором № 2706/0508/71-290 від 28 травня 2008 року.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Таким чином, установивши, що ОСОБА_2 неналежним чином виконує свої зобов'язання за кредитним договором № 2706/0508/71-290 від 28 травня 2008 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 заборгованості.

Оскаржуючи рішення, ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 вносив платежі в рахунок погашення заборгованості з 01 липня 2014 року по день ухвалення рішення, а тому посилання апелянта на те, що розрахунок заборгованості наданий ПАТ «Альфа-Банк» не відповідає дійсності є безпідставними.

Крім того, ОСОБА_2 у своїй заяві від 21 листопада 2014 року визнав позовні вимоги в повному обсязі (а.с.77).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що її не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та на їх правильність не впливають.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І. Побірченко