Справа №468/489/15-ц 15.05.2015 15.05.2015 15.05.2015
Провадження №22-ц/784/1166/15
Провадження № 22-ц/784/1166/15 Суддя першої інстанції Копейка Т.О.
Доповідач апеляційної інстанції Самчишина Н.В.
Ухвала

Іменем України

15 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Галущенка О.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Шпонарською О.Ю.,

без участі осіб, які беруть участь у справі, належно повідомлених про час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

на ухвалу судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2015 року, постановлену за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» або Банк) про повернення банківського вкладу та стягнення грошових коштів,

установила:

01 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського вкладу та стягнення грошових коштів.

Ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2015 року відкрито провадження у справі.

Представник Банку подав на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що при відкритті провадження судом порушені правила підсудності, яка мала визначатись за місцем знаходження юридичної особи-відповідача, за адресою: м. Київ, вул. Артема, 60, просив ухвалу суду скасувати, та постановити нову з цього питання.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За загальним правилом визначення підсудності справи та відповідно до статті 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до частини 5 статті 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Таким чином, у справах цієї категорії (захист прав споживачів) альтернативою є зареєстроване місце проживання чи перебування позивача та місце завдання шкоди. Позивач має право на вибір між декількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа (пункт 14 статті 110 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що спір виник між фізичною особою ОСОБА_2 та фінансовою установою - Банком з договору банківського вкладу.

Відповідно до частини 2 статті 1058 ЦК України договір банківського вкладу з фізичною особою є публічним договором, характер якого визначається положенням статті 633 ЦК України.

За змістом статті 633 ЦК України та положень статті 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» фізична особа є споживачем послуг банку (клієнт банку), зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки.

Аналогічним чином вирішує питання про правову природу спірних правовідносин і Закон «Про фінансові послуги та держане регулювання ринку фінансових послуг» (далі - Закон).

Так, згідно з преамбулою Закону ним встановлені загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, а його метою є створення правових засад для захисту інтересів споживачів фінансових послуг.

Законом також визначено, що фінансовою послугою є операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб (частина 1 статті 1 Закону), в тому числі залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення ( частина 1 статті 4 Закону).

На даний час судова практика розглядає відносини між фізичною особою - вкладником та комерційним банком, як відносини між споживачем та виконавцем послуг, зокрема, в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» в пункті 2 серед інших відносин, які регулює Закон України «Про захист справ споживачів», встановлені відносини, які виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання й зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Таким чином, правовідносини, що виникають з договорів банківського вкладу підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», а підсудність спору за позовом вкладника, споживача фінансових послуг, може визначатись за правилами частини 5 статті 110 ЦПК.

Оскільки позивач ОСОБА_2, як сторона договору банківського вкладу та споживач фінансових послуг, має зареєстроване місце проживання у м. Баштанка (а.с. 16), то звернення до суду за місцем свого проживання до Баштанського районного суду Миколаївської області відповідає зазначеній нормі.

Оскільки порушень правил підсудності не встановлено, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали судді від 02 квітня 2015 року.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального закону, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити, а ухвалу судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: