Справа № 732/1992/14 Провадження № 22-ц/795/423/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Лиманська М. В. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко О.І.,
суддів:Скрипки А.А., Шевченка В.М.,
при секретарі:Сахаровій К.О.,
за участю:позивачки ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8, відповідача ОСОБА_9, представника третьої особи Макієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 20 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_9, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Городнянському районі Чернігівської області про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 20 січня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права.

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 20 січня 2015 року позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_9 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з січня 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції помилкового дійшов висновку про те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_5 проживали однією сім'єю в період з січня 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Апелянтом було надано достатньо доказів на спростування вказаного, які судом не взяті до уваги. Натомість суд першої інстанції помилково взяв до уваги докази позивачки, які сфальсифіковані , а тому є неналежними.

Апелянт зазначає, що її батько ОСОБА_12 ніякого спільного побуту із позивачкою ОСОБА_5 не мав, оскільки ніяких спільних речей за період із 1994 по 2014 рік ними придбано не було, ніяких взаємних прав та обов'язків між ними не виникало.

Також, апелянт зазначає, що за період із 1994 по 2014 роки позивачка щорічно зверталась з заявами до УПСЗН у Городнянському районі за отриманням державної субсидії на житлово-комунальні послуги за місцем свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_1, в яких зазначала, що її сім'я складається лише з однієї особи - ОСОБА_5 і інших членів сім'ї в неї немає. Зараз, з метою незаконного отримання страхового відшкодування із Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, ОСОБА_5 стала стверджувати, що вона нібито проживала однією сім'єю з її батьком ОСОБА_12

Крім того, апелянт зазначає, що позивачка ОСОБА_5 окрім її рідного батька ОСОБА_12 проживала з іншими чоловіками та вела аморальний спосіб життя.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_7, а рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 20 січня 2015 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що відповідачі є рідними сином та донькою ОСОБА_12. (а.с.37, 42).

Відповідно до копії акту про нещасний випадок №1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 р. з ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3. під час роботи в КП «Обласна база спеціального медичного постачання» стався нещасний випадок. ОСОБА_12 помер на місті (а.с.7,8-11).

Померлий перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_13, який розірвано 10.01.1995 року. (а.с.13). За час спільного проживання колишнім подружжям було придбано будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 м. Городня, Чернігівської області. Після розлучення, відповідно до рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 30.11.1995 року будинок було поділено: ОСОБА_12 було виділено 1/4 частину будинку. (а.с.34,102). За вказаною адресою станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 року були зареєстровані ОСОБА_13 та його колишня дружина ОСОБА_13 Відповідачів за цією адресою знято з реєстрації: ОСОБА_9 - 27.09.11 року, а ОСОБА_7 - 26.11.14року.( а.с.44-46)

Копіями особових справ за останнім та передостаннім місцями роботи ОСОБА_12 - в Городнянському районному будинку культури та в КП «Обласна база спецмедпостачання» встановлено, що в особових листках обліку кадрів померлий зазначав місце фактичного проживання АДРЕСА_1 (а.с.68-81, 120)

З копій медичних довідок про проходження медичних оглядів від 22.04.2012 року встановлено, що фактична адреса проживання ОСОБА_12 зазначена АДРЕСА_1. Ця ж адреса фактичного проживання зазначена в картці проходження медичного огляду від 11.12.2007 року (а.с.97-99)

Згідно копії свідоцтва про право власності від 19.04.1994 року квартира по АДРЕСА_1 набута у власність позивачкою в процесі приватизації та належить їй на праві власності в цілому (а.с.95).

Довідкою Кузницької сільської ради від 12.12.2014 року встановлено, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_12 обробляла земельну ділянку в селі Кузничі, яка належала ОСОБА_12 (а.с.35-36).

З адресованої суду першої інстанції письмової заяви матері загиблого ОСОБА_12 - ОСОБА_14, завіреної нотаріально, встановлено, що остання підтверджує факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року її сина ОСОБА_12 та ОСОБА_5

Довідкою виконкому Городнянської міської ради від 17.09.2014 року встановлено, що ОСОБА_5 поховала ОСОБА_12 за свій рахунок (а.с.14). Здійснення витрат позивачки на поховання ОСОБА_12 також підтверджено і копією видаткової накладної від 13.09.2014 року та рахунку на обслуговування поминального обіду від 14.09.2014 року (а.с.16-17).

З оглянутих в судовому засіданні фотокарток, що містяться в матеріалах справи вбачається, що на останніх зображені ОСОБА_12 та ОСОБА_5

З технічного запису судового засідання суду першої інстанції вбачається, що допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_15,ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 в своїх поясненнях підтвердили факт проживання ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , як чоловіка та жінки однією сім»єю. В своїх показах вони зазначали, що позивачка з померлим вели спільне господарство, піклувалися один про одного, зустрічали свята, робили ремонтні роботи та прибудови. З моргу тіло ОСОБА_12 привозили до квартири позивачки, звідти відбувалось поховання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою доведено факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з загиблим ОСОБА_12, її докази та доводи не спростовані стороною відповідачів. Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивачки надали суду переконливі показання, що загиблий ОСОБА_12 проживав з позивачкою однією сім'єю, вів спільне господарство і ці показання свідків узгоджуються з поясненнями позивачки та підкріплені фотокартками, наданими нею. В свою чергу показання свідків зі сторони відповідачів не містять переконливих даних про їхню обізнаність щодо суттєвих обставини життя ОСОБА_12, відповідачка ОСОБА_7 не надала суду жодної фотокартки з померлим батьком, пояснюючи відсутність у неї фотокарток батька тим, що з 1995 року вона жодного разу з батьком не фотографувалась.

Вимоги позивачки про встановлення факту проживання однією сім'єю з загиблим ОСОБА_12 впливають на виникнення її права на отримання страхової виплати, передбаченої законом,оспорюють ся відповідачами, а тому справа за її позовом розглянута судом в порядку позовного провадження.

Такий висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку і не суперечать нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини. Отже посилання суду на ст.3 Сімейного кодексу України, ст.256 ЦПК України слід визнати правильним.

Згідно положень ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Виходячи з положень гл.8 ЦПК України, однією з підстав встановлення факту, що має юридичне значення, є те, що такий факт повинен тягнути за собою певні юридичні наслідки.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка ОСОБА_5 вказувала, що встановлення факту її спільного проживання з загиблим ОСОБА_12 необхідно для отримання страхової виплати, в обґрунтування факту свого спільного проживання з ОСОБА_12, спільного ведення ними домашнього господарства, позивач ОСОБА_5 посилалася на покази свідків, фотокартки, інші письмові матеріали.

Апеляційний суд, аналізуючи покази свідків в сукупності з іншими матеріалами справи, приходить до висновку, що знайшов своє підтвердження факт спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_12 однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права, висновків суду не спростовують, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Враховуючи зазначене, оскаржуване рішення суду є законним, обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають правових підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 20 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: