АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/677/15 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Сташків Б. І.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю ОСОБА_1, її представника

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 25 березня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони нотаріусам Першої Тернопільської державної нотаріальної контори вчиняти дії щодо оформлення права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, до вирішення справи по суті за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа - опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради про встановлення факту батьківства.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25 березня 2015 року заяву задоволено.

Заборонено нотаріусам Першої Тернопільської державної нотаріальної контори вчиняти дії щодо оформлення права власності на спадкове майно після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа - опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради про встановлення факту батьківства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на те, що судом при вирішення даної заяви були порушені норми процесуального та матеріального права.

Зокрема апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено ні доказів, ні обставин, з якими суд першої інстанції пов'язував необхідність вжиття заходів забезпечення позову та відповідні посилання про обгрунтованість припущень про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час слухання справи.

ОСОБА_1 та її представник вважають ухвалу судді законною, просять апеляційну скаргу відхилити, ухвалу-залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Однак, колегія суддів вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам закону та обставинам по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа - опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради про встановлення факту батьківства.

25 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що даний позов спрямований на встановлення юридичного факту батьківства ОСОБА_3 та її дочки. Заявниця вказує, що їй стало відомо про факт відкриття нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори спадкової справи після смерті ОСОБА_3 Задоволення позову у даній цивільній справі означатиме, що дочка позивачки входитиме до спадкоємців першої черги усього майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 Однак до цього моменту уся спадкова маса може бути розподілена між іншими спадкоємцями, а це у свою чергу, вимагатиме цілої системи дій щодо повторного розподілу спадщини, з включенням до спадкоємців дочки ОСОБА_1 Саме тому заявниця вважає, що на даний момент слід заборонити нотаріусам вчиняти дії щодо розподілу спадщини, котра залишилась після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, відповідно до ч.1 ст. 152 цього Кодексу шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглядаючи заяви про забезпечення позову, суди повинні враховувати роз'яснення Верховного Суду України, що містяться в Постанові Пленуму № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Відповідно до п. 4 зазначеної Постанови суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Даний вид забезпечення позову не відповідає позовним вимогам, а тому ухвала суду про задоволення заяви шляхом заборони нотаріусам Першої Тернопільської державної нотаріальної контори вчиняти дії щодо оформлення права власності на спадкове майно після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання законної сили рішенням суду у вищевказаній справі суперечить вимогам закону та обставинам по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Враховуючи вимоги закону та обставини справи, колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням ухвали з питання забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 312, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 25 березня 2015 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом заборони нотаріусам Першої Тернопільської державної нотаріальної контори вчиняти дії щодо оформлення права власності на спадкове майно після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа - опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради про встановлення факту батьківства відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Р.М. Кузьма