У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Максимчук З.М., Малько О.С.

секретар судового засідання - Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2015р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Рівненського міського суду від 31 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300 грн. щомісячно - відкликано.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Вважаючи дане рішення в частині розміру аліментів, що визначені судом незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги про збільшення аліментів до 600 грн. виходив з того, що такий їх розмір не відповідає вимогам законодавства та матеріальним можливостям платника аліментів.

До такого висновку суд дійшов з огляду на його пояснення, що були надані в судовому засіданні щодо розміру його заробітної плати. Так, будучи юридично необізнаним та не розуміючи процесуальну важливість наданих пояснень, в судовому засіданні ним було зазначено, що розмір його заробітної плати складає 2 300 грн. щомісячно. Однак, розмір його заробітної плати носить мінливий характер, не являється фіксованим та коливається від 1 500 до 2 300 грн.

Вважає висновок суду про наявність в нього матеріальної можливості сплачувати встановлені рішенням аліменти необґрунтованим, оскільки ґрунтується на обставинах, що встановлені без належних на те доказів. При визначенні розміру аліментів у сумі 600 грн. судом належним чином не враховано, що на його утриманні перебуває ще одна донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стосовно обов'язку сплачувати аліменти на утримання своєї доньки ОСОБА_3, не заперечує, а рішення суду в цій частині не оскаржує.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення в частині розміру аліментів змінити, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 500 грн. В решті рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 31.03.2010р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі по 300 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження.

У зв"язку із змінами обставин, що існували на час постановлення рішення, зокрема поліпшення матеріального становища ОСОБА_1, оскільки тоді він ніде не працював, а на даний час офіційно працевлаштований, що підтверджується довідкою ТОВ „Свиспан Лімітед", погіршенням матеріального становища ОСОБА_2 у зв"язку з інфляційними процесами, суд першої інстанції правильно керуючись ст. 192 СК України постановив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та збільшив розмір аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки.

Визначаючи розмір аліментів в 600 грн. щомісячно, судом першої інстанції враховані вимоги ст. 182 СК України, враховано розмір середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 в сумі біля 3000 грн., та виходячи із засад розумності та виваженості, судом наведені відповідні мотиви і висновки, з якими погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, з якими погоджується і колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував дійсні обставини по справі, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2015р. залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: З.М. Максимчук

О.С. Малько