Справа №295/8123/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Ващук Ю.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю відповідачки ОСОБА_2,

за участю представника відповідачки ОСОБА_3,

представник третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкування з дитиною та у її вихованні, визначення способу, порядку спілкування та участі у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкування з дитиною та у її вихованні, визначення способу, порядку спілкування та участі у вихованні дитини. До початку судового процесу між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан (далі за текстом - ОСОБА_5 A.M.Р.), громадянином ОСОБА_7, що постійно мешкає за адресою: ОСОБА_7, м. Ланна, вул. Мальмеркервег буд. 35 був укладений Договір №08-2-15 від 08.04.2015 р. про надання йому правової допомоги.

ОСОБА_8 позовних вимог свідчить, що ОСОБА_5 A.M.Р. в 2013 р. познайомився через сайт в Інтернеті «Мусліма» з відповідачкою по справі Дмитрук ОСОБА_9. ОСОБА_10М.Р. деякий час спілкувався з ОСОБА_2 за допомогою інтернету, після чого зустрілись в травні 2013 p. i з цього часу зустрічалися з метою створення ciм'ї і почали разом мешкати з серпня 2013 р. 3 серпня 2013 р. по вересень 2013 р. ОСОБА_5 A.M.Р. та ОСОБА_2 мешкали разом в м. Житомир. 3 жовтня 2013 р. вони переїхали разом жити до Польщі де проживали в м. Краків а з грудня 2013 р. переїхали мешкати до ОСОБА_7 в м. Уппсала, де мешкали разом до лютого 2014 р. 3 березня 2014 р. до липня 2014 р. ОСОБА_5 A.M.Р. з ОСОБА_2 мешкали в ОСОБА_7 м. Мальме та Хельсінборг. Під час сумісного проживання ОСОБА_5 A.M.Р. та ОСОБА_2 домовились про реєстрацію релігійного шлюбу, після чого планували реєстрацію шлюбу в суді за законами ОСОБА_7. 3 цією метою ОСОБА_2 змінила своє віросповідання та прийняла мусульманство, після чого в серпні 2014 р. ОСОБА_5 A.M.Р. та ОСОБА_2 зареєстрували свій шлюб за релігійними традиціями мусульман в мечеті.

У зв'язку з веденням своїх справ в Україні, з серпня 2014 р. ОСОБА_5 A.M.Р. з ОСОБА_2 почали мешкати в м. Житомир на вул. Крошенській. На цей час ОСОБА_2 вже була вагітна. 18.09.2014 р. ОСОБА_2 народила дiвчинкy, яку назвали ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан про що відділом ДРАЦС реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області 14.10.2014 р. зроблено відповідний актовий запис № 2940 та 20.01.2015 р. було видане свідоцтво про народження, де ОСОБА_5 A.M.Р. вказаний батьком а ОСОБА_2 вказана матір'ю дитини.

У звязку зі справами у ОСОБА_7, 21.12.2014 р. ОСОБА_5 A.M.Р. був вимушений виїхати з м. Житомира. 27.12.2014 р. ОСОБА_10М.Р. стало відомо, що ОСОБА_2 разом з дитиною ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан, без відома та згоди ОСОБА_10М.Р., як батька дитини, переселилася за іншою адресою i почала переховувати від ОСОБА_10М.Р. їх сумісну дитину. У зв'язку з цим, 29.12.2014 р. ОСОБА_5 A.M.Р. був вимушений повернутися в м. Житомир, але ОСОБА_2 почала переховуватись, з метою ухилитися від надання можливості ОСОБА_10М.Р. як батькові, брати участь в вихованні i утриманні їх доньки, ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан.

Під час перебування у м. Житомирі Осман A.M.Р. стало відомо, що ОСОБА_2 переселилась до своєї матері за адресою: м. Житомир, 1-ий провулок Кірова, б. 1-а. При спробах встановити нормальні стосунки з дружиною та узгодити побачення з донькою, ОСОБА_2 за будь-яких причин не бажала розмовляти по мобільному телефону, надавати можливості зустрічатися та бачитися з дитиною, організовувала скандали з ОСОБА_10М.Р. з метою спровокувати його на неправомірні дії щодо неї.

ОСОБА_10 A.M.Р. намагався з'ясувати причини такої поведінки відповідачки, але вона відмовилась надавати йому роз'яснення з цього приводу, однак повідомила, що жити з ним не бажає.

ОСОБА_11 з цього приводу звертався з заявою до правоохоронних органів, але як йому стало відомо в міліції при наданні пояснень ОСОБА_2 повідомила, що вона не бажає, щоб батько бачив свою доньку. Позивачу запропонували звернутися до органів опіки та до суду.

3 метою відновлення прав на участь у вихованні його доньки ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан, ОСОБА_5 A.M.Р. через свого представника ОСОБА_12, уповноваженого представляти його інтереси в органах опіки та піклування, 23.01.2015 р. звернувся з заявою до Служби у справах дітей Житомирської міської ради. В заяві ОСОБА_12, діючи в інтересах ОСОБА_10М.Р., просив визначити графік спілкування ОСОБА_11 з його донькою ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан та сприяти доступу до участі в виховані дитини. На час направлення позову у суді, Служба у справах дітей Житомирської міської ради не розглянула заяву ОСОБА_12, заперечувала проти задоволення заяви, без будь-яких правових підстав відклала розгляд заяви до прибуття ОСОБА_5 A.M.Р. на засідання органу опіки та піклування. ОСОБА_11 A.M.Р. звертався з письмовою заявою до Служби у справах дітей про наявність у нього повноважного представника та неможливість прибути зі ОСОБА_7 на засідання органу опіки та піклування, але Служба у справах дітей Житомирської мicьoї ради, на його думку, зловживаючи наданими їй правами фактично відмовляється розглядати заяву позивача та надавати свій висновок по його заяві.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 чинить ОСОБА_5 A.M.Р. перешкоди у спілкуванні та виховані їx малолітньої доньки, ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан, 18.09.2014 р. н., він вимушений звернутися до суду, з вимогами надавши йому права діяти в його iнтepecax. ОСОБА_10М.Р. вважає, що необхідно визначити наступні способи його участі у спілкувані та виховані його неповнолітньої доньки, ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан: систематичні побачення за місцем проживания ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан, 18.09.2014 р. н., де б це місце мешкання не знаходилось на території України, у тому числі за адресою: м. Житомир, 1-ий провулок Kipoea, б. 1-а, або на нейтральній території щотижнево кожної суботи після 17.00 години та кожної неділі у присутності та без присутності ОСОБА_2 та інших ociб.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 A.M.Р. ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги свого довірителя.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не підтримала та суду пояснила, що дійсно у травні 2013 р. вона, через мережу інтернет, познайомилася з ОСОБА_5 A.M.Р. Через деякий час спілкування ОСОБА_10М.Р. приїхав до України де вони почали зустрічатися. 09.08.2013 р. між ОСОБА_10М.Р. та нею було укладено шлюб по законам Шаріату у Житомирській мечеті «Нур аль-Іслам». Разом вони не проживали так як ОСОБА_10М.Р. постійно жив у ОСОБА_7 і наміру переїжджати до України у нього не було хоча вона декілька разів пропонувала йому це зробити. У грудні 2013 р. вона відвідала ОСОБА_10М.Р. у ОСОБА_7, де він проживав у м. Уппсала. Зі своїми родичами ОСОБА_10М.Р. її не знайомив а через деякий час познайомив зі своєю сестрою та її дітьми, які проживали у м. Ланна. Коли вона повернулася до України, то зрозуміла, що вагітна. У червні 2014 р., коли вона приїхала до ОСОБА_7, була впевнена, що ОСОБА_10М.Р. залишить її ОСОБА_7 та влаштує пологи у європейській лікарні. Натомість ОСОБА_10М.Р. пояснив, що він не може оплатити пологи та забезпечити їй післяпологовий догляд у звязку з чим вона зрозуміла, що ОСОБА_10М.Р. не збирається мати сімю, вона зібрала свої речі і приїхала до України де 18.09.2014 р. народили доньку, яку назвали ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан. З пологового будинку її з донькою забирали її родичі. ОСОБА_10М.Р. приїхав до України лише у кінці жовтня 2014 р. Зареєструвавши дитину на себе і побувши у м. Житомир два дні, ОСОБА_10М.Р. продовжував перебувати на території України але на телефонні дзвінки не відповідав хоча зі слів одновірців їй стало відомо, що він по пятницях приходив до мечеті, яка розташована по вул. Хлібній у м. Житомир. У листопаді 2014 р. вона отримала від ОСОБА_10М.Р. телефонний дзвінок з українського номеру. Під час розмови ОСОБА_10М.Р. просив її щоб вона перевела на його рахунок частку грошей, які вона начеб то отримала при народженні дитини але вона пояснила, що ці гроші зараз ніхто не виплачує на що ОСОБА_10М.Р. їй не повірив і висловив свою недовіру щодо свого батьківства. Під час подальших телефонних розмов ОСОБА_10М.Р. постійно її ображав у звязку з чим, вона була змушена звернутися за допомогою до голови мусульманської організації м. Житомира ОСОБА_13 з проханням розірвати її шлюб з ОСОБА_10М.Р. Так як ОСОБА_10М.Р. на її телефоні дзвінки не відповідав, вона вирішила зателефонувати його сестрі у ОСОБА_7. Під час розмови з ОСОБА_7 вона дізналася, що вона зовсім не сестра а дружина ОСОБА_10М.Р. з якою він нещодавно розлучився, що ОСОБА_10М.Р. перебуває на обліку у лікаря психіатра і таких дружин як вона, тобто ОСОБА_2, у нього декілька. Коли ОСОБА_10М.Р. дізнався, що вона подала на розлучення, він по телефону дуже її лаяв. 20.12.2014 р. ОСОБА_10М.Р., у супроводі незнайомих їй людей, приїхав до квартири де вона проживала, став вимагати щоб вона підготувала документи для вивозу їх доньки за кордон. Ці вимоги супроводжувалися нецензурними словами та погрозами які вона сприйняла реально у звязку з чим була змушена звернутися до правоохоронних органів. 29.12.2014 р. ОСОБА_10М.Р. знову приїхав до квартири де вона проживала але на той час вона вже змінила місце проживання і коли двері квартири відкрив чоловік її сестри, то ОСОБА_10М.Р. кинувся на нього з ножем у звязку з чим були викликані співробітники правоохоронних органів. Крім того, у звязку з агресивною поведінкою ОСОБА_10М.Р., вона звернулася до голови мусульманської організації м. Житомира ОСОБА_13 який при бесіді намагався переконати ОСОБА_10М.Р. у належній поведінці але той ці пропозиції не слухав у звязку з чим їх шлюб з ОСОБА_10М.Р. було розірвано. 23.01.2015 р. ОСОБА_10М.Р. звернувся з заявою до Житомирської міської ради для встановлення зустрічей з донькою. У вечорі цього ж дня ОСОБА_10М.Р. з незнайомими людьми приїхав до будинку її матері і також влаштував сварку з її братом. 27.01.2015 р., ввечері, на її думку, незнайомі люди, яку супроводжували ОСОБА_10М.Р., затіяли сварку з її братом, ОСОБА_14, під час якої заподіяли брату тілесні ушкодження від яких він помер. 28.01.2015 р. ОСОБА_10М.Р. виїхав з України. З урахуванням сказаного вона вважає, що поведінка ОСОБА_10М.Р. у м. Житомирі, його психічний стан, відношення до неї та доньки, його наміри щодо утворення сімї, вказують на те, що ОСОБА_10М.Р. не можна надавати можливості спілкування з донькою так як це може негативно вплинути її психічний стан дитини, її здоровя.

Представник третьої особи проти задоволення позову заперечила, посилаючись на рішення міськвиконкому про недоцільність встановлення порядку побачень батька із донькою.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що ОСОБА_2 знає протягом останніх чотирьох років, так як вона відвідувала їх мечеть у м. Житомир. Під час відвідувань ОСОБА_2 питала у нього поради щодо одруження на чоловікові мусульманської віри. Він зразу їй не відповів але коли дізнався про кого йде мова, а саме про ОСОБА_10М.Р., то розповів ОСОБА_2, що небажано за цього чоловіка виходити заміж так як ця людина неадекватна але вони все-таки одружились у їх мечеті. Зі слів ОСОБА_2 він знає, що вона жила з ОСОБА_10М.Р. протягом двох років у ОСОБА_7, Польщі. Коли в них виникли проблеми, ОСОБА_10М.Р. посадив її на літак і відправив в Україну. Через деякий час ОСОБА_10М.Р. приїхав до України а саме до м. Житомира і при особистому спілкуванні він замітив, що ОСОБА_10М.Р. почав себе вести неадекватно. На його думку, ОСОБА_10М.Р., вживав наркотики та енергетичні напої. Зі слів ОСОБА_2 він дізнався, що ОСОБА_10М.Р. часто їй погрожував у звязку з чим він порадив їй звернутись до прокуратури, міліції. Також він радив ОСОБА_2 почекати, заспокоїтись, пожити окремо. Зі слів ОСОБА_2 він також дізнався, що ОСОБА_10М.Р. висловлював думки, що хотів вивезти їх доньку за кордон мотивуючи це тим, що за кордоном на дітей платять велику соціальну допомогу за рахунок якої можна жити. Крім того вказав, що ОСОБА_10М.Р. вчинив у мечеті скандал, винуватив відвідувачів мечеті у розвалі його сімї. На його думку, ОСОБА_2 ніяким чином не чинила ОСОБА_10М.Р. перешкод у спілкуванні з їх дитиною. ОСОБА_10 до того, як він почав себе неадекватно вести.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що зі слів ОСОБА_2 вона народила дитину і батьком дитини є ОСОБА_10М.Р. якого вона ніколи не бачила. Довгий час ОСОБА_2 разом з ОСОБА_10М.Р. не проживала так як він їй часто погрожував у звязку з чим вона була змушена певний час жити у тітки на квартирі. Крім того, зі слів ОСОБА_2, ОСОБА_10М.Р. погрожував їй забрати у неї дитину, а її вислати до Єгипту.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що зі слів ОСОБА_2 вона познайомилася з чоловіком з- за кордону, їздила до нього на зустріч, коли завагітніла - була дуже щаслива. Перед пологами їздила до ОСОБА_7 але народжувати приїхала в Житомир. Коли вона запитувала де батько, ОСОБА_2 мовчала, говорила тільки що має приїхати через місяць-півтора, реєструвати дитину. ОСОБА_2 весь час працювала, в гості до чоловіка їздила на пару днів, в Європі не жила. Через деякий час ОСОБА_2 почала розказувати, що чоловік поміняв до неї ставлення. На початку грудня 2014 р. ОСОБА_2 їй телефонувала, плакала, запитувала чи є місце де їй можна сховатись бо дійшло до того що чоловік почав прикладати до неї руки.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що ОСОБА_2 доводиться їй сестрою. Зі слів ОСОБА_2, спочатку вона не перешкоджала зустрічам дитини з батьком, вона хотіла щоб він приїздив. Вона часто відвідувала сестру з дитиною. Батька дитини вона жодного разу не бачила і слідів його перебування за місцем мешкання сестри не було видно. Через деякий час зібралася їх рідня для знайомства з новим чоловіком ОСОБА_2. Перша зустріч з чоловіком ОСОБА_2 визвала у неї негативні відчуття. Через деякий час вона дізналися від родичів про погрози чоловіка ОСОБА_2 щодо неї у звязку з чим вирішили переховувати ОСОБА_2. ОСОБА_10М.Р. звав ОСОБА_2 в Єгипет але вона запідозрила чому саме Єгипет, чому не запропонував ОСОБА_7? В грудні 2014 р., після дзвінка ОСОБА_2 ОСОБА_10М.Р. з повідомленням про те, що вони розходяться, ОСОБА_10М.Р. постукав в двері квартири, де на той час вона проживала зі своїм чоловіком а ОСОБА_2 переховувалась у другій квартирі. Двері відкрив її чоловік, Олександр і сказав що ОСОБА_2 тут не проживає після чого ОСОБА_10М.Р. дістав ножа, погрожував її чоловікові у звязку з чим було викликано міліцію.

Заслухавши учасників судового засідання, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, керуючись законом, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено. ОСОБА_8 копії паспорта на імя ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан, 14.06.1980 р. н. є громадянином ОСОБА_7. (а. с. 8).

ОСОБА_8 «Картки поляка» ОСОБА_2, 29.03.1983 р. н. (а. с. 32).

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі по шаріату, який зареєстровано у м. Житомир Україна 09.08.2013 р. та зроблено відповідний запис під № 20 (а. с. 51).

ОСОБА_8 довідки Духовної мусульманської організації м. Житомир «Нур аль-Іслам» № 01 16.02.2015 р. свідчить, що шлюб між ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан та ОСОБА_2 розірвано 13.01.2015 р. з ініціативи дружини, про що зроблено відповідний запис № 012 у книзі реєстрації. (а. с. 37).

ОСОБА_8 свідоцтва про народження ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан народилася 18.09.2014 р. про що відділом ДРАЦС реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області 14.10.2014 р. зроблено відповідний актовий запис № 2940 та 20.01.2015 р. було видане свідоцтво про народження, де ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан вказаний батьком а ОСОБА_2 вказана матір'ю дитини. (а. с. 7).

ОСОБА_8 характеристики Духовної мусульманської організації м. Житомир «Нур аль-Іслам» щодо прихожанина мечеті «Нур аль-Іслам» ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан свідчить, що ОСОБА_10М.Р. зарекомендував себе як мусульманин, який не дотримується норм Шаріату, створював конфліктні ситуації між побратимами, поводив себе неадекватно, агресивно. Колишня дружина ОСОБА_10М.Р. ОСОБА_2 неодноразово зверталася до керівництва мечеті за допомогою та захисту її та дитини від неправомірних дій ОСОБА_10М.Р. (а. с. 38).

ОСОБА_8 про обстеження умов проживання від 27.04.2015 р. на підставі заяви ОСОБА_2 свідчить, що умови проживання дітей за адресою: м. Житомир 1-1 провулок Кірова буд. 1«А» відповідають санітарним нормам. (а. с. 40).

ОСОБА_8 перекладу характеристики, яку дає перша дружина ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан з якої свідчить, що ОСОБА_10М.Р. дійсно являвся її чоловіком. Вона охарактеризувала його з позитивної сторони. Щодо відносин ОСОБА_10М.Р. з його дружиною, ОСОБА_2 також повідомила, що вона була свідком лише щирих, сімейних стосунків. (а. с. 97).

Аналогічна позитивна характеристика дана сином ОСОБА_10М.Р. від першого шлюбу ОСОБА_10 та радою мечеті м. Уппсала. (а. с. 99, 101).

ОСОБА_8 перекладу щодо медичного стану ОСОБА_10М.Р. свідчить, що ОСОБА_10М.Р. здоровий, без фізичних та психічних вад. (а. с. 103).

Зі змісту перекладу пояснень ОСОБА_10М.Р. свідчить, що він критично відноситься до наданої йому характеристики з боку імама Духовної мусульманської організації м. Житомир «Нур аль-Іслам», родичами ОСОБА_2 так як вказаних осіб він бачив буквально декілька разів в у звязку з язиковим барєром вони майже не спілкувалися. Разом з тим він посилається на пояснення своїх земляків у ОСОБА_7, які характеризують його тільки з позитивної сторони. (а. с. 105).

ОСОБА_8 переводів ОСОБА_10М.Р. повідомляв ОСОБА_2 про направлені ним посилки з речами для дитини та 50 доларів США. (а. с. 108, 111, 115, 116).

Судом встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття обопільного рішення.

Дитина являється громадянином України та постійно проживає із матірю в м. Житомирі.

Вирішуючи справи даної категорії, судом мають бути враховані інтереси кожного з батьків, направлені як на реалізацію їх прав, передбачених ст. ст. 151, 153 СК України, так і виконання обов'язків, визначених ст. 150 СК України, а також інтереси самої дитини відповідно до положень ст. 159 СК України.

Одним із принципових положень, закріплених в Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частини 1,2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

ОСОБА_8 приписів ч. 1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Таким чином законодавчо закріплено право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто не проживає спільно з дитиною та відповідно обов'язок того з батьків, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні такого права. При цьому, таке право повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дитиною, тобто на побаченні з нею, що є основною формою особистого спілкування.

Спір вирішується судом з обов'язковою участю органів опіки та піклування, які дають свій висновок на підставі обстеження умов життя дитини. Такий висновок складається за дорученням суду, а не на прохання одного з батьків.

При підготовці цього висновку органи опіки та піклування можуть сприяти батькам у досягненні порозуміння і мирному урегулюванню конфлікту. Якщо такий результат не досягається, то такого роду задачу вирішує суд. Він визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч. 2 ст. 159 СК).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами наявність загострених конфліктних відносин між колишнім подружжям, в тому числі і на ґрунті неможливості досягнути домовленостей щодо участі у вихованні та в спілкуванні батька з донькою ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан 18.09.2014 р .

Встановлено, що малолітній доньці сторін 18.09.2014 р. виповнився один рік. Дитина постійно перебуває з матірю, ОСОБА_2.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 A.M.Р. через свого представника ОСОБА_12, уповноваженого представляти його інтереси в органах опіки та піклування, 23.01.2015 р. звернувся з заявою до Служби у справах дітей Житомирської міської ради. В заяві ОСОБА_12, діючи в інтересах ОСОБА_10М.Р., просив визначити графік спілкування ОСОБА_11 з його донькою ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан та сприяти доступу до участі в виховані дитини. На час направлення позову у суді, Служба у справах дітей Житомирської міської ради не розглянула заяву ОСОБА_12 посилаючись на відсутність ОСОБА_5 A.M.Р. (а. с. 35, 36).

Разом з тим, уже під час розгляду позову, який надійшов до Богунського районного суду м. Житомира 29.05.2015 р. згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 524 від 19.09.2015 р. затверджено висновок органу опіки та піклування Житомирської міської ради про недоцільне визначення прядку побачень та участі у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан, 18.09.2014 р. батьку ОСОБА_11 ОСОБА_6 Рамдан, 14.06.1980 р. н. Висновок органу опіки мотивований тим, що ОСОБА_2 надала письмові пояснення про те, що спілкування батька ОСОБА_11 ОСОБА_6 Рамдан із донькою, ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан, 18.09.2014 р. може завдати дитині психологічної та фізичної шкоди, так як ОСОБА_10М.Р. «…неодноразово погрожував про можливе викрадення дитини батьком…». (а. с. 123-124).

Суд вважає вказаний висновок необґрунтованим та відхиляє його, оскільки при його постановленні не були враховані пропозиції представника ОСОБА_10М.Р. ОСОБА_12 а взяті за основу лише письмові пояснення ОСОБА_2, які нічим не підтверджені.

Отже, суд проаналізувавши у сукупності всі обставини справи, прийшов до висновку, що батько має право приймати участь у вихованні свого сина і це не суперечить інтересам дитини.

Разом з тим, запропоновані батьком способи участі у вихованні дитини є передчасними та такими, що можуть порушити нормальний режим життєдіяльності дитини, потреби в забезпеченні певного режиму, усталеного порядку харчування (з врахуванням вікових особливостей та стану здоровя дитини), відпочинку, дотримання особистої гігієни, при цьому суд не визначає конкретного місця побачення батька та дитини.

Відтак, враховуючи вік дитини, факт постійного проживання з матір'ю, суд прийшов до висновку в частині визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначивши наступні способи участі ОСОБА_5 ОСОБА_6 Рамдан у вихованні доньки ОСОБА_18 ОСОБА_19 Рамдан, 18.09.2014 р. н. шляхом встановлення побачень за місцем проживання ОСОБА_18 ОСОБА_19 Рамдан, 18.09.2014 р. н., де б це мешкання не знаходилось на території України, у тому числі за адресою: м. Житомир , 1-ий провулок Кірова буд. 1«а», за місцем перебування дитини або на нейтральній території а саме: кожну 2 (другу) та 4 (четверту) суботи місяця з 17.00 години до 20.00 години; кожну 1 (першу) та 3 (третю) неділі місяця з 10.00 години до 20.00 години.

Суд вважає, що такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприйняти спілкування кожного з батьків та отримати від цього достатню кількість виховних заходів кожного з них в такому ритмі, який не буде порушувати виховний та у подальшому, дошкільний графік дитини. Даний спосіб надасть можливість батькам піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток з визначенням достатнього часу для цього.

При цьому, обовязкова участь матері у побаченнях дитини із батьком виключить можливість вивезення дитини за кордон України.

Крім того, встановлення зазначеного способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною не перешкоджає спілкуванню батька та дитини в інший період часу при досягненні такої згоди сторонами.

Стосовно позовної вимоги про зобовязання відповідача не чинити позивачу перешкод у спілкуванні з донькою у подальшому, то враховуючи ступінь конфліктних відносин сторін, яка призвела до втручання у конфлікт органів міністерства юстиції, суд, а також суду; проживання батька в іншій країні, що ускладнює та розтягує вирішення спірних питань на тривалий час, то такий спосіб захисту, на переконання суду, надасть можливість у подальшому уникнути судових спорів з приводу виконання відповідачем даного судового рішення та надасть можливість дисциплінувати сторін при його виконанні.

В іншій частині позовних вимог належить відмовити, оскільки вони не повязані із способами участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Керуючись вимогами ст.ст. 141, 153, ч. 1, 2, 3 ст. 157, ч. 1, 2 ст. 159 Сімейного Кодексу України, Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, ч. 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 212- 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_18 ОСОБА_6 Рамдан до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкування з дитиною та у її вихованні, визначення способу, порядку спілкування та участі у вихованні дитини задовольнити частково.

ОСОБА_20 ОСОБА_6 Рамдан спосіб участі у вихованні доньки ОСОБА_18 ОСОБА_19 Рамдан, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення побачень за місцем проживання ОСОБА_18 ОСОБА_19 Рамдан, 18.09.2014 р. н., де б це мешкання не знаходилось на території України, у тому числі за адресою: м. Житомир , 1-ий провулок Кірова буд. 1«а», за місцем перебування дитини або на нейтральній території а саме: кожну 2 (другу) та 4 (четверту) суботи місяця з 10.00 години до 20.00 години; кожну 1 (першу) та 3 (третю) неділі місяця з 10.00 години до 20.00 години.

Всі побачення батька ОСОБА_10 ОСОБА_6 Рамдан та доньки ОСОБА_18 ОСОБА_19 Рамдан, 18.09.2014 р. н., проводити у присутності матері дитини ОСОБА_2.

За згодою матері дитини ОСОБА_2 побачення із батьком можуть відбуватися за участі інших дорослих членів сім'ї дитини.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_18 ОСОБА_6 Рамдан перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_18 ОСОБА_19 Рамдан, 18.09.2014 р. н. у визначений рішенням суду час та спосіб.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі і не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка