Справа № 452/885/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"14" травня 2015 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Чегус Н.В.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката Петлевича С.С.,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом. У підтвердження своїх вимог позивач покликається на те, що згідно рішення Самбірського міськрайонного суду від 18.03.2013 року присуджено стягувати з ОСОБА_3 в її користь щомісячні кошти в розмірі 550грн. на утримання неповнолітнього сина. У зв'язку з погіршенням здоров'я у сина, ОСОБА_1 просить змінити за судовим рішенням присуджені кошти та визначити у розмірі 1500грн. щомісячно.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник-адвокат Петлевич С.С. підтримали вимоги позову та посилалися на обставини, викладені у позовній заяві; пояснили, що із часу постановлення рішення про стягнення аліментів стан здоров'я у сина ОСОБА_5 погіршився, на придбання ліків для його оздоровлення потрібні значні кошти, а тому ОСОБА_1 просить збільшити розмір аліментів.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 позову не визнали і останній звернувся до суду із зустрічною позовною заявою в інтересах ОСОБА_3, в якій просив суд відмовити у позові ОСОБА_1 та задовольнити його вимогу про зменшення розміру аліментів, які присуджені рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18.03.2013 року, - з 550грн. до 400грн. у місяць.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та в аналогічному зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів слід відмовити за недоведеністю виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов'язок доказування і подання доказів.

Судом із позицій сторін не з'ясовано, які реально позивача та відповідача права порушені і яким чином може бути збільшений розмір аліментів на вимогу позивача чи зменшений відповідно до вимоги відповідача аліментні зобов'язання із встановленого за судовим рішенням розміру.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

У судовому засіданні з пояснень сторін та їх представників, ані з поданих ними письмових доказів не здобуто того, що змінився матеріальний або сімейний стан, відбулось погіршення або поліпшення здоров'я когось із платника або одержувача аліментів. Обставини, на які посилались сторони у своїх позиціях, були ураховані при постановленні судового рішення.

Зокрема, за рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18.03.2013 року було визначено розмір аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 СК України, а також із урахуванням ст. ст. 180-182 СК України; ОСОБА_3 позов визнав частково та погодився сплачувати аліментні зобов'язання на дитину до досягнення повноліття, ОСОБА_1 однаково погодилась із прийнятим рішенням, - судове рішення набрало законної сили. У відповідності до норми Закону - ст. 182 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно власної позовної вимоги ОСОБА_1 просить збільшити розмір присуджених аліментів, однак, не нею надано належних доказів про те, що матеріальний стан відповідача змінився для можливості збільшення розміру аліментів до 1500грн. в місяць.

Доводи позивача про необхідність зміни розміру аліментів у зв'язку з тим, що вона несе додаткові витрати на лікування дитини, не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України, оскільки у відповідності до положень ст. 185 СК України позивач вправі заявити вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами. Водночас відмова у позові за недоведеністю не позбавляє права позивача на звернення до суду із інших підстав.

За зустрічним позовом представника відповідача відомо, що його довіритель ОСОБА_3 просить змінити розмір аліментів шляхом зменшення із присуджених коштів за судовим рішенням у твердій грошовій сумі, - з 550грн. на 400грн., однак ними не наведено суду аргументів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я платника аліментів, не доведено про це жодними письмовими доказами, ні в своїх поясненнях під час судового розгляду; не обґрунтовано зазначене з посиланням на норму закону на підставі чого може бути зменшений присуджений розмір аліментів за судовим рішенням, коли були враховані всі обставини при визначенні розміру 550грн. Надана відповідачем-позивачем інформація про захворювання колінного суглоба носить тимчасовий характер; проживання у такому складі сім'ї, відсутність постійної роботи та наявність періодичних мінливих доходів а також інші обставини, на котрі посилались ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6, були врахованими судом при визначенні розміру аліментних зобов'язань за судовим рішенням від 18.03.2013 року.

Ураховуючи наведене приводить суд до висновку про необхідність відмови в обидвох позовах про зміну розміру аліментів за недоведеністю.

Окрім цього суд звертає увагу сторонам на ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя, праці.

Відповідно до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. принцип 6, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові, розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності з поясненнями сторін, суд прийшов до переконання, що існують законні підстави для відмови у задоволенні позовів про зміну розміру аліментів за ст. 192 СК України, а в зв'язку із таким вирішенням спору згідно ст. 88 ЦПК Україниіз позивача та відповідача разом необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 243,6грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, ст. 192 СК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів за недоведеністю.

Відмовити ОСОБА_3 у позові до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів за недоведеністю.

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у дохід держави з кожного по 121,8грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення.

Даний примірник рішення виготовлений в нарадчій кімнаті та має силу оригіналу.

Суддя І.С. Казан.