Справа № 357/7562/14-ц Головуючий у І інстанції Буцмак Ю.Є.
Провадження № 22-ц/780/100/15 Доповідач у 2 інстанції Мережко
Категорія 18 11.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.,

Суддів - Данілова О.М., Суханової Є.М.

При секретарі - Франюк Т.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства « Дельта Банк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від

01 серпня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства « Дельта Банк» до ОСОБА_1 , 3-і особи ОСОБА_2 , Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність.

Заслухавши доповідь судді , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року позивач звернувся із зазначеним позовом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між АКБ « УкрСиббанк» » та ОСОБА_2 укладено 21 вересня 2007 року кредитний договір

№ 0 , відповідно до умов якого позичальник отримав у позивача кредит в сумі 38 000 доларів США строком до 21 вересня 2012 року зі сплатою 12,90 % річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання умов договору кредиту , з відповідачем ОСОБА_1 був укладений 21 вересня 2007 року договір іпотеки . Предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира , розташована за адресою ; АДРЕСА_1 , загальною площею 60,9 кв.м., жила -34,8 кв.м.

Позивач зазначав, що виконав свої зобов'язання у повному обсязі. Позивач вказував, що позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору.

Між ПАТ « УкрСиббанк» та « ПАТ « Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами , в тому числі і кредиту ОСОБА_2 До позивача перейшло право вимоги , яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах , що існували у первісного кредитора.

В порушення умов кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв»язку з чим утворилась заборгованість , а саме -

Заборгованість за кредитом - 21 492,42 доларів США ( 189 950 ,01 грн )

Заборгованість за відсотками - 14 411 ,19 доларів США ( 127 366,10 грн) , а всього 35 903,61 доларів США ,що станом на 21 лютого 2014 року відповідно до курсу НБУ еквівалентно 317 316,11 грн

Відповідно до умов п. 2.1 Договору іпотеки у разі невиконання відповідачем забезпеченого іпотекою зобов»язання або його частини позивач має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Позивач зазначав, що у зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором банк, згідно умов договору , направив у березні 2014 року лист-вимогу до поручителя. Але, порушуючи умови договору , ОСОБА_1 , суму заборгованості не повернула.

Позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 35 903,61 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 317 316, 11грн , шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки , з визнанням права власності на предмет іпотеки за банком .

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2014 року в задоволенні позову відмовлено. .

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ПАТ «Дельта банк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги .

В апеляційній скарзі посилався на те , що судом неповно з»ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи , суд невірно застосував Закон України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

Відповідно до ст.ст.74,76,77 ЦПК України сторони були повідомлені про день та час розгляду справи за адресами , які були зазначені в матеріалах справи, заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило,

Розгляд справи в апеляційному суді призначався на 18 лютого 2015 року ,11 березня 2015 року , жодних заяв від сторін про відкладення розгляду справи , або зміну адреси листування до апеляційного суду не надходило. Підстави вважати причини неявки сторін до суду поважними в матеріалах справи відсутні.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Суд першої інстанції , відмовляючи у задоволенні позову , застосував Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Як встановлено судом першої інстанції, між АКБ « УкрСиббанк» » та ОСОБА_2 укладено 21 вересня 2007 року споживчий кредитний договір № 0 , відповідно до умов якого позичальник отримав у позивача кредит в сумі 38 000 доларів США строком до 21 вересня 2012 року зі сплатою 12,90 % річних за користування кредитом.( а.с. 10-14)

В забезпечення виконання умов договору кредиту , з відповідачем ОСОБА_1 був укладений 21 вересня 2007 року договір іпотеки . Предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира , розташована за адресою ; АДРЕСА_1 , загальною площею 60,9 кв.м., жила -34,8 кв.м.( а.с. 15-17) .Квартира належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 25 грудня 2004 року (а.с. 88-89).

Між ПАТ « УкрСиббанк» та « ПАТ « Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами , в тому числі і кредиту ОСОБА_2 До позивача перейшло право вимоги , яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах , що існували у первісного кредитора. ( а.с.35-78)

В порушення умов кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв»язку з чим утворилась заборгованість , а саме -

Заборгованість за кредитом - 21 492,42 доларів США ( 189 950 ,01 грн )

Заборгованість за відсотками - 14 411 ,19 доларів США ( 127 366,10 грн) , а всього 35 903,61 доларів США ,що станом на 21 лютого 2014 року відповідно до курсу НБУ еквівалентно 317 316,11 грн

Відповідно до умов п. 2.1 Договору іпотеки у разі невиконання відповідачем забезпеченого іпотекою зобов»язання або його частини позивач має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Позивач зазначав, що у зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором банк, згідно умов договору , направив у березні 2014 року лист-вимогу до поручителя. Але, порушуючи умови договору , ОСОБА_1 , суму заборгованості не повернула ( а.с. 28-29).

Відповідно довідки ЖЕК №1 КП Білоцерківської міської ради ОСОБА_1 зареєстрована за адресою; АДРЕСА_2 .Разом з нею зареєстровані діти - ОСОБА_3-ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 - батько ( а.с. 85) .

Доводи апеляційної скарги , що квартира , в якій зареєстрована відповідач ,не є єдиним житлом ОСОБА_1, є безпідставними , оскільки належних і допустимих доказів наявного у відповідача іншого житла позивач не надав ні суду першої інстанції ,ні суду апеляційної інстанції..

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Згідно із ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України , наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304 -У11 протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

Застосування даного Закону можливе за наявності сукупності умов - надання споживчого кредиту в іноземній валюті, житлове майно використовується як місце постійного проживання , загальна площа не перевищує 140 кв.м.. За відсутності однієї із умов , застосування Закону є неможливим.

Як видно із договору , споживчий кредит надавався в іноземній валюті, квартира , як зазначено в договорі іпотеки ,загальна площа квартири складає 60,9 кв.м., що не перевищує 140 кв.м. , як зазначено у Законі України « Про мораторій на стягнення майна громадян України , наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304 -У11 , крім того наявні докази ,що це майно є місцем постійного проживання, і позичальник не має іншого нерухомого майна., за таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у позові з підстав застосування Закону України « Про « Про мораторій на стягнення майна громадян України , наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених у суді першої інстанції , колегія суддів вважає ,що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ,313 - 317, 319 ЦПК України ,колегія суддів ,

У х в а л и л а ;

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства « Дельта Банк»-відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від

01 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів .

Головуючий

Суддя