ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1581/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ФО-П ОСОБА_3 про стягнення пені за невиконання договору,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення пені за невиконання умов договору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що 9.09.2013 року позивач уклав договір №15 з ФО-П ОСОБА_3, за змістом якого відповідач виготовляє, доставляє за місцем проживання та облаштовує кухню „Drewpol", а позивач оплачує вартість продукції та роботи відповідача в розмірі 34 000 грн. Уклавши вказаний договір, позивач, виконуючи його п.2.1, сплатив відповідачу 17 000 грн. передоплати, а відповідач зобов'язався у 70-тиденний термін, тобто до 15.11.2013 року, виготовити та встановити зазначену кухню за місцем проживання позивача. Однак кухню було встановлено тільки 15.12.2013 року і то частково без верхнього карнизу, який був довезений та встановлений на початку березня 2014 року після подачі даного позову до суду. За цей період 10.10.2013 року позивач сплатив відповідачу 800 доларів США, 8.12.2013 року - 3000 грн. та 15.12.2013 року 2870 грн. в рахунок виконання умов договору №15, а всього 29 262 грн. На неодноразові звернення позивача щодо порушення відповідачем строків поставки кухні ФО-П ОСОБА_3 не реагувала, про причини затримки не повідомила. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача 106 080 грн. передоплати за виготовлення та поставку кухні, яка розрахована на підставі ч.5, ст.10 Закону України „Про захист прав споживачів" за період з 16.11.2013 року по 25.02.2014 року (34 000 грн. х 3% / 100% = 1020 грн.; 1020 грн. х 104 дні = 106 080 грн.).

Відповідачка ФО-П ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що дійсно 9.09.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений вказаний договір про виготовлення та поставку ОСОБА_2 кухні „Drewpol", фасади якої польського виробництва. Останній дійсно сплатив відповідачу, погодившись з ескізом кухні, 17 000 грн. передоплати, що склало 50% всієї вартості продукції, хоча відповідач вимагає сплати 80% передоплати з клієнтів. Сторони обумовили в договорі поставку кухні за місцем проживання позивача до 15.11.2013 року і, виконуючи свої зобов'язання, ОСОБА_3 замовила 10.09.2013 року в студії П.П. „БЕНІТО" фасади майбутньої кухні ОСОБА_2 виробництва Польщі згідно замовлення №27 на суму 787 євро. А 6.10.2013 року працівники відповідача привезли та встановили в квартирі позивача складові частини кухонних меблів „Drewpol", а саме: 11 шаф та стільницю, після чого 10.10.2013 року позивач оплатив 6 392 грн. для подальшого виконання замовлення. Згідно договору між ФО-П ОСОБА_3 та П.П. „БЕНІТО" фасади кухні та інші її складові частини повинні були надійти з Польщі і отримані відповідачкою саме 15.11.2013 року, але надійшли 5.12.2013 року із затримкою по вині П.П. „БЕНІТО", що і було їй повідомлено польською фірмою „MARKAT", яка співпрацює з П.П. „БЕНІТО". Крім того, згідно п.5.3 укладеного договору №15 між сторонами при порушенні продавцем терміну постачання товару штрафні санкції сплачуються в розмірі 0,01% від суми передоплати за кожний день прострочення, але не більше 20% від суми даного договору, а п.5.4 цього ж договору вказує, що штрафні санкції не розповсюджуються, якщо до складу замовлення входять товари іноземного виробництва, які постачаються через кордон. За таких обставин вважають, що вини в порушенні строків виготовлення кухні з боку відповідача немає і підстави для нарахування пені відсутні.

Заслухавши сторони, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1, 3, ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Як передбачено ч.1, та ч.2, ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

За змістом п.7, ч.1, ст.1 Закону України „Про захист прав споживачів" договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 є фізичною особою - підприємцем, яка зареєстрована 2.10.2003 року у Дніпровській районній у м. Києві державній адміністрації у відповідності до виписки серія НОМЕР_3 з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с.89).

9.09.2013 року позивач ОСОБА_2 уклав договір №15 з ФО-П ОСОБА_3 (а.с.4-5). За змістом п.1 договору ФО-П ОСОБА_3 зобов'язалась поставити покупцю ОСОБА_2 товар - кухню „Drewpol", ясень DТ 11.18.3, Florencia у кількості та на умовах згідно додатку №1, загальна вартість товару складає 34 000 грн. Попередня оплата складає 17 000 грн. відповідно до п.2.1 договору. Остаточний розрахунок за п.2.3 договору проводиться покупцем у день прийняття товару в розмірі 17 000 грн. За умовами п.3.1 договору продавець зобов'язується передати товар покупцю протягом 70 днів з моменту внесення суми передоплати. Даний договір підписаний як позивачем, так і відповідачем (а.с.5), що не оспорювали та підтвердили вони у судовому засіданні. Таким чином, сторони досягли спільної згоди щодо умов про предмет договору, умов, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усіх тих умов, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з додатку №1, який є невід'ємною частиною договору №15 від 9.09.2013 року, позивач ОСОБА_2, проживаючий в АДРЕСА_1 замовив кухню „Drewpol", ясень DТ 11.18.3, Florencia, корпус: ДВП білого кольору, стільниця 3276 камінь 948, плінтус 3276, метабокси, сушку, світло, доповнення на загальну вартість 34 000 грн., передоплата 17 000 грн., дата постачання: корпус + стільниця - 6.10.2013 року; фасади - 10.11.2013 року; остаточний розрахунок по факту постачання товару - 17 000 грн.; установка - до 15.11.2013 року (а.с.6). Погодившись з ескізом кухні (а.с.7), позивач поставив свій підпис (а.с.6). Вказані обставини сторони не заперечували у судовому засіданні і погодились зі змістом описаних вище документів.

У відповідності до ст.525 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Уклавши зазначений договір №15, ОСОБА_2 того ж дня сплатив ФО-П ОСОБА_3 17 000 грн. передоплати, виконавши вимоги п.2.1 договору, що підтвердила відповідач у судовому засіданні.

Як зазначено в п.5.1 договору сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків за цим договором відповідно до чинного законодавства (а.с.5).

Як передбачено ч.1, ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть

здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Пункт 3.1 даного договору та додаток №1 до нього вказують, що продавець передає товар покупцю та установлює за місцем проживання замовника до 15.11.2013 року (а.с.4; 6).

Як встановлено судом, 6.10.2013 року працівники відповідача привезли та встановили в квартирі позивача складові частини кухонних меблів „Drewpol", а саме: 11 шаф та стільницю, після чого 10.10.2013 року позивач оплатив 6 392 грн. для подальшого виконання замовлення. Остаточний монтаж фасадів та елементів декору було здійснено в квартирі позивача 15.12.2013 року. В процесі монтажу було виявлено пошкоджену частину карнизу розміром близько 30 см внаслідок транспортування і поскільки позивач заперечував його встановленню, тому відповідачка замовляла його і він був змонтований на початку березня 2014 року. В цей період, крім вже сплачених відповідачу позивачем 9.09.2013 року 17 000 грн. та 10.10.2013 року - 6 392 грн., ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_3 8.12.2013 року - 3000 грн. та 15.12.2013 року - 2870 грн. в рахунок виконання умов договору №15. З вказаними обставинами погодились сторони у судовому засіданні.

За приписами ч.1, ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1, ст.612 ЦК України вказує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, судом достеменно встановлено, що відповідачка, виконуючи умови укладеного договору №15 від 9.09.2013 року, порушила строки передачі товару (кухні) позивачу та установки її за місцем проживання ОСОБА_2 на 30 календарних днів, а саме замість 15.11.2013 року вона була змонтована (без частки карнизу) 15.12.2013 року.

Згідно п.3, ч.1, ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

У відповідності до ч.1 та ч.3, ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до положень ч.2, ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В зв'язку з порушенням зобов'язання за вказаним договором з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути пеню, яка на підставі ч.3, ст.549 ЦК України обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, що встановлено договором, укладеним між сторонами, поскільки в диспозиції ч.2, ст.551 ЦК України розмір встановлений договором має першочерговий пріоритет, ніж розмір встановлений актом цивільного законодавства.

Пункти 5.3 та 5.4 договору №15 від 9.09.2013 року регулюють підстави стягнення штрафних санкцій з продавця товару та послуг: п.5.3 - при постачанні товару продавцем у термін, що перевищує оговорений у пункті 3.1 договору, і за умови виконання покупцем зобов'язань за п.3.2, продавець виплачує штрафні санкції в розмірі 0,01% від суми передоплати за кожний день прострочення, але не більше 20% від суми даного договору, а п.5.4 цього ж договору вказує, що штрафні санкції не розповсюджуються, якщо до складу замовлення входять товари іноземного виробництва, які постачаються через кордон.

Згідно вимог ч.1, ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Суд не може прийняти до уваги положення п.5.4 укладеного між сторонами договору, поскільки вони суперечать ч.1, ст.617 ЦК України, так як в даній ситуації не є випадком для відповідачки недодержання обов'язків П.П. „БЕНІТО" перед ФО-П ОСОБА_3 щодо продажу останній фасадів та елементів декору кухні, а також відсутність на ринку вказаних товарів в період їх виготовлення та доставки замовнику. Крім того, надані відповідачкою та її представником докази (а.с.76-77; 92-101) не містять в собі зміст договірних відносин між П.П. „БЕНІТО" та ФО-П ОСОБА_3 та наслідкового зв'язку з цього приводу щодо виконання умов договору №15 від 9.09.2013 року відповідачкою по справі в розумінні ст.10; 60 ЦПК України.

За таких обставин розрахунок пені, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, здійснюється згідно п.5.3 договору і полягає в наступному. Позивач 4 частинами сплатив 29 262 грн. (17 000 грн. + 6392 грн. + 3000 грн. + 2870 грн.), тому вказана сума підлягає множенню на 0,01% розміру пені за кожний прострочений день, в результаті чого отримуємо 292 грн. 62 коп. пені за один день прострочення виконання зобов'язання (29 262 грн. х 0,01% = 292 грн. 62 коп.). Далі отриманий добуток необхідно помножити на 30 днів прострочення виконання зобов'язання в період з 15.11.2013 року по 15.12.2013 року, що дорівнює 8778 грн. 60 коп. розрахованої пені (292 грн. 62 коп. х 30 днів = 8778 грн. 60 коп.). Однак цей же п.5.3 укладеного договору містить обмеження максимального розміру пені і зазначає, що він не може перевищувати 20% від суми даного договору. Поскільки сума договору складає 34 000 грн., то 20% від цієї суми становить 6800 грн. (3400 х 0,2 = 6800). За таких обставин, так як розмір пені 8778 грн. 60 коп., розрахованої за 30 днів прострочення виконання зобов'язання, перевищує розмір 20%-ої суми даного договору, тобто суми 6800 грн., тому підлягає стягненню розмір пені, який становить 6800 грн., в задоволенні решти суми необхідно відмовити.

За правилами ч.5, ст.10 Закону України „Про захист прав споживачів" від 1.12.2005 року №3161-IV у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Суд не приймає до уваги підстави розрахунку позивачем розміру пені, поскільки вони суперечать положенню ч.2, ст.551 ЦК України

Враховуючи положення ст.79 та ст.88 ЦПК України, суд, частково задовольняючи позов, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., так якпозивач, був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду на підставі п.3, ст.22 Закону України „Про захист прав споживачів" від 1.12.2005 року №3161-IV.

Керуючись ст.10; 11; 60; 79; 88; 209; 213-215 ЦПК України, на підставі ст.525; 617; 626; 631; 638; 549; 551; 610-612 ЦК України, ст.1; 10 Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про захист прав споживачів" від 1.12.2005 року №3161-IV, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ФО-П ОСОБА_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) 6 800 грн. пені за невиконання зобов'язань за договором №15 від 9.09.2013 року, в задоволенні решти суми відмовити.

Стягнути з ФО-П ОСОБА_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :