Номер провадження: 22-ц/785/6516/15
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Суворова В.О.,

при секретарі Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою в.о. начальника Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Кіптікова І.О. на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 червня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову державного виконавця Другого відділу Київської державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції,-

встановила:

У травні 2015 року ОСОБА_4 (уточнюючи свої вимоги) звернулась до суду зі скаргою, в якій просила постанову Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 14 квітня 2015 року, ВП № 47360655, про відкриття виконавчого провадження - скасувати, а також стасувати арешт Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на автомобіль Sangyong Kyron, державний номер НОМЕР_1.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 червня 2015 року скаргу задоволено частково. Скасовано постанову Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 14 квітня 2015 року, ВП № 47360655, про відкриття виконавчого провадження. В решті скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, в.о. начальника Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Кіптіков І.О. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги відмовити, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст ухвали, яка оскаржена, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_4 частково та скасовуючи постанову Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що боржником рішення суду було виконано у строк, та у повному обсязі, тому підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, апеляційним судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.02.2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 417655,20 гривень, а також стягнуто в рівних частках судові витрати в розмірі 3441 грн..

07.05.2014 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист на примусове виконання рішення суду.

02 жовтня 2014 року старшим державним виконавцем другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Поляковим О.Г. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом (а.с.76).

Копії зазначеної постанови було направлено сторонам та боржнику надано 7 днів для добровільного виконання рішення суду, тобто до 9 жовтня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно листа ПАТ «Дельта Банк» від 07.10.2014 року за № 05-2453026 вбачається, що боржник ОСОБА_4 у повному обсязі виконала зобов'язання за кредитним договором, та Банк до неї жодних фінансових та майнових претензій не має (а.с.83).

Постановою старшого державного виконавця другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Поляковим О.Г. від 09.10.2014 року стягнуто з ОСОБА_4 виконавчий збір у розмірі 41765,52 грн. (а.с.91).

З матеріалів справи вбачається, що 30 березня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до начальника другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського МУЮ з заявою, в якій повідомив, що Банк не має до ОСОБА_4 будь-яких фінансових та матеріальних претензій у зв'язку з погашенням заборгованості в повному обсязі (а.с.84).

Не зважаючи на вказану заяву, 14 квітня 2015 року старший державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Поляков О.Г. виніс постанову ВП №47360655 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови про стягнення з ОСОБА_4 41765,52 грн. (а.с.98).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки боржником рішення суду було виконано у повному обсязі та у строк, передбачений для добровільного його виконання, то відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в розмірі 10% від суми, а саме 41765,52 грн.

Згідно пункту 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13.12.2010 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання.

Зазначена позиція також викладена у постанові Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Тобто, в разі виконання рішення суду у встановлений виконавчою службою строк, виконавчий збір не стягується.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, сплачена боржником сума не дорівнює фактичні сумі заборгованості, оскільки зазначене не стосується предмету розгляду.

Крім того, сторони підтвердили, що зобов'язання за вказаним договором припинено, претензій і вимог одна до одної не мають.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та такою, що скасуванню не підлягає.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу в.о. начальника Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Кіптікова І.О. відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

В.О. Суворов