Справа № 154/2084/15 Головуючий у 1 інстанції: Пікула Н.В.
Провадження № 22-ц/773/1378/15 Категорія: 47 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Свистун О.В.,

суддів - Грушицького А.І., Федонюк С.Ю.,

при секретарі - Лимарі Р.С.,

за участі: відповідача ОСОБА_1, представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третьої особи - ОСОБА_4 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду від 13 липня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 13 липня 2015 року заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову в даній справі задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_1 здійснювати дії, направлені на засівання земельної ділянки площею 1,8566 га, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та передана 18.02.2015 року в оренду ОСОБА_3

В задоволенні інших вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову повністю. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні заяви в частині забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 здійснювати самостійно, або з залученням третіх осіб, роботи зі збирання врожаю.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечили, вважають ухвалу законною та обґрунтованою і просять апеляційну скаргу відхилити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_1 здійснювати дії, направлені на засівання земельної ділянки може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі.

Такий висновок суду відповідає нормам процесуального права та встановленим обставинам справи.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що 18.02.2015 року між власником ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,8566 га.

В позовній заяві позивач вказує, що у квітні 2015 року йому стало відомо про те, що ОСОБА_1 без дозволу ОСОБА_4 осінню 2014 року засіяв всю земельну ділянку площею 1,8566 га. озимою пшеницею.

Отже із змісту позовної заяви вбачається, що відповідач спірну земельну ділянку засіяв озимою пшеницею до укладення договору оренди між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, даними у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи наведені обставини, вимоги законодавства та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення заяви про забезпечення позовних вимог частково, оскільки засіяна земельна ділянка була відповідачем до укладення договору оренди,і права ОСОБА_3 порушені не були.

Колегія суддів вважає, що застосовані заходи забезпечення позову відповідають вимогам законодавства, права сторін по справі та інших осіб не порушуються, та співмірні із заявленими вимогами позивача.

Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвала постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду від 13 липня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: