17 березня 2015 року
Справа № 203/1309/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі Чередник І.О.

за участю: представника заінтересованої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровську цивільну справу за поданням головного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» про тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_3 за виконавчим листом № 403/4513/12 виданим 24.11.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, -

В С Т А Н О В И В :

04 березня 2015 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з поданням про обмеження виїзду ОСОБА_3 за виконавчим листом № 403/4513/12 виданим 24.11.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, виходячи з того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, у наданий головним державним виконавцем строк до 19.01.2015 року самостійно не виконав рішення суду, а отже станом на час звернення з даним поданням до суду борг ОСОБА_3 за рішенням суду не погашений, оскільки боржник ухиляється від виконання чинного судового рішення. Враховуючи клопотання віл представника стягувача від 16.02.2015 року про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, головний державний виконавець звернулась до суду та просила суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 до виконання останнім виконавчого листа № 403/4513/12 виданого 24.11.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська. (а.с. 1-3)

Заявник у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду подання повідомлялась належним чином, тому суд враховуючі питання яке поставлене для вирішення перед судом та вимоги закріплені в ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України вважає необхідним розглянути дане подання за такою явкою сторін. (а.с. 28)

Представник заінтересованої особи ПАТ «ВТБ Банк» у судовому засіданні підтримав подання державного виконавця та наполягав на його задоволенні. (а.с. 32)

Інші сторони у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду подання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. (а.с. 28)

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення представника заінтересованої особи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Встановлено, що в провадження відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження ВП № 45994741 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 403/4513/12, виданого 24.11.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення на користь ПАТ «ВТБ Банк» з ОСОБА_3 (солідарно) кошти у загальному розмірі 3 479 563 грн. 94 коп., що підтверджується копією заяви про відкриття провадження від 14.12.2014 року, копією виконавчого листа та копією постанови про відкриття виконавчого провадження, наявними в матеріалах справи. (а.с. 6-7, 10)

Судом при розгляді подання було встановлено, що головним державним виконавцем в рамках даного виконавчого провадження були здійснені наступні виконавчі дії, а саме накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження від 13.01.2015 року, яка в подальшому була направлена для виконання в різні інстанції, винесені постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, отримано відповіді на запити, якими встановлена наявність у боржника банківських рахунків на які в подальшому також був накладений арешт постановою головного державного виконавця від 20.01.2015 року, що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. (а.с. 9, 11, 23)

Окрім вищевикладеного, судом було встановлено, що 26 лютого 2015 року ОСОБА_3 звертався до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про надання йому матеріалів виконавчих проваджень ВП № 45994714 та ВП № 45994741 для ознайомлення, що підтверджується копією заяви від 26.02.2015 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 24)

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Цивільним Кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Положеннями ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню даного факту.

Під час звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та при відкритті провадження у справі доцільно зобовязувати державного виконавця, субєкта звернення, здійснити та подати до суду опис документів виконавчого провадження, що передбачено листом ВСУ від 01.02.2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.3 п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З розяснень викладених в листі Верховного Суду України «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 року (надалі Лист ВСУ від 01.02.2013 року) в розділі «Форма і зміст подання ДВС» зазначено, що подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань шляхом подання копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інших документів виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобовязань боржником. Окрім цього, державний виконавець повинен повідомити боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду.

Відповідно до листа ВСУ від 01.02.2013 року в розділі «Ухилення боржника від виконання зобовязань» розяснено, що значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. Особа, яка має невиконанні зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Суд при розгляді подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон приймає до уваги, що із долучених головним державним виконавцем під час звернення до суду матеріалів, окрім постанов про здійснення виконавчих дій, відсутні докази щодо неодноразового виклику боржника до відділу для сплати заборгованості за місцем мешкання та зясування інших обставин в тому числі і місця знаходження боржника, наявна тільки констатація факту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2015 року, що спростовує викладені державним виконавцем фактичні обставини щодо ухилення боржника та підтверджує порушення з боку державного виконавця покладених на неї обовязків щодо належного виконання своїх посадових обовязків в частині виклику боржника до відділу та встановлення його місця перебування, що свідчить про порушення Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень від 17.04.2012 року, затвердженої Міністерством юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5, внаслідок чого є однією з підстав для відмови в задоволенні подання головного державного виконавця.

Окрім цього, суд також при вирішенні заявленого подання приймає до уваги, що 26 лютого 2015 року боржник ОСОБА_3 звертався до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про надання йому матеріалів виконавчих проваджень ВП № 45994714 та ВП № 45994741 для ознайомлення, що свідчить про відсутність з боку боржника ОСОБА_3 фактичного ухилення від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань та можливе бажання ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження з подальшою метою виконати рішення суду.

Також, суд при вирішенні подання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду з України ОСОБА_3, враховує, що державним виконавцем в поданні не було наведено фактів з посиланням на докази шляхом їх долучення до матеріалів справи, які б підтверджували ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань судовим рішенням, а отже державним виконавцем не було вжито своєчасно та в повному обсязі попередніх заходів примусового характеру, а саме письмових викликів боржника, а в разі неявки застосування приводу через органи внутрішніх справ, відібрання пояснень від боржника з метою долучення зазначених письмових доказів в підтвердження факту ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань для обґрунтування доцільності тимчасового обмеження боржника в праві виїзду за кордон та встановлення повноти вчинених виконавчих дій в рамках виконавчого провадження, попре викладене наявна лише констатація факту накладення арешту на все майно боржника та банківські рахунки, а також стягнуто судові витрати за здійснення виконавчих дій, які були зазначені державним виконавцем у змісті подання, що не може бути підставою для задоволення вимог головного державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що твердження головного державного виконавця щодо ухилення боржника від виконання своїх зобовязань є не обґрунтованими, крім того, державним виконавцем не була підтверджена відсутність боржника за місцем свого мешкання, тому суд приймаючи до уваги передбачені законом юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду, які застосовуються не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, зясувавши вищезазначені обставини, вважає за необхідне відмовити головному державному виконавцю у задоволенні подання про тимчасове обмежити у праві виїзду з України.

Оцінюючи всі докази досліджені у судовому засіданні, у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що державним виконавцем не надано достатніх доказів необхідності застосування обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон України та того, що відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області вжито ряд заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі примусового виконання виконавчого листа № 403/4513/12 від 24 листопада 2014 року, суд дійшов висновку про недоцільність застосування обмеження ОСОБА_3 права для виїзду за кордон України, тому вважає необхідним відмовити у задоволенні подання за недоведеністю саме ухилення боржника від виконання зобовязань.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, ст. 377-1 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про державну прикордонну службу», Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», суд

У Х В А Л И В:

Подання головного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» про тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_3 за виконавчим листом № 403/4513/12 виданим 24.11.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено у Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ф.Ф. Маймур