Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №323/3798/14 Головуючий у 1-й інстанції: Галчанський С.В.
Провадження № 22-ц/778/2561/15р. Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 січня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист прав споживача, розірвання договору про надання послуг, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про захист прав споживача, розірвання договору про надання послуг, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В позові зазначала, що на підставі договору купівлі-продажу від 26 червня 2013 року вона має на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 33,0 кв.м, житловою площею 12,7 кв.м, на земельній ділянці площею 0,0675га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер:НОМЕР_1. Маючи намір поліпшити свої житлові умови та збудувати на зазначеній земельній ділянці но вий житловий будинок, вона уклала з відповідачем, який запропонував їй свої послуги, 18 червня 2013 року договір надання послуг №1. До укладання договору відповідач надав їй план виконання робіт, який по своїй формі є кошторисом виконання робіт, складний у письмовій (рукописній) формі його дружиною, не затвердже ний та не підписаний. Згідно зі вказаним договором виконавець ОСОБА_4 зобов'язався до 31.12.2013 р. збудува ти житловий будинок, а вона зобов'язалася оплатити вартість всіх будівельних матеріалів та робіт у сумі 480 000 грн. Вона виплатила на закупівлю будівельних матеріалів, проведення підготовчих будівельних робіт та будівництво

18.06.2013 р. - 100000 грн., 16.09.2013 р. - 225000 грн., 25.09.2013 р. -125000 грн., 27.01.2014 р. -87500 грн., на усунення наслідків пожежі - 10000 грн. Навесні 2014 року вона з'ясувала, що обсяг робіт не виконано у встановлений договором строк, а ті роботи, що виконані, не відповідають домовленостям сторін, будівельним правилам та но рмам. Для з'ясування переліку та об'єму фактично виконаних робіт з будівництва житлового будинку та визначення будівельної готовності об'єкту, вона звернулася до КП "Оріхівсільбуд" та до судово го експерта Тернових В.А. Згідно кошторисної документації вартість виконаних робіт з будівництва на дату складання до слідження становить 365855 грн. Будівельна готовність об'єкта будівництва становить 76%. Неправомірними діями відповідача їй завдано матеріальних збитків у розмірі 300000 грн., а також моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 50000 грн. Моральну шкоду вона обумовлює суттєвими емоційними стражданнями, пов'язаними з не виконанням договору, неодноразовими грубими відмовами відповідача повернути гроші чи усунути недоліки та ігноруванням зауважень позивача.

Посилаючись на викладені обставини, просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь матеріальні збитки у розмірі 300000 грн., моральну шкоду у розмірі 50000 грн., розірвати договір надання послуг №1 від 18 червня 2013 року, укладений між нею та відповідачем.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 січня 2015 року у задоволені позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем подані заперечення на апеляційну скаргу, в яких спростовуються доводи апелянта. Відповідач просить відмовити у апеляційній скарзі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника апелянта адвоката Лобаченка О.В., представника відповідача адвоката Швайковського А.А., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

18 червня 2013 року сторони уклали договір №1 надання послуг, відповідно до умов якого за дорученням позивача (замовника) виконавець відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити будівництво житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Загальна вартість послуг визначена сторонами у 480000 грн.

Під час будівництва позивач неодноразово змінювала вимоги до об'єкту, який мав бути побудований.

Під час виконання робіт стало очевидним, що їх не буде виконано, проте споживач не призначав виконавцю відповідний строк для усунення недоліків та

не набув права розірвати договір і вимагати відшкодування збитків відповідно до ч.2 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів".

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Суд правильно послався на ч.2 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів", якою встановлено - якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Відповідних вимог позивач до відповідача не заявляла.

Доводи про неправильність оцінки судом першої інстанції висновку експертного будівельно-технічного дослідження не мають свого підтвердження.

Суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив висновок експертного будівельно-технічного дослідження, оскільки в порушення вимог ст.ст.4, 7, 8 Закону України "Про судову експертизу", п.3.9. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень не забезпечена правильність висновку судового експерта через незабезпечення присутності відповідача (виконавця) під час проведення експертизи. Участь відповідача - виконавця будівництва обґрунтовується висновком експертного будівельно-технічного дослідження, який ґрунтувався на візуальному обстежені конструктивних елементів, які неможливо оглянути без їх розбирання. Інформації щодо будівництва вказаних елементів, у відповідача - виконавця будівництва не витребувано.

Є правильним висновок рішення суду, що не доведені ті обставини, на які посилається позивач в обґрунтування вимог.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду ст.ст. 875, 877, 882, 883 ЦК України спростовані під час апеляційного розгляду справи.

Згідно із ст. 526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 ЦК Україниза договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Права замовника у разі порушення підрядником договору підряду визначені ст. 852 ЦК України. За цією нормою права якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

У разі неякісного виконання роботи підрядником згідно ст. 858 ЦК України

замовник може вимагати захисту порушеного права визначеним законом способами. А саме, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

За умови наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків, що передбачено ч. 2 ст. 852 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається та не заперечувалося представником позивача, що остання вирішила будувати будинок самочинно, з порушенням ст. 375 ЦК України, ст. 5, 26, 27, 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст.5, 25 Закону України "Про основи містобудування", які вимагають від забудовника діяти тільки на підставі належним чином розробленої та затвердженої проектної і іншої документації.

Відсутність належної проектної документації позбавляє позивача можливості довести, що відповідач будував будинок з порушеннями умов договору, норм та правил.

За встановлених обставин не можуть спростувати висновки рішення суду доводи апеляційної скарги щодо неправильності рішення суду про відмову у стягненні 300000грн. Позивачка вважає, що достатнім для стягнення вказаної суми є факт її оплати відповідачу. Проте, з вищенаведених норм матеріального права слідує те, що вказані вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з відсутністю для цього правових підстав, так як не підлягає задоволенню вимога про розірвання договору.

Доводів щодо незгоди з рішенням суду в частині відмови у розірванні договору підряду апеляційна скарга не містить.

Згідно із ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зазначені у вказаній статті.

Пунктом 5 ч.1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів"визначено, що відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, що не розповсюджується на правовідносини сторін.

Статтею 872 ЦК України, яка встановлює права замовника в разі істотного порушення підрядником договору побутового підряду, не передбачає права на відшкодування моральної шкоди.

Укладений сторонами договір надання послуг, а фактично договір підряду, такого правового наслідку неналежного виконання робіт підрядником, як відшкодування моральної шкоди, також не передбачає.

Відповідно, є правильним висновок рішення суду про відмову у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановляння нового рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 січня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: