Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2015 Справа №607/7986/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

при секретарі Субчак Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Тернополя цивільну справу за позовом приватного підприємства «ВЛАД» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «ВЛАД» (надалі ПП «ВЛАД») звернулося в Тернопільський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що між ПП «ВЛАД» та ТОВ «Тернопільбуд» було укладено договір про надання послуг по здійсненню охорони обєктів, згідно розділу 2 якого позивач зобовязувався забезпечити охорону цілісності обєктів замовника. Виконання договірних зобовязань ПП «ВЛАД» в частині охорони майна було покладено на відповідача ОСОБА_1, який з 8 квітня 2015 року був прийнятий на роботу охоронника. На виконання позивачем взятих на себе зобовязань, згідно договору про індивідуальну метаріальну відповідальність від 8 квітня 2015 року, відповідачу 11 квітня 2015 року, як матеріально-відповідальній особі, на підставі акту прийому передано під охорону майно, в тому числі 20 метрів силового кабелю до баштового крану на будові багатоквартирного житлового будинку, що по вул. Стадникової в м.Тернополі, який відповідач 12 квітня 2015 року по завершенні робочої зміни не здав. Таким чином, ОСОБА_1 шляхом порушення умов трудового договору, не виконання своїх функціональних обовязків, що виразились у втраті ним прийнятого під охорону 11 квітня 2015 року 20 метрів силового кабелю до баштового крану, заподіяв позивачу матеріальні збитки на загальну суму 4 317,59 грн., які підприємство просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, проте подала суду заяву про розгляд справи у її відстуності. Заявлений позов підтримує та просить задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. На адресу суду неодноразово надходили заяви відповідача про відкладення розгляду справи, а саме 06 липня 2015 року, 14 серпня 2015 року та 09 вересня 2015 року. У вказаних заявах останній просить відкласти розгляд справи у звязку з необхідністю залучити до участі у справі адвоката, який представлятиме його інтереси. По даних заявах судові засідання, призначені на 7 липня 2015 року та 14 серпня 2015 року, були відкладені, таким чином суд надав відповідачу можливість отримати кваліфіковану правову допомогу та залучити до участі у справі адковатачи іншого фахівця у галузі права. Суд вважає, що перешкод для прибуття на судове засідання, призначене на 09 вересня 2015 року, у ОСОБА_1 не було, про дату та час розгляду справи він був повідомлений належним чином, а тому, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно договору №1 про надання послуг з охорони, укладеного 01 березня 2013 року між ПП «ВЛАД» (Виконавець) та ТОВ «Тернопільбуд» (Замовник), Виконавець здійснює охорону обєктів Замовника, згідно представленого та узгодженого з Замовником додатком-дислокацією №1, розташованих у в м.Тернополі.

08 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до директора ПП «ВЛАД» ОСОБА_2, в якій просить прийняти його на роботу охоронником з випробувальним терміном 3 місяці, з 08 квітня.

Згідно наказу №Д-47-К від 08 квітня 2015 року «Про прийняття на роботу», виданого ПП «ВЛАД», ОСОБА_1 прийнятий на роботу в ПП «ВЛАД» на посаду охоронника з режимом неповної зайнятості з скороченням роботи на 50%. У наказі зазначено, що охоронники несуть повну матеріальну відповідальність.

08 квітня 2015 року між ПП «ВЛАД» (Роботодавець) та ОСОБА_1 (Працівник) укладено трудовий контракт №13, згідно п.1.1. якого Працівник зобовязується виконувати обовязки охоронника. Даний контракт є строковим трудовим договором та укладений на термін з 08 квітня 2015 року до 08 липня 2015 року з випробувальним терміном 3 місяці і набуває чинності з моменту фактичного заступлення на пост (зміну) (п.5.1. контракту).

Згідно договору про повну матеріальну відповідальність, укладеного 08 квітня 2015 року між ПП «ВЛАД» (Роботодавець) та ОСОБА_1, який працює на посаді охоронника в ПП «ВЛАД», (Працівник), в порядку та на умовах, визначених договором та на підставі п.1 ст.134 та ст.135 Кодексу Законів про працю України, Працівник приймає на себе повну матеріальну відповідаьність за всі в установленому порядку передані йому матеріальні цінності (майно), що будуть здаватися під охорону протягом усього терміну дії договору. У випадку виявлення нестачі переданого працівнику майна, знищення, пошкодження, зниження якості або псування з його вини, Працівник відшкодовує нестачу майна коштами або ідентичним майном (п. 3 договору). Відшкодування шкоди проводиться добровільно або у судовому порядку на підставі ч.3 ст.136 КЗпПУ (п.5 договору).

Як вбачається із підписки матеріально відповідальності особи, ОСОБА_1 08 квітня 2015 року підписався під змістом розписки, згідно якої він, працюючи охоронником у ПП «ВЛАД», ознайомлений з правилами роботи і зобовязується у повному обсязі виконувати всі встановлені правила щодо прийому, охорони майна, а також дотримуватися порядку та термінів інформування про їх стан.

В акті про відсутність майна, складеному 12 квітня 2015 року працівниками ПП «ВЛАД», засвідчено відсутність на будові багатоквратирого будинку по вул.Стадникової в м.Тернополі 20 (двадцяти) метрів кабелю до баштового крану марки КГ 3 * 25 + 1 * 10. Даний кабель був зданий під охорону 11 квітня 2015 року охороннику ОСОБА_1, про що також свідчить запис у журналі переданого відповідачу майна.

До матеріалів справи долучено пояснюючу записку від охоронника ОСОБА_1, складену ним 12 квітня 2015 року. Зміст даної розписи наступний: «12.04.2015 року близько 5 годин ранку було виявлено зрізаний кабель від крана. Беруся відшкодувати. Кабель викрадено на моїй зміні в ніч 11-12.04.2015 року на обєкті, що по вулиці Стаднікова. Свою вину визнаю, кабель відшкодую».

З видаткової накладної №6043 від 15 квітня 2015 року, виданої ТзОВ «ЛЕП», слідує, що ПП «Влад» придбало кабель КГ 3 * 25 + 1 * 10 в кількості 0,02 км на загальну суму 4 317,59 грн. (з ПДВ). Даний кабель був оплачений в розмірі 4 317,59 грн., про що свідчить рахунок на оплату №991 від 15 квітня 2015 року та фіскальний чек №84 від 15 квітня 2015 року.

За вказаних вище обставин судом встановлено, що ОСОБА_1, працюючи охоронником у ПП «ВЛАД», будучи матеріально відповідальною особою, не виконав покладені на нього обовязки, про що свідчить виявлена нестача переданого йому під охорону майна - 20 (двадцяти) метрів кабелю до баштового крану марки КГ 3 * 25 + 1 * 10, який було придбано ПП «ВЛАД» за власні грошові кошти в сумі 4 317,59 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Згідно ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Відповідно до ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність в розмірі прямої дійсної шкоди.

Статтею 134 КЗпП України передбачено випадки повної матеріальної відповідальності. Обов'язок працівника відшкодувати заподіяну з його вини шкоду у повному розмірі виникає у разі: між працівником та підприємством відповідно до ст.135-1 КЗпП України укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності; відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству при виконанні трудових обов'язків.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» № 14 від 29 грудня 1992 року, справи про повну матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей, суд зобовязаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст.135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо за чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

З огляду на те, що доводи позивача відповідають фактичним обставинам справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а тому слід стягнути із ОСОБА_1 на користь ПП «ВЛАД» матеріальну шкоду, завдану підприємству під час виконання відповідачем трудових обовязків, в розмірі 4 317,59 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130, 132, 134, 135-1 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 215, 218, 223-226, 232-233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «ВЛАД» матеріальну шкоду, завдану під час виконання трудових обовязків, в розмірі 4 317 (чотири тисячі триста сімнадцять) грн. 59 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «ВЛАД» 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча О.Герчаківська