Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015 Провадження №2/425/290/15

Справа №425/393/15-ц

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.,при секретарі - Окрошко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рубіжне Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово комунального господарства Рубіжанської міської ради Луганської області про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних ,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, вказавши наступне .

14.11.2013 року Рубіжанським міським судом Луганської області винесено рішення по справі за його позовом до Рубіжанської міської ради Луганської області,Управління житлово-комунального господарства Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання дій чи бездіяльності неправомірними,заборону вчиняти дії,стягнення грошових коштів. Позов задоволено частково.Стягнуто з Управління житлово-комунального господарства Рубіжанської міської ради Луганської області на його користь 100362 грн.суми пайового внеску в будівництво квартири .Дане рішення набрало законної сили ,але не виконано до теперішнього часу.

Управління житлово-комунального господарства Рубіжанської міської ради Луганської області ігнорує вимоги ст.ст.19,124,129 Конституції України по виконанню рішення суду.Згідно рішення суду боржник Управління житлово-комунального господарства Рубіжанської міської ради Луганської області повинен був сплатити йому суму заборгованості 100362 грн,але протягом 451 днів він не здійснив цього станом до дати подання позову- 09.02.2015 року.

Розмір інфляційних витрат за період з 14.11.2013 року по 09.02.2015 року складає 28603 грн. та три проценти річних згідно ч.2 ст.624 ЦК України складають 4780 грн.Просить стягнути з відповідача на його користь інфляційні витрати з причини несвоєчасного повернення боргу пайового внеску в будівництво квартири згідно рішення суду від 14.11.2013 року в сумі 28603 грн. і три проценти річних від простроченого боргу в сумі 4780 грн.,а всього 33383 грн.

Позивач неодноразово збільшував позовні вимоги .Остаточно просив стягнути з відповідача на його користь інфляційні витрати з причини несвоєчасного повернення боргу пайового внеску в будівництво квартири згідно рішення суду від 14.11.2013 року в сумі 58812 грн. і три проценти річних від простроченого боргу в сумі 7051 грн.,а всього 65863 грн

В судовому засіданні позивач збільшені позовні вимоги підтримав,надав аналогічні пояснення по суті позову.

Представник відповідача Управління житлово-комунального господарства Рубіжанської міської ради Луганської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав.Пояснив,що виконати рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.11.2013 року неможливо оскільки вилучення частини коштів з рахунків відповідача на виконання рішення призведе до порушення бюджетних зобов»язань, недотримання вимог бюджетного законодавства в частині нецільового витрачання коштів бюджету розвитку,які призначені для соціально-економічного розвитку регіонів,виконання інвестиційних програм та невиконанню бюджету міста Рубіжне в цілому.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних ви-мог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено,що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.11.2013 року стягнуто з Управління житлово-комунального господарства Рубіжанської міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1 100362 грн.суми пайового внеску в будівництво квартири з урахуванням індексу інфляції за час прострочення.(а.с.40,41).

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 22 січня 2014 року зазначене рішення залишено без змін (а.с.42-44).

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.04.2014 року вищевказані рішення залишені без змін.

Таким чином, рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.11.2014 року вступило в законну силу 22 січня 2014 року.

Суд не бере до уваги пояснення відповідача ,що зазначене рішення виконати неможливо з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території держави.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

17 липня 1997 р. Україна ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України стала частиною національного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конвенції для забезпечення дотримання державами-учасницями взятих на себе зобов'язань за Конвенцією та протоколами до неї створюється Європейський суд з прав людини (далі - Європейський суд).

Як наголосив Європейський суд у рішенні, ухваленому 7 травня 2002 р. у справі «Бурдов проти Росії», виправдання неможливості виконання судового рішення відсутністю фінансування є неприпустимим для держави.

У справі "Вараніца проти України" Європейський суд зазначив, що відсутність коштів у підпри-ємства державної форми власності не може виправдати затримку виконання судового рішення. Слід зауважити, що у справі "Півень проти України" Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання.

Невиконання рішення державного суду не може бути виправдане і відсутністю бюджетних видатків. У справі "Шмалько проти України" Європейський суд констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення

Таким чином ,суд вважає,що відповідач мусив виконати рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.11.2014 року з моменту набрання ним чинності- 22 січня 2014 року.

Відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України ,боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд України,аналізуючи практику застосування ст.625 ЦК в цивільному судочинстві зазначив,що правильною є позиція судів, які здійснюють нарахування коштів відповідно до ст.625 ЦК незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення відповідно до вимог закону «Про виконавче провадження» від 21.04.99 №606-ХІV.

При цьому, сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Це також визначено постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2011 р. № 23/466 та листом Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997 р. № 62-97р.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості (на момент її виникнення) на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 р. № 52/30).

Таким чином, суд вважає,що оскільки рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.11.2013 року до сих пір не виконано ,то підлягають стягненню з відповідача на користь позивача інфляційні витрати та три проценти річних від суми боргу в сумі 100362 грн. в зв»язку з невиконанням рішення суду .

Інфляційні витрати слід розрахувати з моменту набрання законної сили рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.11.2013 року,тобто з 22 січня 2014 року , а не з дня ухвалення рішення -14.11.2013 року, як просить позивач,тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає необхідним стягнути інфляційні витрати,виходячи з наступного розрахунку.

Лютий 2014 рік- 100362 (сума боргу) х 100,6 (індекс інфляції) : 100 -100362 = 602 грн;

Березень 2014 рік- 100362 (сума боргу) х 102,2 (індекс інфляції) : 100 -100362 = 2207,96 грн;

Квітень 2014 рік-100362 (сума боргу) х 103,3 (індекс інфляції) : 100 -100362 = 3311,95 грн;

Травень 2014 рік-100362 (сума боргу) х 103,8 (індекс інфляції) : 100 -100362 = 3813,75 грн;

Червень 2014 рік -100362 (сума боргу) х 101,0 (індекс інфляції) : 100 -100362 = 1003,62 грн;

Липень 2014 рік-100362 (сума боргу) х 100,4 (індекс інфляції) : 100 -100362 = 401,45 грн;

Серпень 2014 рік-100362 (сума боргу) х 100,8 (індекс інфляції) : 100 -100362 = 802,89 грн;

Вересень 2014 рік -100362 (сума боргу) х 102,9 (індекс інфляції) : 100 -100362 = 2910,49 грн;

Жовтень 2014 рік -100362 (сума боргу) х 102,4 (індекс інфляції) : 100 -100362 = 2408,68 грн;

Листопад 2014-100362 (сума боргу) х 101,9 (індекс інфляції) : 100 -100362 = 1906,87 грн;

Грудень 2014 рік-100362 (сума боргу) х 103 (індекс інфляції) : 100 -100362 = 3010,86 грн;

Січень 2015 -100362 (сума боргу) х 103,1 (індекс інфляції) : 100 -100362 = 3111,22 грн;

Лютий 2015 рік-100362 (сума боргу) х 105,3 (індекс інфляції) : 100 -100362 = 5319,18 грн;

Березень 2015 рік-100362 (сума боргу) х 110,8 (індекс інфляції) : 100 -100362 = 10839,09 грн;

Квітень 2015 рік-100362 (сума боргу) х 114 (індекс інфляції) : 100 -100362 = 14050,68 грн.

Всього сума інфляційних витрат складає 55700,69 грн.

Сумма трьох процентів річних від суми боргу розраховується наступним чином:

100362(сума боргу) Х 3 проценти річних : 480 (кількість днів прострочки) =3959,48 грн.

З урахуванням наведеного ,суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління житлово комунального господарства Рубіжанської міської ради Луганської області про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних доведеними ,обґрунтованими та такими,що підлягають частковому задоволенню

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління житлово комунального господарства Рубіжанської міської ради Луганської області про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Управління житлово комунального господарства Рубіжанської міської ради Луганської областіна користь ОСОБА_1 55700( п»ятдесят п,ять тисяч сімсот гривень )69 копійок інфляційних витрат та три процента річних в сумі 3959 (три тисячі дев"ятсот п"ятдесят дев"ять гривень) 48 копійок в зв"язку з несвоєчасним поверненням суми пайового внеску в будівництво квартири .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міській суд Луганської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Москаленко