РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року Справа №293/614/15-ц

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Слободенюк Н.Є.,

при секретарі Юрченко Н.А.

розглянув у попередньому судовому засіданні в смт. Черняхові справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Зороківської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом та просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, як за спадкоємцем за заповітом після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зороків Черняхівського району Житомирської області.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 03.04.2015 року, зареєстрованої в реєстрі за №14. в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримала, з підстав, наведених в ній, просила її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Зороківської сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, позов визнав в повному обсязі.

В зв'язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову на попередньому розгляді справи відповідно до ст.130 ЦПК України

Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зороків Черняхівського району померла мати позивача ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1, який побудований у 1936 році. Реєстрація будинку проведена згідно діючого на той час законодавства шляхом внесення відповідного запису до погосподарської книги сільської ради, у відповідності з яким в по господарській книзі № 2 за 1996-2000 роки по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_2 записана власником спірного будинку (а.с.16).

За життя, 10.05.1995 року, ОСОБА_2 уклала заповіт, яким заповідала позивачу все належне їй майно, заповіт не змінено та не скасовано (а.с.12). Позивач прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 шляхом фактичного вступу у користування та володіння спадковим майном, що стверджується відповіддю нотаріальної контори (а.с.33). Також у відповідності із відповіддю нотаріальної контори, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає.

Оформлення права на спадщину на спірний будинок в позасудовому порядку неможливо тому що, із довідки БТІ № 231 від 22.04.2015 року вбачається, що за ОСОБА_2 право власності на спірний будинок не зареєстровано (а.с.17).

Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Спірний будинок не є самовільною забудовою, та документи на підставі яких проводилась його реєстрація в сільській раді не збереглися і відновити їх неможливо (а.с. 14,15). З огляду на викладене суд приходить до висновку, що реєстрація будинку в погосподарських книгах сільської ради свідчить про те, що на зазначений будинок його власник мав правоустановлюючі документи, без яких реєстрація була б неможливою. А тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 за свого життя та на час відкриття спадщини, володіла на праві власності житловим будинком АДРЕСА_1.

В п.4 Перехідних положень ЦК України зазначено, що положення ЦК України (ред. 2004 р.) застосовуються до цивільних правовідносин, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до абз.2,3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 « Про судову практику в справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкодавців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася і була прийнята до 01січня 2004 року, а тому до даних спірних правовідносин слід застосувати законодавство, яке діяло на момент їх виникнення, а саме норми ЦК України(ред. 1963 р.) та Закону України «Про власність».

Із ч. 1ст. 12 ЗУ «Про власність» вбачається, що праця громадян є основою створення і примноження їх власності. У відповідності із ч. 1 ст. 13 цього Закону, вважається, що об'єктами права приватної власності є жилі будинки.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду від 4 жовтня 1991 року N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»(назву змінено згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 25.05.98 р. N 15) із змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року N 13, від 25 травня 1998 року N 15, 4 , відповідно до ст. 12 Закону України "Про власність" у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці.

Враховуючи викладене, суд вважає, що спірний будинок увійшов до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 в силу ст.548 ЦК України (ред. 1963 року).

Відповідно до ч.2. ст. 548 ЦК України (ред. 1963 року), незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В зв'язку з цим, спірний будинок належить позивачу, як спадкоємцю за заповітом після смерті ОСОБА_2 з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В зв'язку з цим, та оскільки втрачені документи, які посвідчували право власності спадкодавця на спірний будинок, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає, нотаріус відмовив спадкоємцям у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, слід визнати за позивачем, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на спірний житловий будинок.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.3, 10, 11, 60, 174, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 548, 549 ЦК України (ред. 1963 р.), ст. ст.182,328, 392ЦК України (ред. 2004 року), ст. ст. 12, 13 Закону України «Про власність» суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 разом з надвірними будівлями, за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зороків Черняхівського району Житомирської області.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча- суддя: (підпис) Н.Є. Слободенюк

Копія:вірно

Суддя: