Справа № 523/9057/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2015 р. Суворовський районний суд міста Одеси у складі

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі в залі суду № 18 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1, який вказав, що є власником будинку за адресою - АДРЕСА_1, в якому без будь-яких підстав для цього станом на час звернення до суду проживають відповідачі по справі, у зв'язку з викладеним просив виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, так як безпідставним зайняттям приміщення відповідачі також перешкоджають у вселенні членів сім'ї позивача, обмежує його право користування та розпорядження майном, призводить до втручання в його особисте життя, а відповідачі вимоги звільнити будинок ігнорують.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, вказавши, що позивач є повноправним власником цього будинку, відповідачі там проживають без його дозволу, а тому просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що проживають в цьому будинку та виселити позивач їх не має права через рішення суду; до останніх судових засідань відповідачі не з'явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини їх повторної неявки відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не мають значення для розгляду справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач на підставі договору дарування від 04.11.2010р., посвідченого ПН ОМНО Таранською А.М., реєстровий № 10008, є власником домоволодіння за адресою - АДРЕСА_1 за адресою - АДРЕСА_1 (а.с. 5); право власності позивача зареєстровано (а.с. 6). Правомірності правовстановлюючого документа відповідачами не спростовано.

Як вбачається з копії рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11.11.2013р., залишеного в силі ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.12.2013р., позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування дійсним, визнання права власності залишено без задоволення, так як позивачі не надали належних доказів укладання саме договору купівлі-продажу нерухомого майна (а.с. 8, 9-11). Разом з тим зустрічний позов ОСОБА_1 про виселення було залишено без задоволення, оскільки доказів зайняття приміщення надано не було.

Як вбачається з акту від 30.05.2014р. відповідачі постійно проживають за адресою - АДРЕСА_1 (а.с. 7). Крім того, ця обставина не заперечувалась відповідачами в судовому засіданні, зокрема, підтверджується зазначенням ними цієї адреси як адреси свого мешкання в процесуальних заявах.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна - ст. 317 ЦК України.

Згідно положень ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник відповідно до ст. 387 ЦК України має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Таким чином суд дійшов до висновку про те, що відповідачі самоправно зайняли жиле приміщення, яке належить позивачу на праві власності, а тому підлягають виселенню без надання їм іншого жилого приміщення, так як наявності будь-якого права на це нерухоме майно відповідачі не довели (надані копії договорів про намір укласти в майбутньому договір купівлі-продажу будинку за адресою - АДРЕСА_1 - до 01.03.2010р. - в будь-якому випадку не тягнуть за собою виникнення у відповідачів права користування житлом).

Судом не приймаються до уваги посилання відповідачів на те, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 11.11.2013р. їх заборонено виселяти, оскільки цим рішенням права ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на проживання за адресою - АДРЕСА_1 - не встановлено, а наявність цього рішення не позбавляє позивача права на звернення до суду з інших підстав про виселення відповідачів.

В силу положень ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. в рівних частках з кожного з відповідачів.

Керуючись статями 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з жилого будинку за адресою -АДРЕСА_1 - без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 81,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 81,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 81,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя