Номер провадження: 22-ц/785/234/15
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П., Цюри Т.В.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом,-

встановила:

Представник позивача звернувся з цим позовом до відповідача вказуючи, що 28.11.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/83361/82/86587, відповідно до умов якого, позивач прийняв на себе зобов'язання по видачі кредиту в сумі 69 768,00 доларів США, строком до 04.12.2017 року, а ОСОБА_2 зобов'язався своєчасно повернути позивачу всю суму кредиту, відсотки та дотримуватися строків та умов, вказаних у договорі.

В порушення умов вказаного договору відповідач ОСОБА_2 прострочив виплату грошової суми, тому, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 122 213,54 доларів США, за курсом НБУ становить 974 090,80 гривень, а також стягнути судові витрати (а. с. 1-3).

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014 року позов ПАТ "Раййфайзен Банк Аваль" задоволено. Стягнено з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість у розмірі 974 090,80 гривень, судові витрати - 1 820 гривень (а. с. 211).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення - відмовлено (а. с. 231).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення з ухваленням нового рішення по відмову у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 235-240).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги представника ОСОБА_2 з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 листопада 2007 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/83361/82/86587. За умовами якого ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" надав на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності, а ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 69 768,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % на рік строком до 04.12.2017 року.

Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим загальна заборгованість по погашенню кредиту станом на 12.07.2011 року складає 122 213,54 доларів США, що за курсом НБУ становить 974 090,80 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 64 854 доларів США, що за курсом НБУ становить 516 912,40 гривень; заборгованість за відсотками - 18 124,46 доларів США, що за курсом НБУ становить 144 459,20 гривень; пеня за прострочення тілу кредиту - 6 048,64 доларів США, що за курсом НБУ становить 48 210,08 гривень; пеня за прострочення відсотків по кредиту - 33 186,43 доларів США, що за курсом НБУ становить 264 509,12 гривень.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 629, ч.1 ст. 610 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим загальна сума заборговані по кредитному договору № 014/83361/82/86587 від 28 листопада 2007 року станом на 12.07.2011 року складає 122 213,54 доларів США, що за курсом НБУ становить 974 090,80 гривень.

Задовольняючи позов про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином, невиконання зобов'язання дає право на стягнення боргу в судовому порядку.

Довід апеляційної скарги про те, що розрахунок заборгованості наданий банком є невірним, так як не відомо як саме банк проводив вказаний розрахунок, є не спроможним, оскільки наданий банком розрахунок від 12 липня 2007 року містить деталізований розрахунок боргу за кредитним договором. Доказів того, що розрахунок суми заборгованості є помилковим матеріали справи не містять.

Розрахунок заборгованості фінансового консультанта ОСОБА_5, наданий ОСОБА_2, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки даний розрахунок не містить даних установи та печатки посадової особи, яка його склала, він не відповідає формі ті змісту, у зв'язку з чим не може бути допустимим доказом на спростування розрахунку Банку, складеного у встановленому порядку.

Неспроможним є довід апеляційної скарги про те, що судом безпідставно не застосований п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Так, відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частиною першою статті 259 ЦК України закріплено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Разом із тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Із заявою про застосування позовної давності відповідач до суду першої інстанції не звертався, а тому відсутні правові підстави для застосуванням судом апеляційної інстанції позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.