Справа № 203/2135/15-ц
Провадження № 2-о/0203/23/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі - Лісіцині М.С.,

за участю: представника заявника ОСОБА_1М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив:

08 квітня 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся заявник із заявою окремого провадження, в якій просив суд встановити факт, що має юридичне значення належність рішення Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 26.12.1993 року про передачу безоплатно в приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,25 га, рішення Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 03.03.2000 року про зміну рішень та передачу в приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,50 га, державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 029730, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 360, ОСОБА_3, яка померла 20 грудня 2001 року

В обґрунтування заяви посилався на те, що згідно вищенаведених правових актів його матері ОСОБА_3 було оформлено право приватної власності на земельну ділянку площею 0,50 га в с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області, при цьому у прізвищі було допущено помилку: замість «Косинська» зазначено «Косінська». Оскільки ОСОБА_3 померла, внести виправлення в рішення не можливо. На цей час ОСОБА_2 позбавлений можливості оформити спадщину, у звязку з чим він був змушений звернутись до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності документу (а.с. а.с. 2, 3).

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву в повному обсязі та просив суд її задовольнити, надав для огляду оригінал договору дарування домоволодіння, під розміщення якого було виділено земельну ділянку.

Представник заінтересованої особи до суду не зявився, однак на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 31-32).

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Заявник в обґрунтування своїх вимог надав документи з яких судом встановлено, що 07 червня 1993 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування, посвідчений виконавчим комітетом Нехворощанської сільської ради народних депутатів, за реєстром № 51 (а.с. 27), оригінал якого було подано в судове засідання представником заявника. На підставі вказаного договору ОСОБА_3 було подаровано житловий будинок в с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області. У вказаному договорі прізвище обдарованого було вказано як «Косинська» (а.с. 27).

26.12.1993 року Нехворощанською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області було ухвалене рішення про передачу безоплатно в приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,25 га, з них 0,05 га обслуговування жилого будинку та господарських будівель, жительці Дніпропетровська ОСОБА_5 (а.с. 10).

Рішенням Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 03.03.2000 року «Про зміну рішень про приватизацію земельних ділянок» було вирішено передати безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,50 га, з них 0,25 га обслуговування жилого будинку та господарських будівель жительці Дніпропетровська ОСОБА_5 (а.с. 11).

На підставі вказаних рішень сільської ради 05 червня 2000 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 029730 на імя ОСОБА_5, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 360 (а.с. 12). У вказаному акті зазначено про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,50 га для обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства.

Зважаючи на те, що рішення про передачу земельної ділянки приймалось під розміщення житлового будинку, оригінал правовстановлювального документу на імя ОСОБА_3 відносно якого подано представником позивача, а також те, що у рішеннях Нехворощанської сільської ради зазначено про виділення земельної ділянки мешканці м. Дніпропетровська ОСОБА_5, суд приходить до висновку, що йдеться про одній у ту саму особу, прізвище якої по різному зазначено в різних документів.

Правильне написання прізвища ОСОБА_3 через літеру «и» «Косинська», що підтверджується наданими до суду документами (а.с. а.с. 6 9).

Згідно з доданої до заяви копії свідоцтв про смерть ОСОБА_3 померла 20 грудня 2001 року (а.с. 6).

Оскільки внесення змін до правовстановлювального документа за рішенням відповідної ради потребують згоди відповідної особи, що неможливо через її смерть, заявник не має інших можливостей встановити факт належності документів ОСОБА_3В, окрім як в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 256 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в порядку окремого провадження, де серед іншого зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлювальних документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності особі документів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявником надані достатні докази в підтвердження викладених ним обставин. Встановлення факту належності документів безпосередньо породжує для заявника юридичні наслідки стосується його прав на спадщину.

Разом з тим, суд відзначає, що п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачає можливість встановлення належності особи лише документів, віднесених до правовстановлювальних.

Відповідно до ст. 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями), який діяв в момент виникнення правовідносин, що розглядаються, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Вказані положення Земельного кодексу України були зупинені на підставі декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. № 12-92 «Про приватизацію земельних ділянок» відносно земельних ділянок, наданих громадянам для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України, що передавались їм у приватну власність. В той же час, згідно п. 3 вказаного Декрету право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Враховуючи наведене, заяву про встановлення факту належності ОСОБА_3 державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 029730, виданого на імя ОСОБА_5, слід задовольнити.

Вимоги в частині визнання належності ОСОБА_3 рішень Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області задоволенню не підлягають, оскільки вказані документи не належать до категорії правовстановлювальних.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 212 215, 235, 256 259 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення належності правовстановлювальних документів задовольнити частково.

Встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 029730, виданий 05 червня 2000 року на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Нехворощанської сільської ради від 03 березня 2000 року на імя ОСОБА_5, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 360, ОСОБА_3, померлій 20.12.2001 року.

В решті вимог відмовити

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Єдаменко