Справа №592/9254/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кондратенко М. В.
Номер провадження 22-ц/788/1906/15 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

01 жовтня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Околота Г. М.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 листопада 2014 року

в цивільній справі за заявою ОСОБА_4, поданою в інтересах ОСОБА_5, про тлумачення змісту правочину, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 листопада 2014 року задоволено заяву ОСОБА_4, подану в інтересах ОСОБА_5, про тлумачення змісту правочину.

Розтлумачено зміст правочину - договору дарування 93/150 частин житлового будинку від 26 серпня 2003 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Чернишенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1666, таким чином:

Даритель передав Обдарованому тільки частину житлового будинку, а саме: 93/150 (дев'яносто три сто п'ятдесятих) частин житлового будинку, що знаходяться в АДРЕСА_1. Право власності чи користування земельною ділянкою за даним договором дарування не передавалось. Зміст ст.ст.93, 95, 96, 103-109, 116, 120, 125 Земельного кодексу України та п.6 Перехідних положень цього ж кодексу сторонам договору були роз'яснені.

- Перехід прав та/чи обов'язків стосовно встановленого порядку користування земельною ділянкою відповідно до рішення суду від 15 лютого 2002 року по справі № 2-30/02, договором дарування 93/150 частин житлового будинку від 26 серпня 2003 року не відбувся.

- В договорі дарування 93/150 частин житлового будинку від 26 серпня 2003 року будь-які обмеження на використання майном, земельною ділянкою не зазначені, даровані 93/150 частини житлового будинку на момент укладення договору нікому іншому не були продані, не були подаровані, не були в заставі, в спорі та під забороною не перебували.

- Будь-яка незгода чи заперечення інших співвласників житлового будинку з умовами договору дарування 93/150 частин житлового будинку від 26 серпня 2003 року в договорі не зазначена.

Вказану ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_8, який не брав участі у справі.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на те, що оскаржуваною ухвалою суду вирішені питання про його права та обов'язки, хоча він і не брав участі у її розгляді, та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, тому просив ухвалу суду скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4, поданої в інтересах ОСОБА_5, про тлумачення змісту правочину.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що питання про тлумачення змісту правочину має розглядатись в порядку позовного, а не окремого провадження, як це помилково зробив суд першої інстанції. Більше того, між ним та заявником існує спір про право, а саме: щодо користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, з приводу чого є відповідні судові рішення, тому його участь у даній справі мала бути обов'язковою, що також підтверджує незаконність оскаржуваної ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_3 і його представників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Однак, як передбачено ч.2 ст.213 ЦК України, на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Також Пленум Верховного Суду України у п.3 Постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 роз'яснив, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників (стаття 213 ЦК, стаття 37 ЦПК) в порядку позовного провадження.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що суд може вирішувати питання про тлумачення правочину лише при наявності спору, тобто, в порядку позовного провадження, а значить, за участі всіх осіб, права та законні інтереси яких можуть бути порушені вирішенням вказаного питання.

Однак, не дотримавшись вказаних вимог законодавства, суд першої інстанції розглянув справу не в позовному, а в окремому провадженні, без участі інших осіб, в тому числі і заявника ОСОБА_3, права та інтереси яких може зачіпати вирішення питання про тлумачення правочину, чим порушив порядок її розгляду, а також постановив за результатами її розгляду ухвалу замість рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання щодо тлумачення змісту правочину, у зв'язку з чим ухвалу суду необхідно скасувати і передати вказане питання на новий розгляд до суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 312 ч.1 п.3, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 листопада 2014 року в даній справі скасувати і передати питання щодо тлумачення змісту правочину на новий розгляд до суду першої інстанції з урахуванням вимог про те, що вирішення вказаного питання можливе саме в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -