АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/5488/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Кравець Д.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Желепи О.В.

при секретарі Задорожному А.Г.

за участю

представника відповідача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником за довіреністю ОСОБА_1, на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 03 вересня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності, витребування майна та визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання об»єктами спільної сумісної власності наступних квартир в м.Києві: квартири АДРЕСА_1, квартири АДРЕСА_2, квартир АДРЕСА_3, квартир АДРЕСА_4, квартир АДРЕСА_5,квартири АДРЕСА_6; витребування в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з незаконного володіння - ОСОБА_5 наступних квартир у м.Києві: квартир АДРЕСА_3, квартир АДРЕСА_4; - з незаконного володіння ОСОБА_6 квартир АДРЕСА_7; - з незаконного володіння ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_6; - з незаконного володіння ОСОБА_2 квартир АДРЕСА_5; визнання права власності на Ѕ частину зазначених квартир.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що зазначені квартири придбані за особисті кошти позивача у період її сумісного проживання з відповідачем ОСОБА_4 як сім»ї без реєстрації шлюбу. Проте, відповідач, всупереч інтересів сім»ї, оформив права на спірні квартири на своїх родичів.

В серпні 2014 року позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на квартири, які є об»єктом позовних вимог та заборонити відповідачам відчужувати їх.

Як на підстави забезпечення позову посилається на те, що існує ризик здійснення відповідачами дій, які унеможливлять виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 03 вересня 2014 року заяву про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на квартири в м.Києві: квартиру АДРЕСА_1,квартиру АДРЕСА_2, квартири АДРЕСА_3, квартири АДРЕСА_4, квартири АДРЕСА_5, квартиру АДРЕСА_6. В іншій частині заяви відмовлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що заява про забезпечення позову та оскаржувана ухвала не містить зазначення про причини, у зв»язку із якими існує необхідність забезпечення позову. Посилається на те, що позивачем на надано доказів на підтвердження існування реальної загрози невиконання рішення суду. Зазначає, що у відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ніколи не виникало правовідносин з позивачем і ухвала суду про забезпечення позову порушує право власності ОСОБА_2 Посилається на безпідставність позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини справи та заявлені вимоги дають підстави для висновків про обґрунтованість повідомлених позивачем обставин щодо існування загрози неможливості виконати рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони гуртуються на матеріалах справи та відповідають вимогам закону.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз»яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Як убачається з матеріалів справи, вжиття заходів забезпечення позову в цій справі обумовлено метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та за захист можливого порушеного права позивача від ускладнень його реалізації.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв»язку із провадженням по цивільній справі, полягає у обмеженні його власника у праві розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб або укладення інших правочинів), при цьому за ним зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог встановлення обставин прав спільної сумісної власності, витребування майна з незаконного володіння та його поділ.

Виходячи із змісту позовних вимог, обраного способу забезпечення позову та зазначених причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, убачається прямий зв»язок між заявленими вимогами та способом забезпечення позову.

За таких обставин в ухвалі, що оскаржується, зроблено обґрунтований висновок про необхідність накладення арешту.

Твердження особи, яка подає апеляційну скаргу, в частині безпідставності заявлених позовних вимог відхиляються колегією суддів, оскільки такі доводи є предметом судового розгляду і підлягають оцінці при ухвалення рішення у справі за наслідком розгляду позовних вимог.

Відповідно до ст.. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.218, 304, 305, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником за довіреністю ОСОБА_1, відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 03 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В.Поліщук

Судді І.М. Білич

О.В. Желепа