У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 11 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ІFUOG9, за умовами якого надано кредит у розмірі 247 450 грн. зі сплатою 15% річних, з кінцевим терміном повернення 11 квітня 2028 року. З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання, що виникло на підставі кредитного договору, між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, посвідчений нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за № 332.

Станом на 05 червня 2012 року сума боргу позичальника склала 723 533 грн. 07 коп. У зв'язку з порушенням строків сплати кредиту та відсотків за користування кредитом, позивач надіслав відповідачам повідомлення-вимогу про порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання за кредитним договором, погашення заборгованості, яка залишена останніми без задоволення та без відповіді. У зв'язку з цим іпотекодержатель просив суд у рахунок дострокового погашення боргу провести звернення стягнення на предмет іпотеки та реалізацію його шляхом укладення договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, обумовленої договором іпотеки. Одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, позивач просив виселити усіх мешканців квартири, що підлягає реалізації.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2014 року, позов задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № IFU0G9 від 11 квітня 2008 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 у розмірі 595 130 грн. 07 коп., з яких тіло кредиту - 246 839 грн. 57 коп., нараховані відсотки - 253 001 грн. 16 коп., пеня (за період з 11 вересня 2011 року по 11 вересня 2012 року ) - 95 289 грн. 34 коп. звернено стягнення на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 74,2 кв.м, яка належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності на житло від 18 листопада 1997 року, зареєстрованого Івано-Франківським ОБТІ 18 листопада 1997 року за № 5849/123, реєстраційний номер 22544128 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідачів договорів купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності з отриманням правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Встановлено початкову ціну предмету іпотеки квартири № 70 за вартістю, яка визначатиметься на підставі акту незалежної оцінки нерухомого майна, але не нижче 330 270 гривень або з встановленням за домовленістю сторін. Вирішено питання судового збору. У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором, виникла заборгованість, яка підлягає стягненню шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Такі висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Судом установлено, що 11 квітня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № ІFUOG9, відповідно до якого останньому було надано кредит у сумі 247450,00 грн. зі строком погашення не пізніше 11 квітня 2028 року та сплатою 15% річних за користування грошовими коштами (а. с. 6-9 т. 1).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № ІFUOG9 від 11 квітня 2008 року того ж дня між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, посвідчений нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за № 332 (а. с. 12-13 т. 1).

Предметом іпотеки є нерухоме майно - трьохкімнатна квартира під АДРЕСА_1, загальною площею 74.2 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м, що належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 листопада 1997 року Агенством по приватизації державного житлового фонду, що зареєстровано Івано-Франківським ОБТІ за №5849/123, реєстраційний номер 22544128, вартістю за згодою сторін 330 270 грн. на підставі оціночної вартості за експертним висновком від 08 квітня 2008 року.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_3 умов кредитного договору станом на 05 червня 2012 року виникла заборгованість у загальному розмірі 723 533 грн. 07 коп., яку з урахуванням строку позовної давності по стягненню пені - один рік, зменшено до 595 130 грн. 07 коп. (а. с. 4-5 т. 1).

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" (далі - Закон), у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Суди, посилаючись на вказані обставини, обґрунтовано виходили з того, що оскільки позивачем дотримана процедура надіслання вимоги про дострокове повернення заборгованості відповідно до ст. 35 Закону, проте позичальник даної вимоги не виконує, тому наявні правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимоги про виселення відповідачів задоволенню не підлягають, оскільки позивач чітко не вказав, хто зареєстрований у спірній квартирі та чи надіслані всім мешканцям квартири вимога про виселення.

Доводи касаційної скарги про те, що на дату укладення договору іпотеки від 11 квітня 2008 року у спірній квартирі проживав малолітній син ОСОБА_6 - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 187 т. 2), права якого порушені укладенням зазначеного договору, не можуть бути взяті до уваги, оскільки позовних вимог про визнання договору іпотеки недійсним заявлено не було.

Доводи касаційної скарги про недоведеність позивачем суми боргу позичальника також не можуть бути взяті до уваги, оскільки позичальник ОСОБА_3 не надав доказів виконання своїх зобов'язань по поверненню кредитних коштів у відповідності з умовами договору.

Оскільки судові рішення у справі ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводами касаційної скарги не спростовані, підставі для їх зміни чи скасування не має.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта