Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/64/15-ц
Провадження № 4-с/376/1/2015
У х в а л а

"04" лютого 2015 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Віговського С.І.,

при секретарі - Кропивлянській С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сквира скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Дарницькогорайонного управління юстиції в м.Києві, ОСОБА_2, на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця у незавершеному виконавчому провадженні, -

встановив:

Заявник звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи вимоги тим, що у зв'язку із виконанням рішення Сквирського районного суду Київської області від 27 жовтня 2000 року по справі № 2-667/2000 за яким був виданий виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, та допущенням боржником заборгованості по аліментам, державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ в м.Києві 21 вересня 2012 року винесено постанову про арешт майна боржника та заборону його відчуження в межах суми боргу. 31 жовтня 2012 року заборгованість по аліментам боржником ОСОБА_1 була погашена. 09 листопада 2012 року боржником до ВДВС Дарницького РУЮ в м.Києві подано заяву з проханням скасувати постанову державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м.Києві від 21 вересня 2012 року про арешт майна боржника та заборону його відчуження. Проте, листом від 06.12.2012 року ВДВС Дарницького РУЮ в м.Києві відмовило у задоволенні заяви боржника щодо зняття арешту з майна боржника, посилаючись на вимоги ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", де вказано, що у випадках не зазначених частинами 1-4 даної статті при незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Вважає, що у зв'язку з відсутністю заборгованості перед стягувачем та подальшим належним виконанням зобов'язання по сплаті аліментів, суд може зняти арешт з майна за винесеною ВДВС Дарницького РУЮ в м.Києві 21 вересня 2012 року постановою. Просить суд зняти арешт з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 належної йому на праві особистої приватної власності згідно Свідоцтва про право власності на житло від 08.01.2002 року.

Заявник в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримав заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи по справі (Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві ) в судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення, де зазначено, що оскаржувані дії державного виконавця, щодо накладення арешту на майно постановою від 21 вересня 2012 року були прийняті відповідно до закону в межах його повноважень, а згідно листа від 06.12.2012 року заступника начальника ВДВС Дарницького РУЮ в м.Києві права заявника порушені не були, тому, на підставі ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" прийнято рішення про відмову у задоволенні прохання боржника за зверненням про зняття арешту з майна боржника. У запереченні також зазначено, що 31.01.2015 року державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, яка станом на 01.01.2015 року відсутня. Таким чином, ВДВС Дарницького РУЮ в м.Києві просить суд відмовити заявникові ОСОБА_1 у задоволенні скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця у незавершеному виконавчому провадженні.

Заінтересована особа по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не подавала.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2000 року Сквирським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист № 2-667/2000 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян, на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, починаючиз 19.10.2000 року.

12.11.2007 року за № 1598/17 головним державним виконавцем ВторніковоюН.О. відділу ДВС Дарницького РУЮ в м. Києві винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 від 30.10.2007 року.

15.12.2010 року за № 53/17 державним виконавцем Шатун С.С. відділу ДВС Дарницького РУЮ в м. Києві була нарахована заборгованість по аліментам за період з 27.10.2000 року по 08.12.2010 року, яка станом на 08.12.2010 року становила 52770,51 грн. Вказані обставини не заперечуються учасниками процесу.

16.01.2012 року за № 23/17 старшим державним виконавцем Зоз І.П. відділу ДВС Дарницького РУЮ в м. Києві була нарахована заборгованість по аліментам, яка станом на 01.01.2012 року становила 65414,15 грн.

21.09.2012 року за № 23/17 старшим державним виконавцем Семко І.Г. відділу ДВС Дарницького РУЮ в м. Києві на підставі виконавчого листа № 2- 667/2000 від 27.10.2000 року, що видав Сквирський районний суд Київської області та на підставі розрахунку заборгованості на 01.01.2012 року, згідно ст. 55 Закону України «Про виконавче впровадження» винесена постанова про арешт всього майна, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення: 65414,15 грн. та заборону здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу.

Вказана постанова боржником ОСОБА_1 у десятиденний строк з моменту її одержання до суду, який видав виконавчий документ, оскаржена не була.

16.10.2012 року за вх. № 16472/0342/17 боржником ОСОБА_1 подана заява до відділу ДВС Дарницького РУЮ в м. Києві про проведення перерахунку заборгованості по аліментах за період - з жовтня 2000 року по 16 жовтня 2012 року.

24.10.2012 року № 23/17 державним виконавцем Семко І.Г. відділу ДВС Дарницького РУЮ в м. Києві нарахована заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_2, яка станом на 01.10.2012 року становила в сумі 73789,38 грн. (зареєстровано від 26.10.2012 року за вих. № 61561).

31.10.2012 року боржником ОСОБА_1 через відділення поштового зв'язку №02068 у м. Києві відправлено поштовим переказом № 0923 кошти в сумі 73789,38 грн. на ім'я ОСОБА_2 по заборгованості за аліментами.

08.11.2012 року боржником ОСОБА_1 подано заяву до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві (зареєстровано 09.11.2012 року за вх. № 18161/03-42/19) з проханням скасувати постанову державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м.Києві від 21 вересня 2012 року про арешт майна боржника та заборону його відчуження, але згідно листа-відповіді за вих. № 69901 від 06.12.2012 року боржникові ОСОБА_1 було відмовлено на підставі ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче впровадження», із зазначенням, що арешт з майна при незавершеному виконавчому впровадженні може бути знятий лише судом.

21.03.2013 року за № 31/52-Д-А-80 начальником Лівобережного Поштамту м.Києва боржнику ОСОБА_1 по запиту видана довідка про те, що поштовий переказ №0923 в сумі 73789,38 грн. відправлений 31.10.2012 року із відділення поштового зв'язку АДРЕСА_2 на ім'я ОСОБА_2, надійшов до ВПЗ Київ-214 31.10.2012 року та виплачений ОСОБА_2 особисто 03.11.2012 року по пред'явленню паспорту НОМЕР_1.

19.03.2013 року за вх. № 3518/03-12/17 стягувач ОСОБА_2 подала заяву до відділу ДВС Дарницького РУЮ в м. Києві про надходження їй коштів в сумі 73789,38 грн. від боржника ОСОБА_1 щодо заборгованості по аліментах.

03.12.2014 року за № 10/17 складена Вимога державного виконавця з додатком, якою державним виконавцем Данилюк О.Б. ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві здійснено розрахунок заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2, згідно якого заборгованість боржника ОСОБА_1 перед стягувачем ОСОБА_2 станом на 01.10.2014 року відсутня.

31.01.2015 року державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, яка станом на 01.01.2015 року відсутня, що вбачається із заперечення ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві від 31.01.2015 року за вих. № 5286.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 1, 2 ст. 384 ЦПК України).

Листом-відповіддю ВДВС Дарницького РУЮ в м.Києві за вих. № 69901 від 06.12.2012 року заявникові ОСОБА_1 було фактично відмовлено у задоволенні прохання за зверненням про зняття арешту з майна боржника на підставі ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче впровадження», із зазначенням, що арешт з майна при незавершеному виконавчому впровадженні може бути знятий лише судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на 01.01.2015 року заборгованість по аліментам відсутня, а відтак, відсутні підстави продовження арешту майна боржника за виконавчим провадженням по виконанню виконавчого листа № 2-667/2000 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття.

Відповідно ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням суду може бути знятий арешт з майна у випадках незавершеного виконавчого провадження.

Разом з тим, абз. 1 ч. 1 ст. 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Заявник ОСОБА_1 дізнався про порушення його прав 06.12.2012 року отримавши від ВДВС Дарницького РУЮ лист-відповідь, де йому було фактично відмовлено у задоволенні прохання про зняття арешту з майна боржника, оскільки іншого заявником ОСОБА_1 не доведено, а дана скарга до суду направлена тільки 09.12.2014 року та зареєстрована у канцелярії суду 13.01.2015 року, тобто, з пропуском строку для подання такої скарги.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо не визначені законом, - встановлюються судом (ст. 67 ЦПК України).

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати (ст. 68 ЦПК України).

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.69 ЦПК України).

Статтею 72 ЦПК визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Згідно ч. 2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз'яснено, що процесуальні строки можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Будь-якого клопотання щодо поновлення пропущеного з поважних причин строку для подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця у незавершеному виконавчому провадженні заявником до суду не подано, а також не викладено обставин щодо поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку у тексті скарги, а відтак, суд залишає без розгляду скаргу заявника у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду.

Виходячи з вищевказаного, керуючись ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 67, 68, 69, 72, 383, 384, 385 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Дарницькогорайонного управління юстиції в м.Києві, ОСОБА_2, на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця у незавершеному виконавчому провадженні у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: С. І. Віговський