У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Дербенцевої Т. П., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Вододар» Бориславської міської ради, Бориславської міської ради, відділу житлово-комунального господарства та будівництва Бориславської міської ради Львівської області про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 12 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому, посилаючись на те, що при звільненні 19 листопада 2012 року з ним не було проведено повного розрахунку, з урахуванням уточнень просив стягнути з Бориславської міської ради та відділу житлово-комунального господарства та будівництва Бориславської міської ради Львівської області на свою користь 14 169 грн 95 коп. невиплаченої заробітної плати з січня по листопад 2012 року та 113 716 грн 95 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 12 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Вододар» Бориславської міської ради (далі - КП «Вододар») на користь ОСОБА_3 14 169 грн 95 коп. невиплаченої заробітної плати та 113 716 грн 95 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2015 року рішення Бориславського міського суду Львівської області від 12 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Частково задовольняючи позов та стягуючи з КП «Вододар» Бориславської міської ради на користь позивача 14 169 грн 95 коп. невиплаченої заробітної плати та 113 716 грн 95 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд першої інстанції виходив із того, що на порушення приписів ст. 116 КЗпП України відповідач не провів із позивачем при його звільненні повний розрахунок із заробітної плати.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що уточнивши в ході розгляду справи позовні вимоги, позивач вимог до КП «Вододар» не заявляв.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що розпорядженням міського голови м. Борислава від 08 квітня 2011 року № 139-р ОСОБА_3 призначено на посаду директора КП «Вододар» з випробувальним терміном один місяць з посадовим окладом 3 тис. грн.

Розпорядженням міського голови м. Борислава від 19 листопада 2012 року № 397-р ОСОБА_3 звільнено з посади директора КП «Вододар» за угодою сторін.

Згідно з довідкою відділу житлово-комунального господарства та будівництва Бориславської міської ради від 23 грудня 2014 року № 482-жк заборгованість із виплати заробітної плати ОСОБА_3 становить 14 169 грн 25 коп. (а. с. 57).

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що в уточнених позовних вимогах ОСОБА_3 вимог до КП «Вододар» не заявляв.

У той же час апеляційний суд не звернув уваги на те, що уточнюючи позовні вимоги, позивач відповідно до приписів ст. 174 ЦПК України від позову до КП «Вододар» не відмовлявся.

Крім того, вирішуючи спір по суті, апеляційний суд не навів будь-яких мотивів відмови в позові до відповідачів Бориславської міської ради і відділу житлово-комунального господарства та будівництва Бориславської міської ради Львівської області.

За змістом ст. 21 КЗпП України належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір.

Згідно з п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» саме міська рада в особі міського голови призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Із матеріалів справи вбачається, що 08 квітня 2011 року між ОСОБА_3 та відділом житлово-комунального господарства та будівництва Бориславської міської ради Львівської області укладено контракт № 3/11, пунктом 1.2 якого передбачено, що цей контракт є трудовим договором, на підставі якого виникають трудові відносини.

Вирішуючи спір по суті, на порушення приписів ст. ст. 212, 303 ЦПК України апеляційний суд, не визначившись із характером спірних правовідносин та нормою права, яка їх регулює, зазначеного не врахував та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позову.

Порушення апеляційним судом при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене у справі рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко