Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П., Карпенко С.О., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2009 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом.

Зазначало, що 30 травня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитно‑заставний договір, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 11 105,42 дол. США із сплатою 16,92 % річних, строком до 29 травня 2013 року. Предметом застави є автомобіль марки «BMW», модель «3201», 1997 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідач належним чином умови кредитно-заставного договору не виконувала, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 01 грудня 2014 року склала 19 565 дол. США, з яких заборгованість за кредитом - 10 718,05 дол. США, заборгованість за процентами за користування кредитом - 5 049,04 дол. США, комісія за користування кредитом у розмірі 3 797,91 дол. США та неустойка у розмірі 630 446 грн. 28 коп.

На підставі викладеного банк просив у рахунок погашення кредитної заборгованості звернути стягнення на заставне майно.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 30 березня 2015 року у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 30 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

У рахунок заборгованості за кредитним договором від 30 травня 2008 року у розмірі 19 565 дол. США звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки «BMW», модель «3201», 1997 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції виходив із того, що предмет застави передано банку за актом приймання - передачі 10 листопада 2009 року, однак реалізація автомобіля банком не здійснювалась, не зазначено початкову вартість заставного майна, заходи щодо забезпечення збереження автомобіля з часу його передачі не проводились, цим самим банк порушив принцип рівності сторін договору, своїми діями поставив відповідача у невигідні умови, оскільки від своєчасної реалізації заставного майна сума боргу відповідача значно б зменшилась.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, апеляційний суд виходив із того, що умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувались, у зв'язку із чим заставодержатель набув право звернення стягнення на предмет застави, визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що розмір пені підлягає зменшенню до 315 561 грн 66 коп. на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційним судом встановлено дійсні обставини справи та надано належна оцінка зібраним доказам, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору, зроблено обґрунтований висновок про часткове задоволення позову про звернення стягнення на предмет застави.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставинами, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні та не спростовують висновків суду.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення оскаржуваних судових рішень без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.П. Гончар

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук