У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» на заочне рішення Рівненського міського суду від 21 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення компенсації втрати доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 21 січня 2015 року вказаний позов задоволено: стягнуто ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» на користь ОСОБА_3 85 491 грн. 21 коп., з яких: 1864 гривні - компенсація втрат частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 20 000 гривень за період з вересня 2010 року по січень 2013 року; 3 204 гривень - компенсація втрат частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 20 278 гривень 57 копійок за період з вересня 2010 року по грудень 2014 року та 80 423 гривень 20 копійок - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 лютого 2013 року по 21 січня 2015 року. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати, обрахованої із суми 20 278,57 грн., ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує, що оскільки заборгованість позивачці була виплачена в лютому 2013 року, тому розрахунок компенсації повинен нараховуватись з червня 2014 року по грудень 2014 року. Наводить власний розрахунок, згідно якого загальна сума компенсації втрати частини грошових доходів за цей період дорівнює 2 636,21 грн.. З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати, обрахованої із суми 20 278,57 грн..

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що позивачка перебувала з відповідачем у трудових відносинах, працюючи на посаді в.о. директора філії «Побут» ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів». На підставі наказу про припинення трудового договору № 351 від 28 вересня 2010 року позивачка була звільнена з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с. 5).

Спірні відносини між сторонами виникли у зв'язку з невиплатою відповідачем заробітної плати позивачці, а також всіх належних розрахункових сум при звільненні.

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/19699/14-ц Головуючий в суді І інстанції - Доля В.А.

Провадження № 22-ц 787/905/2015 Суддя-доповідач - Ковальчук Н.М.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно виходив з передбаченого законом обов'язку власника чи уповноваженого ним органу підприємства здійснити виплату всіх належних сум працівникові при його звільненні з роботи та його порушення відповідачем.

На підтвердження даного висновку в рішенні наведені відповідні мотиви та докази, з якими погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану суму.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рівненського міського суду від 16.07.2009 року у справі № 2-7422/09 стягнуто з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі у розмірі 55 000 грн. (а.с. 6).

Рішенням Рівненського міського суду від 11.06.2014 року по справі №569/3892/14-ц з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» на користь ОСОБА_3 стягнуто 20 278, 57 грн. нарахованої та невиплаченої заробітної плати при звільненні з роботи, а також 4 280,81 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, а всього - 24 559, 81 грн. (а.с. 7).

Рішенням Рівненського міського суду від 27.02.2013 року в спарві №569/1882/13-ц з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» на користь ОСОБА_3 стягнуто 96 314,80 грн. середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі за період з 28.09.2010 року по 31.01.2013 року (а.с. 8, 9).

Із перелічених судових рішень частково виконано рішення Рівненського міського суду від 16.07.2009 року: позивачці 06.02.2013 року виплачено 20 000 грн. заборгованості по заробітній платі.

Обов'язок власника або уповноваженого ним органу підприємства здійснювати компенсацію працівникам втрати частини доходу заробітної плати у випадку порушення встановлених строків її виплати є гарантією трудового законодавства та прямо передбачений Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», а тому висновок місцевого суду про підставність та обґрунтованість позовних вимог є законним.

Що стосується доводів апеляційної скарги про необхідність зміни рішення суду у зв'язку з неправильністю розрахунку компенсації, то вони колегією суддів відхиляються з таких міркувань. Відповідач, заперечуючи розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати, обрахованої із суми 20 278,57 грн., виходить з іншого періоду - з червня 2014 року по грудень 2014 року, оскільки заборгованість позивачці була виплачена в лютому 2013 року. Разом з тим, відповідно до ст. 228 КЗпП України, при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи (ст. 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21.02.2001р. № 159, стягнення такої компенсації застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Вина відповідача у затримці розрахунку при звільненні відповідача встановлена судовими рішеннями та не підлягає повторному доказуванню в силу ст. ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» відхилити.

Заочне рішення Рівненського міського суду від 21 січня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді : підпис Максимчук З.М.

підпис Григоренко М.П.

Згідно:суддя-доповідач Ковальчук Н.М.