Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1464/14-ц
Провадження № 2/280/39/15
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2015 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі :

Головуючого - судді Василенка Р.О.

секретаря - Бех І.О.

з участю позивача-відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, третьої особи - позивача ОСОБА_5, представника відповідача Більковецької сільради Хом"яка В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та за позовом ОСОБА_5 до Більковецької сільради, ОСОБА_1, Державної реєстраційної служби Коростишівського райуправління юстиції, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, рішення сільської ради, скасування державної реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що йому на праві власності належить будинок АДРЕСА_1, в якому він проживав та зареєстрований з 1995 року. В 2012 році його знайомий - відповідач по справі ОСОБА_3 проживав у нього деякий час. Позивач знайшовши роботу в м. Коростишеві переїхав проживати в місто, а ОСОБА_3 залишився проживати в його будинку в с. Більковці. В травні 2014 року, коли він намагався потрапити до свого будинку, то ОСОБА_3 пред'явив договір купівлі-продажу будинку від 21.03.2013 року. Вважає вказаний договір купівлі-продажу будинку від 21.03.2013 року недійсним, оскільки вчинений у момент, коли позивач не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, даний правочин суперечить актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства, а волевиявлення було під впливом тяжких обставин і не відповідало внутрішній волі, а зміст правочину та сам процес її посвідчення не відповідає вимогам закону. Будинок позивач не мав наміру продавати, про підписання договору купівлі-продажу він взагалі не пам'ятає, ніяких грошей від ОСОБА_3 він не отримував і причиною тому були самотність, сильне алкогольне сп'яніння, нервове потрясіння, так як на той час позивач зловживав спиртними напоями. Крім того, в будинку зареєстрована його малолітня дитина, що також свідчить про те, що позивач не мав наміру продавати будинок. Приватний нотаріус при посвідченні оскаржуваного договору купівлі-продажу не переконалась, що існує заборона, було накладено арешт на будинок позивача, що свідчить також про недійсність вказаного договору купівлі-продажу. Відповідач заволодів документами позивача і в подальшому нотаріус посвідчив оскаржуваний правочин при наявності перешкод, а саме заборони на відчуження, що є обманом та зловживанням довірою як спосіб шахрайства. Таким чином, договір купівлі-продажу будинку, що розташований по АДРЕСА_1 підлягає визнанню недійсним, оскільки правочин вчинений у момент, коли позивач не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними (ст. 225 ЦК України) і правочин вчинений під впливом тяжкої обставини (ст. 233 ЦК України).

В ході розгляду справи вказана позовна заява об'єднана в одне провадження з позовною заявою ОСОБА_5 до Більковецької сільради, ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, рішення сільської ради, скасування державної реєстрації права власності.

В ході розгляду справи залучено в якості співвідповідачів Державну реєстраційну службу Коростишівського райуправління юстиції та ОСОБА_3.

В обгрунтовання своїх позовних вимог, з врахуванням збільшених позовних вимог, ОСОБА_5 зазначає, що 23.06.2011 року відповідачем - Більковецькою сільрадою Коростишівського району на підставі рішення виконавчого комітету від 24.11.2010 року № 116 було видане свідоцтво про право власності на будинок, що розташований по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 Вважає вказане свідоцтво та рішення сільради від 24.11.2010 року № 116 незаконними, оскільки при прийнятті та видачі вказаних документів не було враховано той факт, що одна кімната площею 24 м.кв., що складає 21/100 ідеальних долей спірного будинку належить позивачу ОСОБА_5 згідно рішення Коростишівського райсуду від 18.08.1995 року, а тому просить визнати недійсним вказані свідоцтво та рішення сільради та скасувати державну реєстрацію права власності на спірний будинок, який зареєстрований за ОСОБА_1

В ході розгляду справи позивач-відповідач ОСОБА_1 та його представник свої позовні вимоги підтримали повністю, позов ОСОБА_5 визнали та суду пояснили, що відповідач незаконно відібрав будинок в позивача, про обставини укладення договору купівлі-продажу будинку позивач не пам'ятає, оскільки зловживав спиртними напоями, пам'ятає лише, що їздили до нотаріуса, підпис в договорі стоїть позивача, грошей від ОСОБА_3 позивач не отримував, будинок позивач не продавав.

Позивач-третя особа ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, свої позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що її колишній чоловік ОСОБА_1 не міг продати будинок, оскільки зловживав спиртними напоями, а також частина будинку належить їй, а тому свідоцтво про право власності видане лише на ОСОБА_1 є незаконним. Просить позов ОСОБА_1 задовольнити, її позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не визнали, суду пояснили, що відповідач купив будинок в позивача, якому передав гроші, договір укладався в нотаріуса в присутності позивача, який підписав договір, був в нормальному стані, особи нотаріусом перевірялись та встановлювались. Ніяких вимог закону з боку відповідача не порушено. Стосовно вимог ОСОБА_5, то вимоги останньої задоволенню не підлягають, оскільки право власності нею не було належним чином зареєстроване і відповідно про її права ніхто не був обізнаний і відповідно при видачі свідоцтва про право власності вимоги закону не порушено. Просять відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Представник відповідача Більковецької сільради позовні вимоги ОСОБА_5 підтримав суду пояснив, що на час видачі свідоцтва та рішення виконкому не було відомо про належність частини спірного будинку позивачу, а тому і було прийняте рішення про визнання права власності на будинок в цілому за ОСОБА_1 Просить позов задовольнити.

Від співвідповідача реєстраційної служби надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому суд розглянув справу без участі останніх.

Допитані свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 підтвердили, що ОСОБА_1 мав наміри продати будинок, ОСОБА_3 купив будинок в останнього. Крім того свідок ОСОБА_12 пояснив, що 21.03.2013 року бачив ОСОБА_1, який був в нормальному стані.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши надані по справі докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, позов ОСОБА_5 підлягає до часткового задоволення.

Так, судом встановлено, що у відповідності до договору купівлі-продажу від 21.03.2013 року ОСОБА_1 продає, а покупець ОСОБА_3 купує по ціні та на умовах за цим договором житловий будинок АДРЕСА_1. Вказаний договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Владикою І.В., підписаний сторонами, особи яких встановлено, а також встановлено їх дієздатність, які ствердили, що у момент укладення договору усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, розуміють природу правочину, свої права, договір укладається ними у відповідності зі справжньою їхньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску, договір не є результатом впливу тяжких обставин.

Вказані обставини підтверджуються договором купівлі-продажу житлового будинку від 21.03.2013 року, витягами з реєстру прав на нерухоме майно від 21.03.2013 року. Допитані свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 підтвердили, що ОСОБА_1 мав наміри продати будинок, ОСОБА_3 купив будинок в останнього. Крім того свідок ОСОБА_12 пояснив, що 21.03.2013 року бачив ОСОБА_1, який був в нормальному стані.

У відповідності до ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним, однак позивачем ОСОБА_1 суду не надано достатніх доказів того, що останній в момент вчинення оскаржуваного ним правочину не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, оскільки позивач підписав договір купівлі-продажу, особу та дієздатність було перевірено нотаріусом, що свідчить про те, що позивач розумів значення своїх дій та свідомо відчужив спірний будинок.

У відповідності до ч.1 ст. 233 ЦК України правочин, який вчинений особою під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним, однак посилання позивача на зловживання останнім спиртними напоями, самотність, нервове потрясіння на ґрунті склавшихся сімейних відносин не відповідає дійсності, оскільки шлюб було розірвано ще в 1994 році, разом не проживають, дитина також проживає з матір'ю, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 04.12.2002 року, як пояснив сам позивач, то він винаймав житло в м. Коростишеві, де проживав і працював і всі ці обставини не підтверджують наявність тяжкої обставини, яка б вплинула на укладення спірного правочину.

Також, нотаріусом, під час посвідчення оскаржуваного правочину перевірялось наявність обтяжень стосовно спірного будинку, що підтверджується відповідними витягами з державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 21.03.2013 року, тому твердження позивача про допущені порушення з боку нотаріуса є безпідставними.

Шлюб між позивачем та третьою особою було розірвано 04 жовтня 1994 року, сторони разом не проживають, неповнолітня дитина проживає з матір'ю і на час видачі свідоцтва про право власності на будинок на ім'я ОСОБА_1 23.06.2011 року у спірному будинку не проживала та зареєстрована не була, що підтверджується довідкою Коростишівського РС УДМС України в Житомирській області від 12.01.2015 року.

23.06.2011 року Більковецькою сільрадою Коростишівського району на підставі рішення виконавчого комітету від 24.11.2010 року № 116 було видане свідоцтво про право власності на будинок, що розташований по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 Згідно рішення Коростишівського райсуду від 18.08.1995 року позивачу - третій особі по справі виділено на праві власності частину будинку в с. Більковці Коростишівського району не закінченого будівництвом, що складається з кімнати 1-2 площею 24 м.кв., що складає 21/100 ідеальних долей спірного будинку. Вказане рішення суду набрало законної сили, не скасоване.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Таким чином, враховуючи викладене, та виходячи з аналізу вказаного законодавства, то позов ОСОБА_5 підлягає до часткового задоволення щодо визнання недійсним та незаконним відповідно свідоцтва про право власності та рішення виконкому міської ради в частині визнання права власності на 21/100 частину, що складається з кімнати 1-2 площею 24м2, житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1.

Позовні вимоги ОСОБА_5 в частині визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності від 23 червня 2011 року в цілому та визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Більковецької сільради від 24.11.2010 року № 116 в цілому задоволенню не підлягають, оскільки останній належить лише частина спірного будинку, а не весь будинок в цілому.

Позовні вимоги ОСОБА_5 в частині скасування державної реєстрації права власності на спірний будинок за ОСОБА_1 також задоволенню не підлягають, оскільки суду не надано доказів того, що спірний будинок на даний час зареєстрований за ОСОБА_1

У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає до стягнення з Більковецької сільради Коростишівського району та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 по 121 грн. 80 коп. судових витрат з кожного. До стягнення з ОСОБА_5 на користь УДКСУ в Коростишівському районі підлягає 243грн. 60 коп. недоплаченого судового збору стосовно вимоги щодо скасування державної реєстрації.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 225,233,328,391 ЦК України, керуючись ст.ст.3,10,60,88,208,209,212,213-218, ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу - відмовити за безпідставністю.

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності від 23.06.2011 року видане виконавчим комітетом Більковецької сільради Коростишівського району на ім"я ОСОБА_1 в частині визнання права власності на 21/100 частину, що складається з кімнати 1-2 площею 24 м2, житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1.

Визнати незаконним рішення виконавчого комітету Більковецької сільради Коростишівського району від 24 листопада 2010 року № 116 в частині видачі свідоцтва на право власності ОСОБА_1 на 21/100 частину, що складається з кімнати 1-2 площею 24 м2, житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1.

В задоволенні позову ОСОБА_5 в частині визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності від 23 червня 2011 року в цілому та визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Більковецької сільради від 24.11.2010 року № 116 в цілому - відмовити за безпідставністю.

В задоволенні позову ОСОБА_5 в частині скасування державної реєстрації права власності - відмовити за безпідставністю.

Стягнути з Більковецької сільради Коростишівського району та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 по 121 грн. 80 коп. судових витрат з кожного.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь УДКСУ в Коростишівському районі 243грн. 60 коп. недоплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.О. Василенко