Провадження № 2/389/853/15
РІШЕННЯ

Іменем України

6 листопада 2015 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді Берднікової Г.В.

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», приватного нотаріуса Знамянського міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_4 про визнання дій нотаріуса правомірними та законними, -

Встановив:

Позивач звернулась до суду із позовом до ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», приватного нотаріуса Знамянського міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_4 про визнання дій нотаріуса правомірними та законними при посвідченні договору купівлі-продажу 88/100 частин нежитлової будівлі за адресою: м. Знамянка, вул Калініна, 118-Д, від 27.01.2011 року, реєстровий номер 82, посилаючись на відсутність у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на час посвідчення договору запису про обтяження відповідного обєкта нерухомості.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав.

Представник відповідача ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» та приватний нотаріус ОСОБА_4 у судове засіданні не зявились, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином. Приватний нотаріус ОСОБА_4 надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає та просить справу розглядати за її відсутності. Представник ПАТ «Банк «фінанси та Кредит» - причини неявки до суду не повідомив.

Заслухавши позивача, відповідача ОСОБА_2 та дослідвиши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.01.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу 88/100 частин нежитлової будівлі торгового центру, загальною площею 737,9 ( разом з підвалом - 878,4 кв.м), кадастровий номер земельної ділянки 351600000:50:138:0017, яка знаходиться у м. Знамянці по вул. Калініна, 118-Д, згідно з яким ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 (його донька) купила зазначене майно. Договір посвідчено приватним нотаріусом Знамянського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 13.11.2014 року за наслідками розгляду цивільної справи за позовом ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 визнано недійсним вказаний договір купівлі-продажу з огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу від 27.01.2011 року ОСОБА_5 не мав права розпоряджатися належним йому майном внаслідок існування заборони щодо здійснення права розпорядження майном на підставі ухвали Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.04.2010 року, якою було накладено арешт на належні ОСОБА_2 нежитлові приміщення, розташовані у м. Знамянка по вул Тополіна, 27 та повул ОСОБА_6, 1; житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у м. Знамянка по вул 70 років Жовтня, 27, та на земельну ділянку за цією ж адресою, при розгляді цивільної справи за позовом ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості.

Так, ухвалою Знамянського міськрайонного суду від 10.08.2010 року була задоволена заява ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» про забезпечення позову та накладено арешт на все належне ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 майно. Ухвалою того ж суду від 31.08.2010 року були скасовані заходи забезпечення позову у вигляді арешту належного ОСОБА_2 майна. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18.02.2014 року ухвала Знамянського міськрайонного суду від 31.08.2010 року була скасована з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, який ухвалою від 02.06.2014 року відмовив ОСОБА_2 у задоволенні його заяви про скасування арешту належного йому майна, накладеного на підставі ухвали суду від 10.08.2010 року.

На підставі рішення Знамянської міської ради від 11.11.2011 року № 656 зазначеному обєкту нерухомості присвоєно окрему адресу: вул. Калініна, 118-Я та вирішено видати ОСОБА_1 свідоцтво про право приватної власності на цілу частину нежитлової будівлі - торгового центру, загальною площею 737,9 кв.м по вул. Калініна, 118-Я замість договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі - торгового центру від 27.01.2011 року.

За наслідками розгляду спору про визнання недійсним договору купівлі-продажу апеляційний суд дійшов до висновку, що ухвала Знамянського міськрайонного суду від 31.08.2010 року про скасування заходів забезпечення позову ПАТ «ОСОБА_3 та Кредит» до ОСОБА_5 та інших про стягнення заборгованості за кредитним договором ( арешту всього належного ОСОБА_5 майна) була скасована в апеляційному порядку з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, який ухвалою від 02.06.2014 року відмовив ОСОБА_5 у задоволенні його заяви про скасування арешту, відтак ухвала того ж суду від 10.08.2010 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту, зокрема, на все належне ОСОБА_5 майно, є чинною до цього часу, а тому на момент укладення договору купівлі-продажу 88/100 часток нежитлової будівлі - торгового центру від 27.01.2011 року існувала заборона щодо здійснення права розпорядження цим майном його власником.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. На момент вчинення оспореного правочину рішення Знамянського міськрайонного суду від 27.09.2010 року виконано не було.

Факт вилучення обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на момент вчинення правочину за наявності вищенаведених обставин щодо нечинності судового рішення про скасування заходів забезпечення позову на момент вчинення правочину у звязку із його скасуванням вищестоящою судовою інстанцією після вчинення правочину не може бути підставою для висновку про відсутність заборони відчуження майна на момент укладення договору купівлі-продажу.

Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить визнати правомірними дії нотаріуса при посвідченні договору купівлі-продажу від 27.01.2011 року, посилаючись на відсутність у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на час посвідчення договору запису про обтяження відповідного обєкта нерухомості.

З копії витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 27.01.2011 року вбачається, що дійсно на час посвідчення договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 запис про обтяження був відсутній. Відтак, при посвідченні цього договору на думку суду приватний нотаріус ОСОБА_4 діяла в межах своїх повноважень, визначених Законом України «Про нотаріат» та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тобто правомірно.

Водночас, суд відмічає, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав у виді визнання дій нотаріуса правомірними не відповідає можливим способам захисту.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Ч.1 ст. 3 ЦПК України передбачено,що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом (ст.4 ЦПК).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, і кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь - яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не визначено такого способу захисту, як визнання дій нотаріуса при посвідченні договору правомірними, а відтак у задоволенні даного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд,-

Вирішив :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», приватного нотаріуса Знамянського міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_4 про визнання дій нотаріуса правомірними та законними відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через даний суд до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Берднікова