Справа № 572/1517/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючий суддя - Товстика І.В.

при секретарі - Полупан Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого посилається на те, що за рішенням Сарненського районного суду від 30.01.2007 року стягуються аліменти з нього як батька на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, однак на даний час змінився його майновий стан, так як не має постійного місця роботи та не виїжджає на сезонні роботи, має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 25848,47 грн., а тому не може сплачувати аліменти на утримання сина у встановленому рішенням суду розмірі, в зв"язку з чим просить зменшити розмір аліментів на утримання дитини та стягувати їх у твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, оскільки у нього погіршився майновий стан.

Позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та дав пояснення згідно заяви.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, посилаючись на те, що позивач нерегулярно сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться фактично лише на її утриманні, в зв"язку з чим ОСОБА_1 має заборгованість по аліментах, хоча постійно працює неофіційно і має сталий заробіток, при цьому у нього не змінився майновий стан та стан здоров"я, а у неї виникли обставини, за якими син ОСОБА_3 напротязі декількох років переніс ряд хірургічних втручань і потребує додаткових витрат за станом здоров"я, так як перебуває на "Д" обліку з приводу ряду захворювань, крім того вона є інвалідом ІІІ групи і є обмежено працездатною в зв"язку із захворюванням опорно-рухового апарату та нижніх кінцівок, що є обставинами, які свідчать про погіршення стану здоров"я її та дитини, яка потребує аліментів у розмірі, який визначений рішенням суду, просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року, та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Рішенням Сарненського районного суду від 30.01.2007 року ОСОБА_1 зобов"язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.4).

Згідно довідки ВДВМ Сарненського РУЮ від 20.03.2015 року ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів станом 28.02.2015 року в сумі 25848,47 грн. (а.с.7).

Довідка КП "Житлосервіс" від 24.03.2015 року підтверджує, що ОСОБА_1 не працює з 20.10.2010 року по даний час, зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.5).

Відповідно до вимог ст.192 СК України та роз'яснень, що містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" - розмір аліментів, визначений за судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Отже, виходячи із змісту вказаних правових норм, для зменшення судом розміру аліментів платнику необхідно довести погіршення свого матеріального стану, в зв'язку із зміною сімейного стану або стану здоров'я.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є працездатним, має на утриманні лише одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, 2001 року народження, інших утриманців не має, в іншому шлюбі не перебуває, проживає окремо від матері-пенсіонерки, яку не утримує, позивач не працює офіційно з 2010 року, однак частково сплачує аліменти, які визначались державним виконавцем, виходячи з 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при цьому добровільно не надавав сину допомогу при перебуванні на лікуванні, хоча постійно виїжджав на сезонні роботи до 2015 року і мав постійний дохід, також за станом здоров"я не потребує додаткових коштів на своє утримання.

Таким чином, суд з"ясував, що боржник має можливість сплачувати аліменти, виходячи з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які нараховуються в такому розмірі при примусовому виконанні судового рішення, при цьому суд враховує, що відсутність офіційної роботи у платника аліментів не звільняє батька від обов'язку утримувати свою дитину до досягнення ним повноліття в розмірі достатньому для його повноцінного харчування, фізичного і духовного розвитку, забезпечення необхідними речами повсякденного вжитку.

Також, суд при розгляді даного спору враховує обставину погіршення стану здоров"я дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період після зобов"язання позивача до сплати аліментів, так як дитина перенесла ряд хірургічних втручань, перебуваючи на стаціонарному лікуванні, в зв"язку з чим постійно потребує додаткових витрат за станом здоров"я (а.с.17-18), та обставину обмеженої працездатності відповідача як інваліда ІІІ групи (а.с.21), яка не може самостійно матеріально забезпечити дитину за її потребами.

Отже, позивачем під час розгляду справи не надано жодних доказів на підтвердження обставин погіршення матеріального стану, в зв'язку із зміною сімейного стану або стану здоров'я, якими він обгрунтовував свої позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, тобто відсутні правові підстави для задоволення позову, так як цивільні права ОСОБА_1 не порушені і судовому захисту не підлягають.

Керуючись ст.ст. 180,182, 192 Сімейного кодексу України, ч.1,ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року, та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст. 5,6,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 2001 року народження, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, через Сарненський районний суд.

СУДДЯ: .