Справа № 452/551/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"12" лютого 2015 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі: головуючого - судді Кравціва В.І.,

з участю секретаря Добрянського І.І.,

позивача - відповідача ОСОБА_1,

третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

відповідача - позивача ОСОБА_5,

її представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 18.02.2014 року пред'явила позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 4 484 грн. та моральної шкоди у розмірі 2 000 грн., заподіяних залиттям квартири 3 по АДРЕСА_1.

У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є власником вказаної квартири і поверхом вище, у квартирі № 6, проживає відповідач, котра без будь-яких узгоджень з сусідами і отримання встановлених законодавством дозвільних документів самовільно провела воду та встановила у своїй квартирі санвузол та сантехнічне обладнання. На протязі серпня 2013 року, а саме 01.08.2013 року та 24.08.2013 року відповідач затопила її, позивач, квартиру.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_1 доповнила свої позовні вимоги, просила зобов'язати відповідача демонтувати самовільно встановлені водопостачання та санвузол у квартирі 3 по АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 10.04.2014 року пред'явила зустрічний позов до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 1 500 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

У обґрунтування зустрічного позову відповідач-позивач ОСОБА_5 посилалася на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2012 року вона придбала квартиру № 6 в будинку АДРЕСА_1. В даній квартирі вона проживає разом з бабою ОСОБА_7, котра є інвалідом ІІ групи і потребує не лише постійного догляду, а й певних умов проживання, зокрема підключення квартири до водопостачання та водовідведення.

Вона, ОСОБА_5, звернулася до Самбірської міської ради з приводу надання дозволу на під'єднання квартири до водопостачання та водовідведення і, не дочекавшись необхідного дозволу, була змушена провести воду та встановити каналізаційну труби, а також облаштувати санвузол.

Проти підключення та проведення до її квартири водопостачання та водовідведення ОСОБА_1 не заперечувала, але скориставшись відсутністю її, відповідача-позивача, від'єднала труби, що слугували для водопостачання та водовідведення, унаслідок чого був пошкоджений двигун від насоса, яким здійснювалося підкачування води, чим завдала їй майнову шкоди в розмірі 1 500 грн.

Через неправомірні дії ОСОБА_1 вона, ОСОБА_5, була змушена передчасно перервати відпустку, зазнала значних душевних страждань, що призвело до тимчасової втрати здоров'я та здорового сну, перебувала в песимістичному та пригніченому психічному стані, що спричинило їй моральну шкоду, яку вона оцінила в розмірі 10 000 грн.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 відмовилася від позову про відшкодування майнової і моральної шкоди та просила усунути перешкоди шляхом демонтажу системи водопостачання і водовідведення та санвузол в квартирі відповідача, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, зустрічний позов не визнала.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили задоволити первісний позов з підстав, наведених ОСОБА_1

Представник третьої особи виконавчого комітету Самбірської міської ради пояснив, що заява ОСОБА_5 про надання дозволу на підведення водопостачання до її квартири та водовідведення не було вирішено у зв'язку з відсутністю проектно-технічної документації та погодження з ЖЕК № 1 і мешканців суміжних квартир, однак ОСОБА_5 самочинно виконала ці роботи.

Відповідач-позивач ОСОБА_5 первісний позов не визнала, свої позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди підтримала, з підстав наведених у зустрічній позовній заяві та відмовилася від позову про відшкодування моральної шкоди.

Вислухавши пояснення сторін, третіх осіб та представника третьої особи, показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 з таких підстав.

Із свідоцтва про право власності на квартиру від 10.10.1991 року та довідки від 04.11.2013 року № 3101, виданої ЖЕК №1, відомо, що ОСОБА_1 та членам її сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_15 та ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира № 3 по АДРЕСА_1, де зареєстровано їх місце проживання (а.с. 8).

Із витягу про державну реєстрацію прав від 21.08.2012 року та свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_16, котра після одруження змінила прізвище на ОСОБА_5, на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2012 року належить на праві приватної власності квартира № 6 у цьому ж будинку (а.с. 59, 95).

Згідно поверхового плану приміщення квартири № 6, позначене під літ. 6-1, яка розміщена на другому поверсі вказаного будинку, частково розташоване над приміщенням, яке позначено під літ. 3-1 (1) квартири № 3, що знаходиться на першому поверсі (а.с. 9 зв., 72, 74, 76 зв.).

Із довідки від 08.04.2014 року № 1360, посвідчення № 104257 та акта обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_7 видно, що ОСОБА_5 дійсно проживає в АДРЕСА_1, квартира № 6, де зареєстровано місце проживання її бабці ОСОБА_7, котра є інвалідом ІІ групи та їй необхідні комунальні зручності в повсякденному догляді інваліда (а.с. 60, 61).

Згідно ч. 2 ст. 383 Цивільного кодексу України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 152 Житлового кодексу Української РСР переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Із відповідей Самбірської ЖЕК № 1 та виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області вбачається, що дозвіл на влаштування каналізаційних та водяних труб по фасаді будинку АДРЕСА_1 мешканці ОСОБА_16, яка проживає в квартирі № 6 даного будинку, не надавався та Самбірська ЖЕК № 1 направила письмове попередження про недопустимість влаштування санвузла в даній квартирі без наявної проектно-технічної документації та погодження з ЖЕКом № 1 і мешканцями суміжних квартир даного будинку (а.с. 13, 16, 17).

Із технічних умов та висновку про проведення обстеження інженерних мереж квартира № 6 по вул. АДРЕСА_1 відомо, що Самбірським ВУВКГ ОСОБА_5 були видані тільки технічні умови на водопостачання і водовідведення та у вказаній квартирі встановлено систему водопостачання і водовідведення, а також в приміщенні квартири, позначеному під літ. 6-1, розміщено мережі водопроводу та водовідведення (а.с. 66-71).

Отже, ОСОБА_5 самочинно провела переобладнання в квартирі № 6 в будинку АДРЕСА_1, встановивши систему водопостачання та водовідведення.

Згідно п. 2.28 ДБН В.2.2-15-2005 Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення, затверджених наказом Держбуду України від 18 травня 2005 р. № 80, не допускається розміщення вбиральні та ванної (або душової) над житловими кімнатами і кухнями. Ці приміщення допускається розміщувати над кухнею квартир, розташованих у двох рівнях. Не допускається кріплення приладів і трубопроводів безпосередньо до міжквартирних стін і перегородок, які огороджують житлові кімнати.

Проте, трубопровід водопостачання до квартири № 6 по вул. АДРЕСА_1 та складові системи внутрішньої мережі водопостачання і водовідведення у цій квартирі розташовані з порушення вказаної норми, так як розміщені над частиною приміщення кухні першого поверху квартири № 3, що позначена на поверховому плані під літ. 3-1 (в іншому під літ.1), яка належить ОСОБА_1

Із заяв ОСОБА_1 від 02.08.2013 року та 24.08.2013 року відомо, що її квартиру № 3 в будинку АДРЕСА_1 01.08.2013 року та 23.08.2013 року затопила сусідка ОСОБА_5, котра проживає поверхом вище у квартирі № 6 (а.с. 20, 22).

Актами комісії ЖЕК № 1 від 02.08.2013 року та від 24.08.2013 року підтверджено залиття квартири № 3, що сталося внаслідок затікання води з квартири № 6, виявлено жовті мокрі плями, електросвітильник вийшов з ладу, підлога мокра та місцями обсипалася штукатурка (а.с. 21, 23).

Дані обставини підтвердили свідки ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_13, котрі показали, що квартира ОСОБА_1 була затоплена, так як стеля в її квартирі була повністю мокра, вода текла з квартири поверхом вище, тому що, зайшовши в ванну кімнату квартири № 6, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 побачили пральну машину, навколо якої було багато води, потім ОСОБА_10 перекрив кран подачі води та вимкнув водяний нанос. Свідок ОСОБА_8 також показала, що затоплення квартири ОСОБА_1 відбувалося два рази, з інтервалом 2-3 тижні, вода текла по світильнику та розходилася по стелі, що призвело до відсутності світла на протязі трьох місяців.

Свідок ОСОБА_14, котра була присутня після затоплень, які були на протязі серпня 2013 року два рази в квартирі № 3 в будинку АДРЕСА_1 підтвердила, що вода текла з квартири поверхом вище, бачила мокрі плями на стелі та місця обсипану штукатурку.

Ураховуючи наведене, є підстави зобов'язати ОСОБА_5 демонтувати трубопровід водопостачання до квартири 6 по вул. АДРЕСА_1 та складові системи внутрішньої мережі водопостачання і водовідведення у цій квартирі (труби, сантехніку та інше), які розташовані над приміщенням першого поверху площею 15,3 кв. м, позначеному на поверховому плані під літ 1 (3-1), однак у демонтажі санвузла в цілому, який не розташований над вказаним приміщенням, слід відмовити, так як частина приміщення квартири № 6, позначеного під літ. 6-1, яка розміщена на другому поверсі, не розташована над приміщенням, позначеним під літ. 1 (3-1) квартири № 3.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У зв'язку з частковим задоволенням позову, а саме вимоги немайнового характеру ОСОБА_1 слід присудити понесені нею судові витрати, пов"язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

ОСОБА_5 в обґрунтування своїх вимог про відшкодування майнової шкоди подала постанову про закриття кримінального провадження від 16.09.2013 року (а.с. 64).

Однак, із даної постанови не вбачається яке саме майно ОСОБА_5 було пошкоджено та що ці дії були вчинені ОСОБА_1, а також розмір завданих збитків, так як висновок про дані обставини зроблено тільки на підставі пояснень потерпілої.

Крім того, зазначена постанова не є обов'язкова для суду відповідно до ст. 61 ЦПК України, і тому ОСОБА_5 була зобов'язана довести обставини заподіяння їй майнової шкоди та її розмір.

Навпаки, свідок ОСОБА_10 показав, що він тільки перекрив кран подачі води та вимкнув водяний нанос у квартирі ОСОБА_5, коли 23.08.2013 року сталося затоплення квартири ОСОБА_1

Також із висновку про проведення обстеження інженерних мереж квартира № 6 по вул. АДРЕСА_1 вбачається, що труби водопостачання та водовідведення до вказаної квартири в наявності (а.с. 66-73).

Отже, відповідачем-позивачем ОСОБА_5 не надано доказів спричинення їй позивачем-відповідачем ОСОБА_1 майнової шкоди.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_5 демонтувати трубопровід водопостачання до квартири 6 по вул. АДРЕСА_1 та складові системи внутрішньої мережі водопостачання і водовідведення у цій квартирі (труби, сантехніку та інше), які розташовані над приміщенням першого поверху площею 15,3 кв. м, позначеному на поверховому плані під літ 1 (3-1).

У решті частині позову про зобов'язання ОСОБА_5 демонтувати в цілому санвузол у вказаній квартирі відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Стягнути із ОСОБА_5 у користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243,60 грн., пов'язані зі сплатою судового збору.

Відмовити за недоведеністю позовних вимог у позові ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, та може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя