Справа № 127/4199/15-ц
Провадження № 2/127/2523/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.

при секретарі Мироненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі продажу та повернення сплаченої за товар грошової суми, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в березні 2015 року звернулась до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі - продажу та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.10.2014 року позивач придбала в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», власником якого є ФОП ОСОБА_2, жіночі чобітки вартістю 1 695 грн.

В процесі носіння чобіток на одному з них були виявлені суттєві пошкодження, в зв'язку з чим позивач 20.11.2014 року звернулась до адміністрації магазину з вимогою про усунення недоліків. Відповідач з вимогою погодився, чобітки прийняв та відремонтував. Однак після ремонту зовнішній вигляд чобітка значно погіршився, чобіток зменшився в розмірі, став тиснути ногу, що повністю унеможливило його комфортне та повноцінне використання. З огляду на вказане позивач звернулась до відповідача із вимогою про розірвання вищевказаного договору купівлі-продажу та повернення грошових коштів, однак відповідач дану вимогу проігнорував.

Враховуючи зазначене вище, позивач просила суд розірвати договір купівлі-продажу жіночих чобіток від 25.10.2014 року та стягнути з відповідача їхню вартість у розмірі 1 695 грн.

Крім того, у зв'язку з порушенням відповідачем прав позивача, вона також отримала і моральну шкоду, яка виразилася у розчаруванні від виявлених недоліків придбаного товару, у докладанні додаткових зусиль для спонукання відповідача на усунення недоліків чобіток та в подальшому зверненні до відповідача із заявою про розірвання договору купівлі-продажу та поверненні сплачених коштів. Завдану моральну шкоду позивачка оцінює в 1 000 грн.

З підстав, зазначених вище позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 вимоги позову підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити, додатково суду пояснила, що позивач придбали чоботи 25.10.2014 року, строк гарантії яких згідно з гарантійним талоном становить 30 діб з дня покупки. 20.11.2014 року позивач звернулась до відповідача із заявою про ремонт чобіт і даний ремонт, який лише у підклейці, був виконаний у спеціалізованій майстерні 22.11.2014 року, що свідчить про незначний дефект. Позивач забрала свої чоботи 24.11.2014 року. 12.12.2014 року позивач звернулась до відповідача із вимогою про розірвання вищевказаного договору купівлі-продажу та повернення грошових коштів у зв'язку з істотним недоліком придбаного товару. Однак, на думку відповідача, встановлений гарантійний строк товару на час звернення позивача закінчився, у зв'язку з чим дана вимога не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 25.10.2014 року ОСОБА_1 придбала в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», власником якого є ФОП ОСОБА_2, яка здійснює господарську діяльність по роздрібній торгівлі взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах, зимові чобітки вартістю 1 695 грн.

Гарантійний строк на вищевказані чобітки становить 30 діб з дати придбання, що підтверджується відповідним гарантійним талоном (а.с. 5).

В процесі носіння даних чобіток на одному з них позивач виявила недоліки, а саме, що на стикові з підошвою розсічена замша, у зв'язку з чим ОСОБА_1 20.11.2014 року звернулась до адміністрації магазину з вимогою про ремонт чобіт.

Відповідач з вказаною вимогою погодився, чобітки прийняв та організував їх ремонт, а саме була проведена підклейка, що підтверджується розрахунковою квитанцією від 21.11.2014 року (а.с. 25).

24.11.2014 року чобітки були повернуті ОСОБА_1, яка при їх прийомі претензій щодо недоліків товару не виказувала.

12.12.2014 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про розірвання вищевказаного договору купівлі-продажу та повернення грошових коштів у зв'язку з тим, що після ремонту зовнішній вигляд чобітка значно погіршився, чобіток зменшився в розмірі, став тиснути ногу, що повністю унеможливило його комфортне та повноцінне використання та є істотним недоліком товару (а.с. 6).

18.12.2014 року відповідачем надано відповідь на зазначену вище заяву позивача, в якій вказано, що відповідач виконав свої зобов'язання згідно з наданою гарантією по ремонту чобіток та пропонує вирішити спірне питання у порядку і строки встановлені законодавством (а.с. 7).

Правовідносини сторін регулюються параграфом 2 глави 54 ЦК України та положеннями Закону України «Про захист споживачів».

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає, що вимоги щодо розірвання договору та повернення коштів можуть бути задоволені у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотного недоліку товару, що підтверджується за необхідністю висновком експертизи.

З пояснень сторін вбачається, що будь-яка експертиза з приводу вирішення питання наявності у придбаному товарі істотних недоліків не проводилась.

В ході судового розгляду судом було роз»яснено сторонам положення ст.ст.10, 60 ЦПК України щодо їх обов»язку довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та їх право заявити клопотання про призначення експертизи судом.

Позивач заперечувала проти призначення експертизи, вважаючи, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження того, що був реалізований товар, який містить істотні недоліки, що неможливо усунути. Однак самостійно без наявності спеціальних знань шляхом огляду взуття в судовому засіданні відповідних недоліків судом встановити неможливо.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Істотним недоліком є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» . споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;6) звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).

Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів.

Крім прав, визначених ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має відповідні обов»язки, а саме споживачі зобов'язані: 1) перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; 2) в разі необхідності роз'яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз'ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції; 3) користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації; 4) з метою запобігання негативним для споживача наслідкам використання товару - застосовувати передбачені виробником в товарі засоби безпеки з дотриманням передбачених експлуатаційною документацією спеціальних правил, а в разі відсутності таких правил в документації - дотримуватися звичайних розумних заходів безпеки, встановлених для товарів такого роду

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Тобто, законодавець визначив, що наявність істотного недоліку товару повинна бути підтверджена висновком експертизи.

Порядок проведення і призначення експертизи для визначення причин втрати якості продукції і можливих істотних недоліків товару регламентується ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Судом встановлено, що при зверненні до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» позивач не вимагав проведення експертизи і в подальшому будь-якої згоди на її проведення не надавав, хоча відповідач заперечувала наявність у реалізованого товару істотних недоліків, а в ході судового розгляду посилалась на порушення правил та умов по ефективному використанню товару даного виду.

Також в ході судового розгляду ніхто з сторін не заявляв клопотання про призначення в справі відповідної судової експертизи по предмету спору, з покладенням на себе зобов'язання по оплаті такої експертизи, що є їх правом, тому суд діє відповідно до наданих доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов в цій частині є безпідставним та не підлягає задоволенню.

У зв'язку з відмовою в позові в частині стягнення матеріальних збитків, вимога про стягнення моральної шкоди також не підлягає задоволенню в зв'язку з їх недоведеністю та безпідставністю.

Оскільки в позові відмовлено, судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 698-711 ЦК України, Законом України «Про захист споживачів», суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі продажу та повернення сплаченої за товар грошової суми залишити без задоволення

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя