Справа № 182/3096/15-ц
Провадження № 2/0182/2205/2015
У Х В А Л А

Іменем України

02.06.2015 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Тихомиров І.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції про визнання майна спільною сумісною власністю та скасування акту,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою.

З доданих до позову документів видно, що ОСОБА_1 оскаржує акт опису й арешту майна від 06.09.2013 р. виконаний державним виконавцем на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2011 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 15 ЦПК України, - суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Юрисдикційність розгляду скарг на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС залежить від спеціалізації суду, який ухвалив рішення, що підлягає примусовому виконанню органами ДВС.

За нормами ЦПК розглядаються скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судових рішень, ухвалених господарським судом відповідно до ГПК, підлягають розгляду господарськими судами.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", враховуючи положення статті 121-2 ГПК, роз'яснено, що скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає лише місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), незалежно від того, якою саме особою подано скаргу, і в том) ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от: звільненні судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо). Оскільки прийняття органами ДВС, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійсненню виконання судових рішень господарських судів підпадає відповідно до статті 121-2 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до зазначених судів.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» надано роз'яснення, ш розгляд судами скарг у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, є однією з форм судового контролю за виконанням судових рішень, виконання яких є складовою частино) цивільного процесу, оскільки провадження у справі завершується виконанням ухвалених такій справі судових рішень.

У зв'язку із цим скарги сторони виконавчого проваджена щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами ЦПК, підлягають розгляду судом який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ. Інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучають до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду порядку, передбаченому законом.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року про узагальнення судової практики розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державно виконавчої служби зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішенні можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, як залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду ] порядку, передбаченому законом (статті 383, 384 ЦПК, частина четверта статті 82 Закон; України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції про визнання майна спільною сумісною власністю та скасування акту.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя:

ОСОБА_2