АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/13/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 Пироженко С.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівКорнієнко Н. В. , Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_6, правонаступником якого є ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_8, про проведення розрахунку вартості часток домоволодіння, поділ будинку в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6, ОСОБА_8, третя особа: КП «Черкаське ООБТІ» про визнання договору про порядок користування будинком недійсним та поділ будинку в натурі між співвласниками, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2012 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_8, про проведення розрахунку вартості часток домоволодіння, поділ будинку в натурі.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що в спірному будинковолодінні йому належить 1/5 частина будинку по АДРЕСА_1, згідно договору дарування частини житлового будинку від 22.11.2006 року, 1/5 частина даного будинку належить ОСОБА_9, згідно договору дарування від 11.10.2006 року, ОСОБА_8 належить 3/5 частини будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого першою Черкаською державною нотаріальною конторою 27.06.2003 року за № 1-1530 та зареєстрованого в Черкаському бюро технічної інвентаризації за № 9414, книга № 111.

27 грудня 2006 року між ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 був укладений договір про порядок користування будинком з надвірними спорудами № АДРЕСА_1, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 4897.

Однак, в листопаді 2012 року позивачеві стало відомо, що в 2006 році при оформленні витягів дарування в КП «Черкаське ООБТІ» з невідомих причин не враховано умови даного договору про порядок користування, тому вважає, що визначені частки не відповідають тому розподілу, який визначено спірним договором.

Просив направити запит в БТІ для перерахунку часток, згідно фактичного користування співвласників: ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 згідно договору про порядок користування домоволодіння від 27.12.2006 року. Визначені в результаті перерахунку фактичні частки просив направити на проведення судової будівельно - технічної експертизи для встановлення розділу земельної ділянки між ним та відповідачами.

24.12.1012 року ОСОБА_6 подав уточнюючу позовну заяву, в якій просив поділити домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 в натурі в окрему інвентарну одиницю, визнати право власності за ОСОБА_6 на приміщення в будинку: коридор 3-1, площею 1,2 кв. м.; кухня 3-2, площею 5,4 кв.м.; коридор 3-3, площею 4,0 кв.м.; жила кімната 3-4 площею 10,1 кв. м.; жила кімната 3-5, площею 7,5 кв.м.; жила кімната 1-4, площею 9,0 кв.м.; коридор 1-6, площею 9,2 кв.м; з надвірних споруд: літ „Л" - гараж; літ. „В" - сарай, літ „З" - літня кухня, літ. „Г" - вбиральня ? частина замощення.

Визнати право власності за ОСОБА_9 на приміщення в будинку: кухня 1-1 площею 6,9 кв.м.; коридор 1-2, площею 7,6 кв.м.; жила кімната 1-3, площею 6,7 кв.м.; жила кімната 1-5 площею 13,9 кв.м.; з надвірних споруд огорожа № 2 за адресою АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_8 на приміщення в будинку: веранда 2-1 площею 5,6 кв.м.; кухня 2-2 площею 9,1 кв.м.; жила кімната 2-3, площею 7,8 кв.м.; жила кімната 2-4, площею 9,9 кв.м.; жила кімната 2-5, площею 12,3 кв.м.; з надвірних споруд літ. „Б,б,б1" - літня кухня; вбиральня під літ. „Д"; гараж під літ „К"; погріб під літ „Ж"; огорожа № "6, 8" за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 28-29).

12 лютого 2013 року ОСОБА_9 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про визнання договору від 27.12. 2006 року про порядок користування недійсним та виділення в натурі частки домоволодіння.

Посилався на те, що він являється власником 1/5 частини спірного будинку з відповідною частиною надвірних споруд, однак ОСОБА_6 своїми діями позбавив його частину будинку, газопостачання та водопостачання, змінив без погодження систему водопостачання, не надав згоду на погодження технічних умов на постачання електроенергії, перешкоджає в користуванні спільною земельною ділянкою, в результаті чого своїми діями порушив умови договору про порядок користування.

Просив визнати договір про порядок користування від 27.12.2006 року посвідчений приватним нотаріусом Миколенко І.М., - недійсним.

Виділити у натурі частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, таким чином: за ОСОБА_9 визнати право власності на приміщення: 1-1 кухня площею 6,9 кв.м.; 1-2 коридор площею 7,6 кв. м.; 1-3 житлова кімната площею 6,7 кв.м; 1-4 житлова кімната площею 9,0 кв.м.; 1-5 житлова кімната площею 13,9 кв.м.; 1-6 коридор площею 9,2 кв.м.; ? частини гаражу літ «А»; ? частину сараю літ. «В»; ? частину літньої кухні літ. «З»; ? частину сараю літ. «з»; ? частину вбиральні літ. «Г», ? частину водоколонки № 7; ? частину огорожі № 2.

За ОСОБА_6 визнати право власності на приміщення: 3-1 коридор площею 1,2 кв.м.; 3-2 кухня площею 5,4 кв.м.; 3-3 коридор площею 4,0 кв.м.; 3-4 житлова кімната площею 10,1 кв.м.; 3-5 житлова кімната площею 7,5 кв.м.; ? частину гаража лі. «Л»; 1/2 частину сараю літ «В»; 1/2 частину літньої кухні літ. «З»; ? частину сараю літ «з»; ? частину вбиральні літ. «Г»; ? частину водоколонки №7 ;1/2 частину огорожі №2.

За ОСОБА_8 визнати право власності на приміщення: 2-1 веранда площею 5,6 кв.м.; 2-2 кухня площею 9,1 кв.м.; 2-3 жила кімната площею 7,8 кв.м.; 2-4 жила кімната площею 9,9 кв.м.; 2-5 жила кімната площею 12,3 кв.м., надвірні споруди: літ «Б,б,б1»- літня кухня, «Д» -вбиральня, «К»-гараж, «Ж»-погріб, огорожа № 6-8.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2014 року первісний позов та зустрічний позов задоволено частково.

Ухвалено виділити ОСОБА_9 в натурі у власність частку спільного майна (1/5 частина) житлового будинку з прибудовами за адресою АДРЕСА_1, що позначений на технічному плані під літ. «А-1», загальною площею 126,2 кв.м., житловою площею 77,2 кв.м., а саме : приміщення 1-1 (кухня) площею 6,9 кв.м., приміщення 1-2 (коридор) площею 7,6 кв.м., приміщення 1-3 (житлова кімната) площею 6,7 кв.м., приміщення 1-5 (житлова кімната) площею 13,9 кв.м., загальною площею 35.1 кв.м. та надвірні споруди, а саме: сараї літ. В 3 , літню кухню літ. З, огорожу № 2 та ? частину вимощення літ. 1.

Виділити ОСОБА_6 в натурі у власність частку спільного майна (1/5 частин) житлового будинку з прибудовами за адресою АДРЕСА_1, що позначений на технічному плані під літ. «А-1», загальною площею 126,2 кв.м., житловою площею 77,2 кв.м., а саме : приміщенням 1-4 (житлова кімната) площею 9,0 кв.м.. приміщенням 1-6 (коридор) площею 9,2 кв.м., приміщенням 3-1 (коридор) площею 1,2 кв.м., приміщення 3-2 (кухня) площею 5,4 кв.м., приміщення 3-3 (коридор) площею 4,0 кв.м., приміщення 3-4 (житлова кімната) площею 10,1 кв.м., приміщення 3-5 (житлова кімната) площею 5,5 кв.м., а всього загальною площею 46,40 кв.м. та надвірні споруди - гараж літ. «Л», та ? частини вимощення літ. «І».

В спільному користуванні ОСОБА_9 та ОСОБА_6 залишено вбиральню літ. «Г», ворота №1, колонку питну №7 та трубопровід № 7а.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 за збільшену частину майна в натурі грошову компенсацію в сумі 14 093 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято всупереч нормам діючого законодавства та порушує право власності співвласників спірного домоволодіння, просить його скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Також, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2014 року, посилаючись те, що воно постановлене всупереч діючому законодавству та порушує право власності співвласників спірного домоволодіння, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким виділити в натурі у власність ОСОБА_8 приміщення в будинку: ганок а/г/н ; веранда 2-1 площею 5,6 кв.м.; кухня 2-2 площею 9,1 кв.м.; жила кімната 2-3, площею 7,8 кв.м.; жила кімната 2-4, площею 9,9 кв.м.; жила кімната 2-5, площею 12,3 кв.м.; жила кімната 1-4, площею 9,0 кв.м.; жила кімната 1-5, площею 13,9 кв.м.; коридор 1-6, площею 9,2 кв.м., з надвірних споруд: погріб під частиною будівлі літ. „Ж"; прибудова до літньої кухні під літ. «б»; літня кухня під літ. «Б»; прибудова до літньої кухні під літ «б1»; вбиральня під літ. „Д"; гараж під літ „К"; літня кухня під літ. «З»; сарай під літ «з»; вбиральня під літ. «Г», огорожа № "6, 8"; хвіртка № 6.

03 лютого 2015 року спадкоємицею ОСОБА_6 - ОСОБА_7 було подано доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_6, просила рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги за первісним позовом задовольнити. Виділити в натурі у власність ОСОБА_7 приміщення в будинку: коридор 3-1, площею 1,2 кв.м.; кухня 3-2, площею 5,4 кв.м.; коридор 3-3, площею 4,0 кв.м.; жила кімната 3-4, площею 10,1 кв.м.; жила кімната 3-5, площею 7,5 кв.м.; жила кімната 1-4, площею 9,0 кв.м.; коридор 1-6, площею 9,2 кв.м.; та надвірні споруди: під. літ. «Л» - гараж; під літ. «В» - сарай; під літ. «З» - літня кухня; під літ. «з» - сарай; під літ. «Г» - вбиральня; 1/2 частина вимощення «І»; ворота № 1; колонка питна № 7; трубопровід № 7а. Виділити в натурі у власність ОСОБА_9 приміщення в будинку: кухня 1-1, площею 6,9 кв.м.; коридор 1-2, площею 7,6 кв.м.; жила кімната 1-3, площею 6,7 кв.м.; жила кімната 1-5, площею 13,9 кв.м. та надвірні споруди: огорожа № 2. Виділити в натурі у власність ОСОБА_8 решту

майна, не вказаного в попередніх двох пунктах.

ОСОБА_9 апеляційну скаргу на рішення суду не подавав.

Заслухавши пояснення осіб, які з»явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_6, правонаступником якого є ОСОБА_7, ОСОБА_8 підлягають до часткового задоволення виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про розподіл частини будинковолодіння в натурі суд першої інстанції виходив із того, що сторони не досягли згоди щодо фактичного розподілу нерухомого майна та не визначили між собою порядок користування приміщеннями у житловому будинку та надвірними спорудами.

Проте із таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Із матеріалів справи вбачається, що 1/5 частина будинку № АДРЕСА_1 відповідно до правовстановлюючих документів належала ОСОБА_6 відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 22.11.2006 року, спадкоємицею якого стала ОСОБА_7, яка була залучена ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 03 лютого 2015 року до участі у справі, як правонаступник після смерті ОСОБА_6.(а.с.65)

ОСОБА_9 належить 1/5 частина спірного будинку згідно договору дарування від 11.10.2006 року.

3/5 частини будинку належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого першою Черкаською державною нотаріальною конторою 27.06.2003 року за № 1-1530 та зареєстрованого в Черкаському бюро технічної інвентаризації за № 9414, книга № 111.

27 грудня 2006 року між ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 був укладений договір про порядок користування будинком з надвірними спорудами АДРЕСА_1 / а.с. 7/. Даний договір був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. та зареєстрований в реєстрі № 4897.

Із матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що між сторонами також склався фактичний порядок користування будинком та надвірними спорудами, який відповідає умовам вищевказаного договору користування.

В судовому засіданні об»єктивно встановлено, що ОСОБА_9 з часу отримання частини домоволодіння в дар, а саме з 2006 року в даному будинковолодінні не проживав і не проживає і даний факт повністю підтвердив в судовому засіданні його представник.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною /сторонами/ вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Норми даної статті передбачають, що зміст правочинну не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, і правочин, що вчиняється батьками /усиновителями/, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх чи непрацездатних дітей.

Оскільки при зверненні до суду з позовом про визнання правочину, а саме договору про порядок користування від 27.12.2006 року недійсним ОСОБА_9 не вказав, з яких саме підстав передбачених в Законі даний правочин має бути визнаний судом недійсним, при цьому на норми Закону які регулюють дані правовідносини також не посилається, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_9 в частині визнання договору про порядок користування недійсним є такими, що задоволенню не підлягають.

Право кожного із співвласників на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності передбачено ч. 3 ст. 358 ЦК України. Однак договір про порядок користування, укладений між співвласниками ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 27.01.2006 року та посвідчений нотаріально є для них обов»язковим, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 258 ЦК України.

Враховуючи, що між сторонами була досягнута згода щодо порядку користування спірним будинком та надвірними спорудами, відповідно до якого між сторонами з 2006 року встановився фактичний порядок користування спірним будинком та надвірними спорудами, з яким ОСОБА_9 з 2006 року до 2013 року, тобто до звернення в суд з позовом ОСОБА_6 був згідний, ніяких заперечень з цього приводу не мав, колегія суддів вважає, що реальний розподіл спірного будинковолодіння та виділ частини спільного майна в натурі необхідно провести відповідно до порядку користування, який склався між сторонами відповідно до укладеного договору про порядок користування.

Відповідно до договору від 27.12.2006 року ОСОБА_6 в користування було виділено в житловому будинку слідуючі приміщення: коридор 3-1, площею; кухню 3-2; коридор 3-3.; жилі кімнати 3-4, 3-5, 1-4,коридор 1-6. В надвірних спорудах були виділені в користування гараж - літера «Л»; сарай - літера «В»; літня кухня - літери «З»; вбиральня - літера «Г»; 1/2 частини замощення - «І».

ОСОБА_9 в користування в житловому будинку було виділено кухню 1-1; коридор 1-2.; жилі кімнати 1-3 та1-5. В надвірних спорудах було виділено огорожу № 2.

ОСОБА_8 в житловому будинку було виділено: веранду 2-1; кухню 2-2.; жилі кімнати 2-3, 2-4, 2-5. В надвірних спорудах було виділено: літню кухню «Б, б, б-1,» вбиральню - літера «Д», гараж - літера «К», погріб - літера «Ж», огорожі № 6, 8.

Вказані приміщення в житловому будинку та надвірні споруди необхідно виділити кожному із співвласників в рахунок частки кожного з них у спірному будинковолодінні.

Огорожу № 1, водоколонку № 7, ? частину замощення «І» було залишено в спільному користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_9

Враховуючи, що надвірна споруда «з» нікому в користування за договором про користування від 27.12.2006 року виділена не була, як встановлено в судовому засіданні перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 і є прибудовою до літньої кухні «З», що представник ОСОБА_9 не заперечує, колегія суддів вважає, що вона також підлягає виділенню в користування саме ОСОБА_7 з визнанням за нею права власності , в користуванні якої з 2006 року перебуває і приміщення «З». Щодо водоколонки № 7 та трубопроводу « 7а», які також нікому із сторін в користування за договором про порядок користування не виділялись, то вони також підлягають виділу в користування ОСОБА_7 з визнанням за нею права власності на них, оскільки також перебувають в її фактичному користуванні з 2006 року і представник ОСОБА_9 проти цього не заперечує і на дані об»єкти не претендує. Огорожа № 1 та ? частина замощення «І» які відповідно до договору про порядок користування були залишені в спільному користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , підлягають виділу ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в рівних частках, тобто по ? частині огорожі № 1 кожному, ? частина замощення «І» має бути виділена ОСОБА_7, ? даного замощення має бути виділена ОСОБА_9 з визнанням за ними права власності. Ворота № 1, які відповідно до договору про порядок користування в користування ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не виділялись, на думку колегії мають бути виділені ОСОБА_12 та ОСОБА_9 в рівних частках, тобто по ? частині у власність кожному.

Виходячи із вартості майна, а саме вартості будинку та надвірних споруд визначених уточненням до висновку судової будівельно-технічної експертизи, проведеної експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 16.05.2014 року № 1299/2353/13-23 вартість ідеальних часток, тобто по 1/5 частині у домоволодінні, які належать співвласникам ОСОБА_7 та ОСОБА_9 складає по 54 051 гривень /а.с. 101 -104 т.2/.

Оскільки із спільного майна у власність ОСОБА_9 підлягає виділенню частина домоволодіння, загальна вартість якого складає 25 129 гривні, у власність ОСОБА_7 підлягає виділенню частина домоволодіння, загальна вартість якого складає 82 972 гривні, з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 необхідно стягнути за збільшену частину майна в натурі грошову компенсацію в сумі 28 921 гривню.

У власність співвласника ОСОБА_8 необхідно виділити частину домоволодіння, яка відповідає її частці 3/5 загальною вартістю 81 272 гривні.

Приходячи до такого висновку колегія судді враховує, що між співвласниками домоволодіння був укладений договір про порядок користування домоволодінням, фактичний порядок користування відповідає порядку передбаченому договором. Крім цього колегія суддів також враховує, що ОСОБА_9 в спірному домоволодінні не проживав і не проживає, а із його позовної заяви вбачається, що він не має наміру і в подальшому проживати в ньому та бажає його продати.

Згідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідно до положень ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції необхідно змінити, скасувавши його в частині реального розподілу домоволодіння між співвласниками ОСОБА_6, правонаступником якого є ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та ухвалити в цій частині нове рішення. Розподіл домоволодіння між співвласниками ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 необхідно провести відповідно до умов договору про порядок користування від 27.12.2006 року.

В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.. 303, 307, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_6, правонаступником якого є ОСОБА_7, ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Рішення суду необхідно змінити, скасувавши його в частині реального розподілу домоволодіння між співвласниками ОСОБА_6, правонаступником якого є ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_9 задовольнити частково.

Реальний розподіл будинковолодіння АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 провести відповідно до умов договору про порядок користування, укладеного 27 грудня 2006 року.

Виділити ОСОБА_7 відповідно до умов договору про порядок користування від 27.12.2006 року та визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/5 частину житлового будинку з прибудовами № АДРЕСА_1 в натурі, а саме: виділити в житловому будинку приміщення: коридор 3-1, площею 1,2 кв.м.; кухню 3-2, площею 5,4 кв.м.; коридор 3-3, площею 4,0 кв.м.; жилу кімнату 3-4, площею 10, 1 кв.м; жилу кімнату 3-5, площею 7,5 кв.м.; жилу кімнату 1-4, площею 9,0 кв.м.; коридор 1-6, площею 9,2 кв.м.; загальною вартістю 32 766 гривень; виділити надвірні споруди: гараж - літера «Л»; сарай - літера «В»; літня кухня - літери «З», «з»; вбиральня - літера «Г»; ? частини замощення - «І»; 1/2 частину воріт - № 1; 1/2 частину огорожі № 1; колонку питну № 7; трубопровід «7а», загальною вартістю 50 206 гривень, а всього виділити майна загальною вартістю 82 972 гривні.

Виділити ОСОБА_9 відповідно до умов договору про порядок користування від 27.12.2006 року та визнати за ОСОБА_9 право власності на 1/5 частину житлового будинку з прибудовами АДРЕСА_1 в натурі, а саме: виділити в житловому будинку приміщення: кухню 1-1, площею 6,9 кв.м.; коридор 1-2 площею 7,6 кв.м.; жилу кімнату 1-3 площею 6,7 кв.м.; жилу кімнату 1-5, площею 13,9 кв.м., загальною вартістю 23 093 гривні; виділити надвірні споруди: огорожу № 2; 1/2 частину воріт № 1, 1/2 частину огорожі № 1, 1/4 частину замощення «І», загальною вартістю 2 036 гривень, а всього виділити майна загальною вартістю 25 129 гривні.

Виділити ОСОБА_8 відповідно до умов договору про порядок користування від 27.12.2006 року та визнати за ОСОБА_8 право власності на 3/5 частини житлового будинку з прибудовами АДРЕСА_1 в натурі, а саме: веранду 2-1, площею 5,6 кв.м.; кухню 2-2, площею 9,1 кв.м.; жилу кімнату 2-3, площею 7,8 кв.м.; жилу кімнату 2-4, площею 9-9. кв.м.; жилу кімнату 2-5 площею, 12,3 кв.м., загальною вартістю 33 460 гривень, виділити надвірні споруди: літню кухню «Б, б, б-1,» вбиральню - літера «Д», гараж - літера «К», погріб - літера «Ж», огорожі № 6, 8, загальною вартістю 47 812 гривень, а всього виділити майна загальною вартістю 81 272 гривні.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 за збільшену частину майна в натурі грошову компенсацію в сумі 28 921 гривня.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили одразу після його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :