Справа № 565/442/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

під головуванням судді Ковтуновича М.І.

при секретарі судового засідання Ломазі С.О.

з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на ? частку в праві спільної власності на житловий будинок і надвірні побутові споруди,

в с т а н о в и в :

В суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку та надвірних будівель за адресою: будинок АДРЕСА_1 об'єктом права спільної часткової власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та виділення позивачу у спільну приватну власність ? того ж житлового будинку та надвірних побутових споруд.

18.05.2015р. ОСОБА_1 в заяві уточнила вимоги і просить визнати вищезазначений будинок з надвірними спорудами об'єктом права спільної сумісної власності сторін, а також визнати за позивачем право на ? частки у праві власності на будинок НОМЕР_1.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що із 30.06.1975р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі вони спільно побудували будинок НОМЕР_1 загальною площею 365,8м2 з надвірними побутовими спорудами. У свідоцтві про право власності на житловий будинок із надвірними будівлями зазначено, що власником даного майна є відповідач. Однак, позивач вважає будинок НОМЕР_1 таким, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Вони користуються будинком, але право власності ОСОБА_1 на будинок НОМЕР_1 та частки співвласників не визначені.

Відповідачем не визнається право позивача на ? частку у спільній частковій власності на будинок НОМЕР_1 з надвірними спорудами. Тому й заявлено позов.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, давала пояснення близькі за змістом до обґрунтування позову. Пояснювала, що із відповідачем перебувають в шлюбі та протягом 1998-2000р.р. спільно побудували спірний будинок. Вона вважає, що будинок належить сторонам на праві спільної сумісної власності, як подружжю. Позивач бажає, щоб була визначена її частка у праві власності на будинок, оскільки вона хоче користуватися далі цим будинком та в майбутньому передати свою частку, кому вона захоче. Проводити поділ даного будинку в натурі позивач у теперішній час не бажає. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав повністю. З його пояснень слідує, що між подружжям є спір щодо даного будинку, вони мають різне бачення відносно спадкоємців цього майна. Відповідач не оспорює, що будинок НОМЕР_1 був побудований сторонами під час перебування у шлюбі та визнає, що позивачу належить ? частка у праві власності на спірний житловий будинок. В теперішній час він не заперечує проти визнання за дружиною права на ? частку в праві власності на будинок НОМЕР_1 з надвірними спорудами.

Сторони обоє ствердили, що немає інших осіб, які в даний час можуть претендувати на право власності щодо будинку НОМЕР_1.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі приходить до висновку про задовольнення позову.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 вбачається, що сторони уклали шлюб 30.06.1975р.

Копією свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями від 19.09.2002р., виданого виконкомом Кузнецовської міської ради, з урахуванням зміненої адреси будинку із АДРЕСА_2 на адресу АДРЕСА_1, а також копією технічного паспорту підтверджено, що право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2

Сторони не оспорюють обставини, що вищевказаний будинок був спільно нажитий ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі.

Застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми Кодексу про шлюб та сім'ю України, що були чинні на час набуття будинку НОМЕР_1 у власність в 2002р.

Відповідно до ст.22 ч.1 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. У ст.28 КпШС України закріплено презумпцію рівності часток кожного з подружжя у разі поділу майна.

Про поділ будинку в натурі сторони те просять. Отже, вирішуючи спір у межах заявлених вимог, суд вбачає підстави для визнання будинку НОМЕР_1 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, та визнання ідеальних рівних часток - по ?, кожного із сторін у праві спільної сумісної власності на будинок НОМЕР_1 і визнання за позивачем права на ? частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок. На думку суду, визначення часток є можливим і доцільним, з метою досягнення визначеності сторін у цих правовідносинах, навіть без реального поділу спірного будинку.

За таких обставин позов має бути задоволений повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: будинок АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Визнати за ОСОБА_1 право на ? частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: будинок АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1077 (одну тисячу сімдесят сім) гривень 61 копійку судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я :