Справа № 333/7979/15-ц
провадження № 2/333/3503/15
11 грудня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий судя ОСОБА_1, при секретарі Некрашевич Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони з 12.08.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбу, який розірвано 09.07.2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно мешкає з матірю і знаходиться на її утриманні. Позивач має намір взимку 2015 року виїхати з дитиною на відпочинок до Туреччини, але не може отримати від відповідача згоду на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон. З наведених підстав позивач просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої доньки ОСОБА_4 за кордон без згоди та супроводу батька.
Позивач та її представник в судове засіданні не зявились, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, наполягаючи на задоволенні позову.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
12.08.2005 року сторони уклали шлюб в органі реєстрації актів цивільного стану (а.с. 7)
Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 051758 від 12.04.2007 року (а.с. 9)
09.07.2009 року сторони розірвали шлюб в органі реєстрації актів цивільного стану (а.с. 8).
Згідно довідки № 827 від 20.10.2015 року, виданої Центром обслуговування абонентів № 12 неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає разом зі позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).
У відповідності зі ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які ними уповноважені.
В судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості отримати згоду батька дитини на тимчасовий виїзд неповнолітньої дочки за кордон, оскільки вона звязок з ним втратила, його місце проживання невідоме.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність надання позивачеві дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон, в Туреччину на строк з 25.12.2015 року по 15.01.2016 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 надавши їй право на оформлення всіх, повязаних з перетинанням державного кордону України документів для виїзду та вїзду дитини в Україну.
На підставі викладеного, керуючись ст. 313ЦК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 213-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в Туреччину на строк до одного місяця в період з 25 грудня 2015 року до 15 січня 2016 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, надавши їй право на оформлення всіх, повязаних з перетинанням державного кордону України, документів для виїзду та вїзду дитини в Україну.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Л.О. ОСОБА_1