_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7912/13-ц
Провадження № 6/520/619/15
УХВАЛА

18.11.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Цапенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України з вилученням паспортного документу,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2015 року старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, в якому просить: встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вилученням паспортного документу; та зобовязати відділ ВПМР УМВС України в Одеській області не видавати виїзні документи на імя ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вимоги подання старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції обґрунтовує тим, що на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів: №520/7912/13-ц, виданих 05.02.2014 року Київським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «ОСОБА_3 Аваль» грошових сум у розмірі 297946 гривень 41 копійка. Державний виконавець посилається на те, що боржником у добровільному порядку рішення суду не виконується, рухоме майно за боржником не зареєстровано, інформації про джерела доходів та розрахункові рахунки відсутні, на обліку по отриманню пенсії не перебуває, тому він був вимушений звернутися до суду з вказаним поданням.

У судове засідання старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_3 Аваль» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 Володимировичана користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0058/82/60055 від 17.07.2006 року в сумі 297946,41 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/0058/82/60055 від 17.07.2006 року в сумі 297 946,41 грн. звернуто стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах квартиру № 17 у будинку 24, корпус «Б», по проспекту Глушка Академіка в місті Одесі, яка складається з двох житлових кімнат житловою площею 29,4 кв. м., загальна площа квартири - 48,5 кв. м., яка належить ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 на підставі договору дарування, посвідченого 25.11.2003 року Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою за р. № 2- 5129, зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості в книзі № 509 пр, на сторінці № 176, за реєстровим № 314; свідоцтво про право власності на житло, виданого 22.11.2001 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради за р. № 19-15961, зареєстрованим Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості в книзі № 425 пр., на стор. № 78, за р. № 314. на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» визначивши початкову ціну відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» судовий збір у розмірі 744,87 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» судовий збір у розмірі 744,87 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» судовий збір у розмірі 744,87 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» судовий збір у розмірі 744,87 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04.11.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення Київського районного суду міста Одеси від 19.12.2013 року залишено без змін.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

05 лютого 2014 року на вимогу стягувача Київським районним судом міста Одеси були видані виконавчі листи за №520/9712/13-ц про: «В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/0058/82/60055 від 17.07.2006 року в сумі 297 946,41 грн. звернути стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах квартиру № 17 у будинку 24, корпус «Б», по проспекту Глушка Академіка в місті Одесі, яка складається з двох житлових кімнат житловою площею 29.4 кв. м., загальна площа квартири - 48,5 кв. м., яка належить ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 на підставі договору дарування, посвідченого 25.11.2003 року Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою за р. № 2- 5129, зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості в книзі № 509 пр, на сторінці № 176, за реєстровим № 314; свідоцтво про право власності на житло, виданого 22.11.2001 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради за р. № 19-15961, зареєстрованим Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості в книзі № 425 пр, на стор. № 78, за р. № 314. на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» визначивши початкову ціну відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження»; та про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» судовий збір у розмірі 744,87 грн.».

Постановами старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 від 20.01.2015 року відкрито виконавчі провадження з примусового виконання вказаних виконавчих листів за №520/9712/13-ц, виданих 05.02.2014 року Київським районним судом міста Одеси.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з вимогами ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

З наданих старшим державним виконавцем документів до подання вбачається, що 25 вересня 2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно та оголошено заборону на відчуження всього майна, що належить ОСОБА_2.

З відповідей на запити державного виконавця вбачається, що за ОСОБА_2 рухоме майно не зареєстровано, інформації про джерела доходів та розрахункові рахунки відсутні, на обліку по отриманню пенсії не перебуває.

Згідно з наданими актами державного виконавця від 16.04.2015 року, 25.05.2015 року, 19.06.2015 року встановлено, що під час виходу за зареєстрованим мешканням боржника ОСОБА_2, а саме: АДРЕСА_1, двері зачинені та у квартирі нікого немає.

Відповідно до Інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців за №93389972, встановлено заборону на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2, на підставі договору іпотеки, яка належить на праві власності ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5.

24 квітня 2015 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 винесено постанову про привід боржника ОСОБА_2 до приміщення Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

З відповіді начальника Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 08.06.2015 року вбачається, що повідомлено про неможливість виконання постанови про привід боржника ОСОБА_2, у звязку з тим, що за зареєстрованою адресою її мешкання ніхто двері не відчиняє.

Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» вiд 21.01.1994 року № 3857-XII, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України, вирішення питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до узагальнень Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Разом із тим, в сенсі ст. 2 протоколу №4 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, яка є частиною національного законодавства, та ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Питання про визначення поняття "ухилення" боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду чинне законодавство не розкриває.

Статтею 90 Закону України «Про виконавче провадження», передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього Закону.

Разом з тим чинне законодавство не містить визначення поняття "ухилення", практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

Як розяснив Верховний суд України в Узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, у сучасній українській мові слово "ухилення" тлумачиться так: 1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а саме за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду необхідно з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання тобто він має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів у кожному конкретному випадку визначається судом.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; неявка за викликом державного виконавця; неповідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб тощо.

Суд зазначає, що рішенням Київського районного суду міста Одеси від 19.12.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Суду не надано доказів на підтвердження виконання старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 виконавчих дій щодо виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 19.12.2013 року в частині, що стосується ОСОБА_2, а саме дій відносно реалізації нерухомого майна: квартири АДРЕСА_3, а також доказів що боржник саме ухиляється від виконання зобовязань.

Право громадян України на пересування є конституційним правом (ст. 33 Конституції України).

З урахування вказаного, підстав для встановлення заборони виїзду за кордон ОСОБА_2 суд не вбачає.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України з вилученням паспортного документу, та зобовязання відділ ВПМР УМВС України в Одеській області не видавати виїзні документи на імя ОСОБА_2, слід відмовити.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вилученням паспортного документу та зобовязання відділ ВПМР УМВС України в Одеській області не видавати виїзні документи на імя ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Калініченко Л. В.