Справа № 299/1068/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

10 серпня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1

суддів Леско В.В., Кожух О.А.

при секретарі Марчишак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Виноградівського районного від 2 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.08.06 р. ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк». Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Позивач, виконав свої зобовязання за договором та угодою в повному обсязі. Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала. У звязку з чим, станом на 28.02.2015 року виникла заборгованість в 14562,44 грн., з яких 5672,10 грн. - заборгованість за кредитом; 6276,01 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1444,69 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 669,64 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просив стягнути цю заборгованість.

Заочним рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу з наведених підстав підтримав.

Відповідач в судове засідання не явилась і тому суд розглянув справу у її відсутності.

Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем позовних вимог.

Довід апеляційної скарги стосовно порушення норм матеріального права: між сторонами виникли договірні відносини і такий договір складається із заяви відповідачки, умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку, які є належними доказами наявності між позивачем та відповідачем кредитних правовідносин.

Зазначене твердження не відповідає обставинам справи та діючому законодавству.

Так, в підтвердження своїх позовних вимог, в яких стверджується про отримання відповідачкою кредиту в сумі 15 тис. грн., до справи додано її заяву яка частково є читабельною і з якої вбачається, що сума кредитного ліміту ставила 3 тис. грн. Тому вже на підставі цього слід зробити висновок про недоведеність зазначених позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі позивача про надання відповідачці кредиту в 3 тис. грн. не може бути підставою для скасування прийнятого судом першої інстанції, оскільки предметом позову було стягнення заборгованості, яка виникла з кредиту в 15 тис. грн. Ці вимоги позивачем не змінювались ні письмово, ні усно, оскільки представник позивача в судові засідання не являвся. Розгляд справи саме по даному предмету позову відповідає вимогам ч.1 ст.11 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У звязку з цим не може братись до уваги і такий доказ по справі як розрахунок заборгованості, позаяк цей розрахунок не містить відомостей про суму отриманого кредиту і тому робити висновок про наявність такої заборгованості з 15 тис. грн. чи з 3 тис. грн. є припущенням, на якому доказування не може ґрунтуватись відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України.

Не може братись до уваги і твердження позивача про наявність кредитного договору між ним та відповідачкою на сукупності зазначеної заяви відповідачки, умов, правил надання банківських послу та тарифів банку, оскільки, як зазначено, копія заяви відповідачки, наданої позивачем у підтвердження позовних вимог, є нечитабельною. Більш цього, приєднана до позовної заяви копія умов та правил надання банківських послуг відповідачкою взагалі не підписані і тому при вирішенні справи вони не повинні братись до уваги. Зазначена правова позиція висловлена ВСУ у справі № 6-16 цс15, яка є обовязковою для врахування відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України. Відповідно, вирахування заборгованості на підставі цього документу є невірним.

В апеляційній скарзі вказується на порушення норм процесуального права, однак, крім посилання на окремі норми процесуального законодавства та Конституцію України, апеляційна скарга не містить посилання на конкретні дії суду при вирішенні справи, які порушили це законодавство.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду від 2 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: