УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом державного підприємства «Іллічівський морський торгівельний порт» до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ДП «Іллічівський морський торгівельний порт» звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_4 з 10 липня 2001 року працює в ДП «Іллічівський морський торгівельний порт» на посаді докера-механізатора із середньою заробітною платою 2 449 грн 90 коп. 19 листопада 2013 року о 5 год. 00 хв. під час вивантаження лісу круглого із піввагону відбулось механічне зчеплення змінного вантажозахватного пристрою (грейфера) на металічну обшивку піввагону, яке допущено внаслідок порушень відповідачем вимог інструкції, посадових обов'язків і яке завдало збиток - вартість відновлювання вагону у розмірі 6 966 грн 60 коп. Згідно наказу керівника ДП «Іллічівський морський торгівельний порт» від 3 грудня 2013 року ОСОБА_4 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності з оголошенням догани за допущені порушення Інструкції з охорони праці при експлуатації портальних і мостових перевантажувачів. Ураховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь у рахунок відшкодування майнової шкоди 2 449 грн 90 коп.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 вересня 2015 року, позов ДП «Іллічівський морський торгівельний порт» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ДП «Іллічівський морський торгівельний порт» 2 449 грн 90 коп. у рахунок відшкодування майнової шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Під прямою дійсною шкодою, зокрема слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані унаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати (абз. 2 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємством, установами, організаціями їх працівниками»).

Суди правильно зробили висновок, що належними у справі доказами доведена вина відповідача, який перебував у трудових відносинах з ДП «Іллічівський морський торгівельний порт», у заподіянні шкоди підприємству у зв'язку з пошкодженням піввагону, оскільки відповідач не переконався у правильному надійному захваті чергового підйому вантажу (ліс круглий), чим порушив Інструкцію з охорони праці при експлуатації портальних і мостових перевантажувачів.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

Л.М. Мазур

Т.О.Писана