Справа № 496/2689/15-ц
Провадження № 2/496/1269/15
11 листопада 2015 року місто Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Бобуйок А.Д.,
при секретарі Камочкіній А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Позивачка звернулась до суду з позовом і просить стягнути з відповідача борг за договором позики у розмірі 600 євро, 3 відсотка річних за просрочку виконання договору позики у розмірі 9,52 євро, а всього 609,52 євро в еквіваленті гривні по курсу НБУ на день ухвалення рішення, а також витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.
Позивачка в судовому засіданні на позові наполягала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи, а судові повістки направлені за місцем його реєстрації повернуті до суду в звязку з його не проживанням. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про день розгляду справи належним чином.
За згодою позивачки розгляд справи проведено за відсутності відповідача заочно, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
П. 1.1. договору позики встановлено, що позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти в розмірі, визначеному цим договором (надалі позика), а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, в терміни та у порядку, що визначені цим договором.
Позивачка свої зобовязання за договором позики виконала в повному обсязі, про що свідчить п. 3.1. договору, при цьому відповідач у визначений термін взяті на себе зобовязання не виконав, до теперішнього часу борг повернув частково у сумі 50 євро, залишок боргу становить 600 євро.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Крім того, виходячи з положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Частинами 1, 2 ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
При цьому, суд враховує те, що позика надавалася у євро і мала бути повернута у цій валюті, тому застосування 3% річних в даному випадку не відповідає діючому законодавству.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 525, 526, 625, 629, 1046 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області через Біляївський райсуд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_3