Справа № 502/1487/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1,

який виступає в інтересах ОСОБА_2,

до

Вилківської міської ради Одеської області

про

визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14.07.2015 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Вилківської міської ради Одеської області про встановлення належності ? частки житлового будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частку житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3. Після померлого залишалась ? частка будинку, яка розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належала йому на підставі договору дарування від 15.07.1974 року, посвідченого Кілійською районною державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1604.

У встановлений законом строк ОСОБА_2 звернулась до державного нотаріуса із заявою щодо оформлення спадщини, але у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, а саме на ? частку житлового будинку АДРЕСА_1, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності за ОСОБА_3.

Представник позивача за довіреністю, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про те, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі.

На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

08.05.1976 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради депутатів трудящих було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 08.05.1976 року.

На підставі договору дарування, посвідченого Кілійською державною нотаріальною конторою 15.07.1974 року за реєстром № 1604 ОСОБА_3 належить ? частка житлового будинку АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис № 188, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданим 14.12.2005 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З урахуванням вищезазначеного судом встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

З спадкової справи № 251/2006 заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 сергія Івановича вбачається, що ОСОБА_2 зверталась з заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3

Однак відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 1202/02-31 від 17.06.2015 року державним нотаріусом Болградської районної нотаріальної контори ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності за померлим ОСОБА_3 на спадкове майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

В ст. 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника

нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

В ч. 1,2 ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, державна реєстрація права власності на нерухомість є обов'язковою умовою оборотоздатності такого майна, та є можливістю особи, яка вважає себе власником такої нерухомості, здійснювати будь-які угоди щодо неї. Якщо спадкодавець за життя не оформив право власності та/або не забезпечив його державну реєстрацію, це стає перешкодою для оформлення права на спадщину в загальному порядку.

Однак відсутність держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно по собі не призводить до припинення права власності, так як є лише офіційним визнанням й підтвердженням державою факту виникнення таких прав.

Відсутність державної реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця речових прав отримати право на її проведення.

На підставі вищезазначеного суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим й таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.16, 182, 256, 316, 328, 392,1216, 1222, 1260, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 213, 214, 215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 ? частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до договору дарування, посвідченого Кілійською державною нотаріальною конторою 15.07.1974 року за реєстром № 1604.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан