Дата документу 19.05.2015
справа № 320/2690/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року м.Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Ковальової Ю.В.,

при секретарі: Черемісіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" про захист прав споживача та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до відповідача про захист прав споживача та стягнення грошових коштів в розмірі 21 930, 27 євро. В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що 22 листопада 2013 року між ним та ПАТ "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" (далі-банк) укладено депозитний договір (договір строкового банківського вкладу) № 2630/18/142611 (далі Депозитний договір), відповідно до якого він передав банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 20 000, 0 євро на термін по 12 грудня 2014 року включно, зі сплатою 9, 15 % річних. 30 січня 2015 року позивач звернувся до відповідача в особі Мелітопольського відділення ПАТ "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК", а також до головного офісу ПАТ "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" та до НБУ із письмовою заявою про припинення дії Депозитного договору по закінченню терміну його дії - 12.12.2014 року, бажає забрати вклад в повному розмірі і тим самим припинити дію вищевказаного Депозитного договору по закінченню терміну його дії. Відповідач не вчинив жодних дій відповідно до змісту вказаної заяви, як і не надав на неї відповідь. На даний час в повному обсязі кошти позивачу повернуті не були та не зараховані відповідачем відповідно до п. 1.3 Депозитного договору на Рахунок вкладу на вимогу. Таким чином, позивач мав би отримати доходи (нараховані проценти), якби одержав вчасно кошти - 12.12.2014 року в розмірі 1930, 27 євро, з розрахунку:

- 20 000, 0 євро х 9, 15 % : 365 дні х 385 дні = 1930, 27 євро (за період з 22.11.2013 року по 12.12.2014 року). Отже, загальна сума заборгованості складає: 20 000, 0 євро + 1930, 27 євро = 21 930, 27 євро.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовну заяву по вказаним в ній доводам, уточнив її, вказавши, що відповідачем сплачено позивачу 200 000, 0 грн. через ПАТ "Укргазбанк". Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 11 316, 27 євро, суму якої просить стягнути з відповідача (а.с.81-82).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, надала письмові заперечення на позовну заяву(а.с.66-67). Зазначила, що постановою Правління Національного Банку України № 732 від 20.11.2014 року ПАТ "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО № 124 від 20.11.2014 року розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Постановою Правління Національного Банку України № 187 від 19.03.2015 року банківську ліцензію ПАТ "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" відкликано. На підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 64 від 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" та призначено Уповноваженою особою на процедуру ліквідації банку Тимошенка К.В. З 20 листопада 2014 року діяльність ПАТ "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" регламентується положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Сума, яка підлягає сплаті ОСОБА_1 перерахована за курсом НБУ на 20.11.2014 року - 18 грн. 99 коп. Станом на дату розгляду справи - 05.05.2015 року банком сплачено позивачу 200 000, 0 грн. (сума гарантованого державою платежу), яка отримана ним 13.03.2015 року через ПАТ "Укргазбанк". Таким чином, загальна сума заборгованості (з урахуванням відсотків за вкладом) ПАТ "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" перед ОСОБА_1 становить 11 316, 27 євро. Одночасно п.4 ч.1 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вказує, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у тому числі і вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом. Звертає увагу, що стягнення неустойки, штрафу та пені суперечить законодавству так, як відповідно до п. 3 ч.5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку, також п.4 ч.2 ст. 46 цього Закону з дня призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Вважають позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повністю обґрунтовані і такі, що підлягають повному задоволенню.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як випливає зі ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено наступне.

22 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" укладено Договір строкового банківського вкладу № 2630/18/142611, відповідно до якого ОСОБА_1 передав банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 20 000, 0 євро на строк 385 днів, зі сплатою 9, 15 % річних, що підтверджується копіями договору та платіжного доручення. /а.с. 8-10/.

30 січня 2015 року позивач звернувся до відповідача в особі Мелітопольського відділення № 18 ПАТ "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК", а також до головного офісу ПАТ "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" та до Національного Банку України із письмовою заявою про повернення йому вкладу та нарахованих процентів за весь період дії Договору строкового банківського вкладу № 2630/18/142611 шляхом видачі грошових коштів готівкою через касу банку, що підтверджується копіями: заяви описів, фіскального чеку та рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення. /а.с. 11-14/.

Відповідно до п. 1.3 Статті № 1 частини 2 Депозитного договору, у разі, якщо Вкладник за цим Договором не витребує суму Вкладу по закінченню строку, встановленого п. 1.1 Статті № 1 частини 2 цього Договору, сума Вкладу в день закінчення строку дії цього Договору переноситься на рахунок з обліку вкладу на вимогу, про що Вкладник доручає Банку здійснити таке договірне списання. Рахунок вкладу на вимогу відкривається Вкладнику Банком автоматично наприкінці дня закінчення строку, встановленого п. 1.1 Статті № 1 частини 2 цього Договору. Банк забезпечує збереження суми вкладу на рахунку вкладу на вимогу до моменту звернення Вкладника до Банку із вимогою про повернення Вкладу, при цьому починаючи з моменту перерахування суми вкладу на рахунок на рахунок вкладу на вимогу, проценти на суму Вкладу, що зберігається на рахунку вкладу на вимогу нараховуються в розмірі, встановленому Банком в такий період часу для банківських вкладів на вимогу, починаючи з дати наступної за днем закінчення строку депозиту до дня, який передує поверненню Вкладу Вкладчикові або списано його з Рахунку з інших підстав.

Згідно п. 1.7 Статті № 1 частини 2 Депозитного договору, повернення Вкладу та нарахованих процентів Вкладнику здійснюється Банком шляхом видачі коштів готівкою через касу Банку або безготівкового перерахування на власний поточний рахунок Вкладника.

Крім цього, п. 4.3.2 Статті № 4 частини 2 Депозитного договору, на вимогу Вкладника повернути Вклад та виплатити нараховані на суму Вкладу проценти на умовах та в строк, що встановлені цим Договором.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 732 від 20 листопада 2014 року ПАТ "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" віднесено до категорії неплатоспроможних./а.с. 68/.

Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 листопада 2014 року № 124 з 21 листопада 2014 року розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, строком на три місяці по 20 лютого 2015 року включно. /а.с. 69/.

Постановою Правління Національного банку України № 187 від 19.03.2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК". /а.с. 74/.

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 36 від 17.02.2015 року продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" по 20 березня 2015 року (включно). /а.с. 73/.

На підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 64 від 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" з відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку Тимошенка К.В. /а.с. 76/.

Сторони не заперечували, що станом на дату розгляду справи банком сплачено позивачу 200 000, 0 грн. (сума гарантованого державою платежу), яка отримана позивачем 13.03.2015 року через ПАТ "Укргазбанк".

На даний час, з урахуванням сплаченої відповідачем частини заборгованості позивачу - 200 000, 0 грн. заборгованість за банком залишається в сумі 11 316 євро 27 євроцентів, що підтверджується виписками по особовому рахунку /а.с. 77-78/ та визнається сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена вказаним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

Відповідно до Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 липня 2012 року № 2, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року № 1581/21893), а саме: п. 4.31 розділу V «Дії Фонду з виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом його ліквідації», де зазначено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог не частіше ніж раз на квартал на підставі, зокрема рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Але, відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1061 ЦК України Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Згідно з положеннями статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунками за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право особи на отримання банківських послуг належної якості, на безпеку банківських послуг для майна вкладника.

Тобто, застосування Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» , який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами за вкладами, ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті за системою гарантування, виходячи із наведених норм ЦК України та умов договорів банківського вкладу.

Зазначена правова позиція міститься в ухвлі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6-13275св14 від 16 липня 2014 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд, прийшовши до висновку, що відповідач не виконує свої зобов'язання за договором, знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, натомість доводи відповідача суд вважає неспроможними.

У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України, враховуючи вимоги ч.6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2624 гривні 76 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 629, 1058, 1061, 1074 ЦК України, ст.ст.10, 11, 59, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 4, 26, 36, 46, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" про захист прав споживача та стягнення коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК", розташований за адресою: 03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33, ідентифікаційний код 34353904 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 грошові кошти за договором строкового банківського вкладу № 2630/18/142611 від 22 листопада 2013 року в розмірі 11316 (одинадцять тисяч триста шістнадцять) євро 27 євроцентів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК", розташований за адресою: 03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33, ідентифікаційний код 34353904 в дохід держави судовий збір в розмірі 2624 /дві тисячі шістсот двадцять чотири/ гривні 76 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ю.В. Ковальова