Справа № 135/12/15-ц
Провадження у справі № 4-с/135/2/15
У Х В А Л А

іменем України

20.04.2015 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Когаль А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ладижині Вінницької області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби по місту Ладижину Тростянецького МРУЮ ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області із вказаною вище скаргою, в якій просить суд визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби по місту Ладижину Тростянецького МРУЮ ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого документу від 08.08.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 95498,40 грн, які мали місце 19 грудня 2014 року при описі й арешті майна неправомірними.

На обґрунтування вимог зазначив, що під час проведення опису й арешту майна та складанні, при цьому, акта державний виконавиць вчинив ряд порушень, у зв'язку з чим його дії слід визнати неправомірними, а акт опису й арешту майна від 19.12.2014 скасувати. Неправомірність дій полягають у наступному. Опис і арешт майна відбувався у житловому будинку, що належав боржнику на праві приватної власності до 16.12.2014, і знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, вул. Котовського, 12-а.

18.12.2014 відбулось примусове виконання іншого виконавчого листа № 135/359/14-ц від 21.10.2014 про виселення ОСОБА_1 з житлового будинку, що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, вул. Котовського, 12-а. При примусовому виселенні відбулося звільнення приміщення від його майна, а саме: драбини, коробки з речами та стола. Під час проведення даних виконавчих дій ОСОБА_2 було складено акт державного виконавця від 18.12.2014. Даним актом зафіксовано, що приміщення повністю звільнено від майна боржника. Все інше майно належить ОСОБА_4 Тобто 18.12.2014 державним виконавцем встановлено, що у вищезазначеному приміщенні майно боржника (ОСОБА_1О.) відсутнє, а вже 19.12.2014 ОСОБА_2 проводить опис і арешт майна, яке належить ОСОБА_4, що знаходиться в будинку 12- а по вул. Котовського в м. Ладижин, в рамках виконавчого провадження № 28507668, де боржником є ОСОБА_1 Таким чином під арешт потрапило майно, яке не належить ОСОБА_1, чим самим було порушено майнове право ОСОБА_4 та положення ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також зазначає, що значним порушенням є сам акт опису й арешту майна, який складений не у відповідності до вимог розділу IV Інструкції з організації примусового виконання рішень. В.о. начальника відділу ДВС по м. Ладижину Тростянецького МРУЮ ОСОБА_5 при перевірці зведеного виконавчого провадження №24015779, встановлено, що під час проведення опису й арешту майна та складанні акту, державний виконавець Тартачний В.В. вчинив цілий ряд порушень законодавства, тобто діяв не у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з'явилися, проте направили на адресу суду заяву, в якій просили скаргу на дії державного виконавця розглядати у їх відсутності, вимоги скарги в частині визнання дій державного виконавця неправомірними підтримали та просили її задовольнити з викладених у ній підстав.

Представник державної виконавчої служби ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо задоволення вказаної скарги не заперечував, визнавши наявні порушення законодавства під час складання акту опису та арешту майна від 19 грудня 2014 року.

Стягувач ОСОБА_3 в судовому засіданні також не заперечував щодо задоволення даної скарги, пославшись на обґрунтованість заявлених вимог.

Суд, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження № 24015779, вважає, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При розгляді скарги по суті, судом встановлено, що 19.12.2014 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби по місту Ладижину Тростянецького МРУЮ ОСОБА_2, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-37 від 08.08.2011 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 95 498,40 грн. було проведено опис та арешт майна, про що складено відповідний акт.

Так, відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Частиною 5 вказаної статті Закону передбачено, що при проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно п.4.2, 4.2.1 наказу Міністерства юстиції України 02.04.2012 N 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за N 489/20802 «Інструкція з організації примусового виконання рішень» після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані:

а) назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

б) якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються державним виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

в) якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

ґ) відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

д) якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

е) зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Відповідно до п.4.2.2 вказаного порядку зазначено, що акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті.

В той же час, вказаних вимог законодавства державний виконавець Тартачний В.В. при складанні акту опису і арешту майна від 19 грудня 2014 року у виконавчому провадженні № 24015779 не дотримався.

Так, з вказаного акту опису і арешту вбачається, що в ньому не зазначено: адреси місця складання акту; номеру виконавчого документу; відмінних ознак кожного внесеного в акт предмета (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу), що унеможливлює їх ідентифікацію; паспортні дані і місце проживання зберігача майна - ОСОБА_3; обсяги і строки обмеження права користуватися майном, що арештовано.

У відповідності до п. 4.3.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5 ВІД 02.04.2012 у разі якщо стягувач і боржник або їх представники присутні під час опису й арешту майна та не заперечують проти визначення вартості майна, державний виконавець одночасно з його описом проводить визначення вартості майна, про що складає відповідний акт.

Всупереч зазначеному при складанні даного акту державний виконавець визначив вартість описаного й арештованого майна у відповідності боржника ОСОБА_1, який був відсутній і не міг заперечувати проти таких дій.

Як вбачається з постанови про скасування процесуального документу від 16 січня 2015 року, винесеної в.о. начальника відділу ДВС по м. Ладижину Тростянецького МРУЮ ОСОБА_5, при перевірці зведеного виконавчого провадження №24015779, встановлено, що акт опису й арешту майна ОСОБА_1 від 19 грудня 2014 року складено з порушенням вимог розділу 4-го Інструкції "З організації примусового виконання рішень". Дана постанова набрала законної сили, учасниками виконавчого провадження не оскаржувалась.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Пунктом 24 вказаної постанови передбачено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження.

Що стосується посилання заявника на те, що під час опису й арешту майна 19.12.2014 під арешт потрапило майно, яке не належить ОСОБА_1, а належить ОСОБА_4,чим самим було порушено майнове право ОСОБА_4 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином ОСОБА_4 не позбавлена права звернутися із позовом до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Враховуючи вказане вище, судом встановлено, що скарга є обґрунтованою, оскаржувані дії державного виконавця є неправомірними, оскільки його дії по складенню акту опису і арешту майна від 19 грудня 2014 року не відповідають вимогам ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», вказаний акт складений без дотримання встановленої законом процедури, а тому скаргу необхідно задовольнити, визнати дії протиправними по складанню акту опису і арешту майна від 19 грудня 2014 року, вчинені державним виконавцем відділу державної виконавчої служби по місту Ладижину Тростянецького МРУЮ ОСОБА_2

Керуючись ст. 11, 17, 18, 29, 30, 47 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383-387 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби по місту Ладижину Тростянецького МРУЮ ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого документу від 08.08.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 95498,40 грн, які мали місце 19 грудня 2014 року при описі й арешті майна - неправомірними.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: