Справа № 591/2382/15-ц
Провадження № 2/591/1166/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого в особі судді - Міліціанов Р.В., за участю секретаря - Бузова Т.І., позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Герасименко М.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Університету банківської справи Національного банку України про зобов'язання провести перерахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2015 року до Зарічного районного суду м. Суми надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Університету банківської справи Національного банку України, в якій позивач просив зобов'язати відповідача провести перерахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.08.2014 року по 05.01.2015 року, з урахуванням сплачених премій згідно Наказу Національного банку України №724-к від 12.05.2014 року та Наказу Національного банку України №1089-к від 27.06.2014 року, з виплатою недоотриманих сум за результатом перерахунку, а також - зобов'язати відповідача відкоригувати середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.08.2014 року по 05.01.2015 року на коефіцієнт підвищення посадових окладів у відповідний період часу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивача поновлено на роботі згідно із судовим рішенням, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу, в подальшому зобов'язано відповідача виплатити премії до Дня працівників НБУ та Дня Конституції України.

Оскільки, при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу не враховано суми премій, тому просив зобов'язати Університет банківської справи Національного банку України провести перерахунок середнього заробітку з урахуванням виплачених згідно судового рішення премій.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилалоася на ті обставини, що премії є одноразовими виплатами та не включаються до заробітної плати при обчисленні середнього заробітку.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали даної цивільної справи, встановив наступне.

Починаючи з 14.11.2012 року ОСОБА_1 працював на посаді начальника адміністративно-господарського відділу в Севастопольському інституті банківської справи, який є структурним підрозділом Університету банківської справи НБУ.

31.07.2014 року наказом ректора Університету банківської справи НБУ №138-К від 24.07.2014 року позивача було звільнено із займаної посади згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників.

02.10.2014 року Рішенням Зарічного районного суду м. Суми, яке було частково змінено судом апеляційної інстанції (а.с.32-47) визнано незаконним та скасовано наказ ректора Університету банківської справи Національного банку України №138-К від 24.07.2014 року, поновлено похивача на роботі в Севастопольському інституті банківської справи Університету банківської справи Національного банку України, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.

06.01.2015 року Рішенням Зарічного районного суду м. Суми (а.с.12-16), яке набрало законної сили, зобов'язано Університет банківської справи НБУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премії згідно наказів Національного банку України № 724-к від 12 травня 2014 року "Про преміювання працівників Національного банку України" та № 1089-к від 27 червня 2014 року "Про преміювання працівників Національного банку України".

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, зазначене судове рішення є обов'язковим для суду виключно в частині встановлення фактичних обставин спірних правовідносин, і не поширюється на застосування норм матеріального права.

12.05.2014 року видано наказ Національного банку України № 724-к "Про преміювання працівників Національного банку України", яким за виконання на належному рівні завдань і функцій Національного банку України та у зв'язку зі святкуванням Дня банківських працівників наказано преміювати працівників Національного банку України в розмірах, установлених у додатку до цього наказу. П. 4 вказаного наказу зобов'язано Департамент персоналу та керівників територіальних управлінь, структурних одиниць і навчальних закладів здійснити виплату, зокрема, премій та зобов'язано керівників територіальних управлінь, структурних одиниць та навчальних закладів до 30 травня 2014 року надати Департаменту персоналу інформацію про фактично здійсненні витрати.

Додатком № 1 до вказаного наказу "Розміри преміювання…" встановлено для працівників структурних одиниць, територіальних управлінь та навчальних закладів НБУ розмір преміювання за фактично відпрацьований час диференційовано до 2 посадового окладу (тарифної ставки), та передбачено, що працівникам, які працюють за підсумованим обліком робочого часу, розмір преміювання коригується на коефіцієнт відпрацьованого часу у розрахунковому періоді.

На підставі вказаного наказу НБУ від 12 травня 2014 року № 724-к винесено наказ ректора Університету банківської справи НБУ (м. Київ) № 78-к від 13 травня 2014 року "Про преміювання працівників інститутів Університету банківської справи Національного банку України (м. Київ)", яким за виконання на належному рівні завдань і функцій Національного банку України та у зв'язку зі святкуванням Дня банківських працівників наказано преміювати керівників інститутів банківської справи у розмірі 2 посадових окладів, зобов'язано вказаних керівників преміювати працівників інститутів диференційовано до 2 посадового окладу (тарифної ставки); працівникам, які працюють за підсумковим обліком робочого часу, розмір преміювання коригується на коефіцієнт відпрацьованого часу у розрахунковому періоді, та до 23 травня 2014 року надати Університету інформацію про фактично здійснені витрати. Контроль за виконанням цього наказу покладено на керівників інститутів.

Наказом Національного банку України № 1089-к від 27 червня 2014 року "Про преміювання працівників Національного банку України", за виконання на належному рівні завдань і функцій Національного банку України та у зв'язку з святкуванням Дня Конституції України наказано, зокрема, преміювати працівників НБУ в розмірах, встановлених у додатку до цього наказу, зобов'язано Департамент персоналу та керівників територіальних управлінь, структурних одиниць і навчальних закладів НБУ здійснити вказані виплати, до 10 липня 2014 року надати Департаменту персоналу інформацію про фактично здійснені витрати.

В додатку № 1 до вказаного наказу "Розміри преміювання…" передбачено, що для працівників структурних одиниць, територіальних управлінь та навчальних закладів НБУ розмір преміювання за фактично відпрацьований час складає диференційовано до 2, 5 посадового окладу (тарифної ставки), та передбачено, що працівникам, які працюють за підсумованим обліку робочого часу, розмір преміювання коригується на коефіцієнт відпрацьованого часу у розрахунковому періоді.

Сторонами не заперечувалось, що позивачу на виконання Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06.01.2015 року у лютому 2015 року нараховано та виплачено передбачені вище переліченими наказами премії.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про оплату праці", основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників і посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які проводяться понад встановлені зазначеними актами нормами.

Згідно Положення про Севастопольський інститут банківської справи Університету банківської справи Національного банку України (м. Київ), затвердженого ректором Університету наказом від 30 серпня 2013 року № 273, інститут є відокремленим структурним підрозділом Університету без статусу юридичної особи, місцезнаходженням якого є м. Севастополь (п. п. 1.1, 1.2). Директор інституту є розпорядником коштів інституту, застосовує заходи морального і матеріального заохочення, згідно з законодавством України та нормативно-правовими актами НБУ (п. 5.4). Доходи і витрати інституту є складовими кошторису Університету (п. 7.5).

Оплата праці працівників інституту, застосування форм преміювання та заохочення, надання позик здійснюються відповідно до нормативно-правових актів Національного банку та розпорядчих документів Університету (п. 7.8).

П. 10 розділу V1 Статуту Університету банківської справи Національного банку України (м. Київ), затвердженого Постановою НБУ від 12 вересня 2013 року № 362, також передбачає, що оплата праці працівників Університету, застосування форм преміювання та заохочення, надання грошових позик працівникам здійснюються відповідно до нормативно-правових актів та розпорядчих документів Національного банку.

Таким чином, питання оплати праці працівників відповідача, в тому числі і виплати премій, крім загальних норм трудового законодавства, регулюються внутрішніми нормативними актами НБУ, Університету банківської справи НБУ.

Постановою Національного банку України № 140 від 12 квітня 2000 року "Про умови оплати праці працівників навчальних закладів Національного банку України" було затверджене Положення про оплату праці працівників навчальних закладів НБУ, згідно якого застосовується почасово-преміальна система оплати праці.

п.6.12 Положення розмежовано премії за результатами роботи за рік та премії до святкових і пам'ятних дат.

Суд враховує, що правове регулювання преміювання належить до кола повноважень роботодавця, тому законодавець залишає на розсуд сторін колективного договору вирішення питання про ступінь докладності правового регулювання преміювання.

п.7 Положенням про оплату праці працівників навчальних закладів НБУ (а.с.103-111) виплати до державних свят, ювілейних дат віднесені до категорії "Інші заохочувальні виплати", тобто до таких, які носять не систематичний характер.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що підставою для виплати премії ставали окремі накази Голови Національного банку України та ректора відповідного університету, виплата здійснюється за умови наявності коштів, що передбачено п.6.2. Положення про оплату праці працівників навчальних закладів НБУ.

Тобто, виплата премій до державних та професійних свят не мала обов'язкового характеру, жодним нормативним документом, котрий регулює трудові відносини позивача, не встановлено обов'язку роботодавця здійснювати такі виплати.

При цьому, не враховувались конкретні показники роботи працівника, не аналізувалась продуктивність праці, не приймались до уваги норми праці, тарифні ставки (оклади) кожного працівника, відрядні розцінки робітників, посадові оклади керівників, фахівців, технічних службовців, що є критерієм визначення виплат, які носять регулярний характер та виплачуються як додаткова заробітна плата.

В додатках до наказів визначались лише базові складові для розрахунку премії: посадовий оклад та фактично відпрацьований час без урахування результатів роботи кожного працівника.

Визначення в преамбулі як підставу для виплати "за виконання на належному рівні завдань і функцій НБУ" зумовлено положенням п.6.10 Положення про оплату праці працівників навчальних закладів НБУ, яким передбачено обмеження на виплату премій у випадку накладення дисциплінарного стягнення.

Тобто, дане посилання не передбачає врахування продуктивності праці робітників.

Згідно з п. 2.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, до заохочувальних та компенсаційних виплат відносяться: винагороди за підсумками роботи за рік, щорічні винагороди за вислугу років; премії, що виплачуються у встановленому порядку за спеціальними системами преміювання, виплачені відповідно до рішень уряду; премії за виконання важливих та особливо важливих завдань; одноразові заохочення, не пов'язані з конкретними результатами праці (до ювілейних та пам'ятних дат).

Отже, виходячи з локального правового регулювання (п.7 Положення про оплату праці працівників навчальних закладів НБУ) підстав виплати премій (приурочені виключно до державних та професійних свят), відсутності доказів стосовно врахування при їх виплаті конкретних результатів праці кожного працівника, суд доходить висновку, що передбачені Наказом Національного банку України №724-к від 12.05.2014 року та Наказом Національного банку України №1089-к від 27.06.2014 року премії є заохочувальними виплатами та не можуть за своєю правової суттю віднесені до основної або додаткової заробітної плати (ст.2 Закону України "Про оплату Праці").

Визначення середньої заробітної плати здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100.

На підставі п.4 цієї Постанови, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються: виплати одноразового характеру, виплати, пов'язані з ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо.

Перелік таких виплат носить невичерпний характер.

Враховуючи вищезазначені обставини, премії до державних та професійних свят відповідають критеріям одноразових виплат, тому не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати.

В зв'язку з цим, позовні вимоги не ґрунтуються на правових нормах, не підтверджені належними та допустимими доказами, отже не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 197, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Університету банківської справи Національного банку України про зобов'язання провести перерахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.08.2014 року по 05.01.2015 року, з урахуванням сплачених премій згідно Наказу Національного банку України №724-к від 12.05.2014 року та Наказу Національного банку України №1089-к від 27.06.2014 року, з виплатою недоотриманих сум за результатом перерахунку - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо скаргу не було подано.

Суддя Р.В. Міліціанов