Справа № 1328/8403/12 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/1044/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Матяш С.І.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк Перший" на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк Перший", третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Український стандарт" про розірвання договору, стягнення коштів , -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив розірвати договір про участь у Фонді фінансування будівництва, укладений ним 24 квітня 2008 року з Відкритим акціонерним товариством "Універсальний Банк Розвитку та Партнерства" правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк Перший", а також стягнути з відповідача на свою користь внесені кошти відповідно до умов договору.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з метою отримання у власність однокімнатної квартири АДРЕСА_1, 24 квітня 2008 року між сторонами укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва. За умовами вказаного договору він передав відповідачу у довірчу власність грошові кошти у розмірі 126 824 грн. 88 коп., після чого отримав свідоцтво № 26 про пайову участь у Фонді фінансування будівництва виду "А". Об'єкт будівництва мав бути зданий в експлуатацію у квітні 2010 року, але на час звернення до суду із позовом цього зроблено не було, що є підставою для розірвання договору та повернення внесених грошових коштів.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 24 червня 2014 року, позов задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 24 червня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Банк Перший" зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги вимоги ЗУ "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" (ч.7 ст.20) де передбачено, що сума коштів, яка підлягає поверненню довірителю у випадках, передбачених ч.ч.4-6 цієї статті повертається протягом п'яти днів після здійснення управителем наступної повної реалізації відповідного об'єкта інвестування або після введення об'єкта будівництва в експлуатацію. Суд не звернув уваги на те, що на момент ухвалення рішення об'єкт інвестування реалізовано не було і об'єкт будівництва не введений в експлуатацію. Крім цього, не взято до уваги вимоги ЗУ "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва", яким передбачено, що повернення коштів, внесених фізичними та юридичними особами на користь забудовників за розірваними договорами, за якими здійснено часткову оплату вартості об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва, здійснюється після наступної реалізації такого об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва. Посилаючись на вказане, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України були повідомлені про дату судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм під розписку судових повісток, причини неявки суду не повідомили, тому відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи, який згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню: рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, виходячи з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що недотримання строку введення об'єкта інвестування в експлуатацію є істотним порушенням договору, що позбавило позивача можливості отримати квартиру в об'єкті інвестування у встановлений строк, на що він і розраховував; оскільки на момент ухвалення рішення будинок АДРЕСА_1 не введений в експлуатацію, а квартира НОМЕР_2 не передана у власність позивачу, що є порушенням вимог ст. 526, 530 ЦК України, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України є підстави для розірвання договору.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок порушення норм процесуального і матеріального права.

Відповідно до ст..213 ЦПК України рішення суду маж бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається із рішення суду першої інстанції суд, вирішуючи справу, не повністю врахував всі норми діючого законодавства та обставини справи.

Колегією суддів встановлено, що 24 квітня 2008 року між ВАТ "Універсальний Банк Розвитку та Партнерства", правонаступником якого є ПАТ "Банк Перший", та ОСОБА_2 укладено договір № 1/4 про участь у Фонді фінансування будівництва виду "А", згідно з п. 1.2 якого позивач зобов'язався передати відповідачу у довірчу власність грошові кошти у сумі, що відповідає вартості мірних одиниць площі об'єкта інвестування на момент проведення платежу, а останній зобов'язався використати ці кошти для фінансування будівництва об'єкта будівництва (житлових будинків № № 61, 62 по вул. Величковського у м. Львові), яке здійснюється товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Український стандарт" (далі - ТОВ "БК "Український стандарт") у порядку, визначеному Правилами Фонду фінансового будівництва та цим договором.

За змістом п. п. 2.1, 2.2 договору об'єктом інвестування є однокімнатна квартира АДРЕСА_1, жилою площею 15 кв. м та загальною площею 31,2 кв. м; житловий будинок АДРЕСА_1 заплановано ввести в експлуатацію у квітні 2010 року.

24 квітня 2008 року позивач вніс на рахунок Фонду фінансування будівництва 72 471 грн 36 коп., а 30 травня 2008 року - 54 353 грн 52 коп.

30 травня 2008 року ВАТ "Універсальний Банк Розвитку та Партнерства" видало ОСОБА_2, свідоцтво №26 про участь у Фонді фінансування будівництва виду "А".

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" у разі порушення забудовником строків спорудження об'єкта будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов'язків, передбачених частиною першою цієї статті, довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів. Управитель зобов'язаний виплатити довірителю кошти у сумі, що визначається відповідно до статті 20 цього Закону при відмові довірителя від участі у ФФБ і не може бути меншою за суму, внесену довірителем до ФФБ.

Відповідно до частини сьомої ст. 20 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" сума коштів, яка підлягає поверненню довірителю у випадках, передбачених частинами четвертою - шостою цієї статті, повертається довірителю протягом п'яти днів після здійснення управителем наступної повної реалізації відповідного об'єкта інвестування або після введення об'єкта будівництва в експлуатацію. Частина четверта цієї статті передбачає наступне: сума коштів, що підлягає поверненню довірителю при відмові від участі у ФФБ, визначається управителем, виходячи з кількості закріплених за довірителем вимірних одиниць об'єкта інвестування, поточної ціни вимірної одиниці цього об'єкта інвестування на день передачі коштів в управління управителю ФФБ.

Аналогічна норма містися в ст. 3 Закону України "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва" від 25.12.2008р. за № 800-VI: "Повернення коштів, внесених фізичними та юридичними особами на користь забудовників за розірваними договорами, за якими здійснено часткову оплату вартості об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва, здійснюється після наступної реалізації такого об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва". Відповідно до п. 3 розділу III цього ж Закону: "Закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону".

Відповідно до ст.11 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" Банк - управитель відкриває рахунки ФФБ у своєму балансі. Рахунки ФФБ управитель використовує для:

- обліку залучених в управління коштів;

- здійснення розрахунків за операціями з управління ФФБ;

- зберігання оперативного резерву, сформованого за рахунок залучених в управління коштів.

Облік коштів, внесених довірителями до ФФБ, а також облік коштів, спрямованих управителем з ФФБ на фінансування будівництва, управитель здійснює відокремлено від іншого майна управителя, а також від інших ФФБ.

На виконання зазначеного, відповідно до інструкції "Про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку банків України" затвердженої Постановою НБУ № 280 від 17.06.2004р., управителем було відкрито поточний рахунок банку-управителя з довірчого управління № НОМЕР_1. Призначенням рахунку є облік сум наданих довірителями банку-управителю згідно з договорами про участь в ФФБ та розрахунків за операціями довірчого управління. У зв'язку із зміною обліку рахунків з 22.12.2008р. банком управителем було змінено поточний рахунок фонду фінансування будівництва на № НОМЕР_3. Залишок коштів на вказаних поточних рахунках станом на 11.11.2010р. становить 270, 25 грн.

Також відповідно до ст.11 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" Управитель ФФБ при здійсненні управління ФФБ не несе відповідальності власним майном за виплату коштів довірителю ФФБ в разі його відмови від участі у ФФБ виду А, якщо управитель ФФБ дотримався встановлених Правилами ФФБ процедур щодо забезпечення можливості отримання довірителем коштів з ФФБ на вимогу довірителя.

Окрім того згідно ст. 20 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" виду А виплата коштів довірителю не може здійснюватися за рахунок іншого ФФБ або власного майна управителя.

Колегією суддів встановлено, що об'єкт інвестування АДРЕСА_1 на час розгляду справи в суді в експлуатацію не введений та не реалізований.

Суд першої інстанції при прийнятті рішення у даній справі не врахував зазначені вище норми Законів та фактичні обставини справи і стягнув кошти з ПАТ "Банк Перший" , як з юридичної особи, без врахування і відображення в рішенні розмежування відповідальності та майна банку та банку як управителя ФФБ виду А.

Враховуючи, що допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального і матеріального права призвело до ухвалення незаконного рішення таке залишатись в силі не може.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Перший" задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк Перший", третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Український стандарт" про розірвання договору № 1/4 від 24 квітня 2008 року про участь у Фонді фінансування будівництва виду "А", укладеного між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством "Універсальний банк "Розвитку та Партнерсва", стягнення з Публічного акціонерного товариства "Банк Перший" в користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 126 824 грн. 88 коп. та 1268 грн. судового збору - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Перший" 3043 (три тисячі сорок три) грн. 81 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк