УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Луспеника Д.Д., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом органу опіки та піклування Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області до ОСОБА_4, третя особа - Великоберезнянська районна прокуратура, про позбавлення батьківських прав за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 5 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 29 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року орган опіки та піклування Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області звернувся до суду із указаним вище позовом, у якому просив позбавити батьківських прав ОСОБА_4 щодо її малолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3

Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що 18 липня 2013 року за клопотанням служби у справах дітей неповнолітні діти відповідача - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були влаштовані до притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської обласної державної адміністрації у зв'язку з потребою у тривалому протитуберкульозному лікуванні ОСОБА_4 та відсутністю можливості займатися вихованням дітей.

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 9 квітня 2014 року відібрано від ОСОБА_4 її двох малолітніх дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без позбавлення її батьківських прав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 народила ще одну дитину - ОСОБА_8, якого одразу після народження було передано в обласний будинок дитини м. Свалява.

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2014 року зобов'язано орган опіки та піклування Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області повернути малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 їх матері - ОСОБА_4

26 серпня 2014 року також втратив статус відібраної дитини і молодший син відповідачки - ОСОБА_8.

У подальшому ОСОБА_4 змінила номер телефону та разом із дітьми переїхала проживати до свого співмешканця в с. Раково Перечинського району Закарпатської області, який хворіє на відкриту форму туберкульозу, яка вже не піддається лікуванню.

Враховуючи те, що неодноразові проведення працівниками служби у справах дітей профілактичних бесід з ОСОБА_4 щодо належного виконання батьківських обов'язків, здорового способу життя та недопущення до здорових дітей її співмешканця, не дали результату, орган опіки та піклування Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області просив позов задовольнити.

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 5 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 29 липня 2015 року, позов органу опіки та піклування Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_4 щодо її малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, із висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 164, 165 СК України, на підставі поданих доказів, оцінених відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, із дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання та виховання дітей, не піклується про їхнє здоров'я.

При цьому, суди дали належну правову оцінку довідці, виданій Перечинською ЦРЛ від 24 квітня 2015 року № 235/10-10 (а.с. 24), згідно із якою стан здоров'я співмешканця відповідача - ОСОБА_9 загрожує здоров'ю дітей і їх матері, а також висновку органу опіки та піклування Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 4 вересня 2015 року № 01-34/70 (а.с. 12), відповідно до якого з метою захисту прав та інтересів дітей, їх здоров'я і життя доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується із такими висновками.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують і не містять посилань на те, що ОСОБА_4 піклується про життя та здоров'я своїх дітей (ст. 150 СК України).

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 5 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 29 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель
Судді:Д.Д. Луспеник
В.А. Черненко