У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_5, про припинення договору поруки за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення апеляційного суду Одеської області від 2 червня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив припинити договір поруки від 19 липня 2007 року.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 19 липня 2007 року між ним, як поручителем, ОСОБА_5 та банком було укладено договір поруки в рахунок забезпечення виконання кредитного договору, укладеного між банком та ОСОБА_5 Зазначав, що відповідно до п.3.3.2. договору поруки банк не має права без згоди поручителя змінювати умови кредитного договору з позичальником, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя, проте він згоди на зміну умов кредитного договору не надавав, проте між банком та ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору від 19 липня 2007 року, за якою збільшено процентну ставку за кредитом. Таким чином банк з 1 липня 2008 року в односторонньому порядку збільшив процентну ставку за користування кредитом, що, на його думку, є підставою для припинення договору поруки від 19 липня 2007 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 5 червня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 2 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено.

Припинено договір поруки, укладений 19 липня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 1 липня 2008 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, апеляційний суд дійшов вірного висновку про припинення оспореного договору поруки від 19 липня 2007 року, оскільки внесення змін до кредитного договору про зміну зобов'язання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, є підставою для визнання поруки такою, що припинена.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2013 року № 6-134цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st360-7> є обов'язковою для судів.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 2 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

Д.Д. Луспеник

С.П. Штелик