Справа № 755/4573/15-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Пишного А.В. та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу і повернення справи для подальшого проведення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на дії Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Пишного А.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.12.2014 року у якій просить скасувати дану постанову державного виконавця та повернути справу до ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві для подальшого проведення виконавчого провадження.

Вимоги заяви мотивує тим, що 21.11.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на її користь коштів в сумі 56 805 грн. 39 коп.

13.12.2012 року на підставі поданої нею заяви державним виконавцем було відкрите виконавче провадження.

28.11.2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві Власюк С.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, яку вона оскаржила до суду та Апеляційним судом м. Києва зобов"язано відповідача поновити виконавче провадження.

10 грудня 2014 року відповідачем прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, яку отримано її представником 18 лютого 2015 року у канцелярії ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві.

З вказаною постановою від 10.12.2014 року вона не погоджується, вважає, що її прийняття є передчасним, оскільки в ході проведення виконавчих дій необхідно було надіслати запити до Державної податкової служби України, Державної автоінспекції України та до Державної реєстраційної служби України на предмет наявності майна та грошових коштів у дружини ОСОБА_3, що державним виконавцем зроблено не було. Не виявлення майна у боржника, як зазначено у спірній постанові, не свідчить про те, що у дружини боржника також не має майна, оскільки відповідно чинного законодавства набуте подружжям за час шлюбу майно є їхньою спільною сумісною власністю.

В судовому засіданні заявник та її представник ОСОБА_5 підтримали вимоги скарги.

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомлено не було.

Суд, вислухавши заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи та копію матеріалів виконавчого провадження, приходить до наступного висновку.

Дніпровським районним судом м. Києва на виконання рішення суду у справі № 2-5078/2011 р. видано виконавчий лист 21 листопада 2012 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 54 664 грн., пені у розмірі 1 021 грн. 39 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього суму 56 805 грн. 39 коп.

Постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 44016482) по виконанню вище зазначеного виконавчого листа головним державним виконавцем органу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Кузьмишиним Е.М. винесена 16.07.2014 року на підставі заяви стягувача від 14.07.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

10 грудня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Пишним А.В. винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, відповідно якої виконавчий лист № 2-5078/2011 виданий 21.11.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення коштів з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 повернуто ОСОБА_1 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Скаржник просить скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.12.2014 року у зв"язку з тим, що державним виконавцем не було вжито необхідних заходів, спрямованих на розшук майна боржника, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

В оспорюваній постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.12.2014 року зазначено про те, що виходом державного виконавця за адресою місця проживання боржника останнього не виявлено, у зв"язку з чим перевірити його майновий стан не виявилося можливим. Згідно повідомлення ДПС України місце роботи боржника невідоме. Згідно відповіді УДАІ ГУ МВС України в м. Києві транспортних засобів за боржником не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна відомості відносно боржника відсутні.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України „Про виконавче провадження", виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як зазначено вище, боржником у виконавчому провадженні являється фізична особа - підприємець.

Частиною 7 ст. 65 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що звернення стягнення на кошти та інше майно фізичних осіб -

підприємців здійснюється також за правилами глави 5 цього Закону, якою встановлено особливості звернення стягнення на майно боржника юридичної особи.

Разом з тим, межі цивільно-правової відповідальності фізичної особи-підприємця визначено ст. 52 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

При цьому положення ст. 52 ЦК України відповідають змісту ч. 6 ст. 52 Закону України „Про виконавче провадження", якою встановлено, що у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на

його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Як убачається із копії матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем 09.12.2014 року була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно ФОП ОСОБА_3; 14.10.2014 року винесена постанова № 3005/9 про арешт коштів боржника; наявна інформаційна довідка з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна; отримані відповіді про рахунки боржника в ПАТ КБ "ПриватБанк" та з Пенсійного фонду України. Разом з тим у виконавчому провадженні відсутня інформація з УДАІ ГУ МВС України в м. Києві щодо наявності у боржника транспортних засобів.

Також державним виконавцем 04.12.2014 року складений акт про те, що виходом державного виконавця за адресою місця проживання боржника не виявлено. При цьому у акті не зазначено саме за якою адресою здійснювалася така перевірка, у виконавчому листі вказано адресу ФОП ОСОБА_3 - АДРЕСА_1, що являється місцем знаходженням, а не місцем проживання боржника.

Відповідно до ст. 66 Закону України „Про виконавче провадження", у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Отже, державним виконавцем в ході здійснення примусового виконання не з"ясовувалося фактичне місце знаходження боржника та не перевірявся його майновий стан для погашення боргу за рішенням суду за місцем проживання, у тому числі щодо наявного у боржника майна на праві спільної сумісної власності подружжя.

За викладених обставин суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а саме слід визнати незаконною спірну постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки висновки державного виконавця про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, є передчасними.

Заявлені вимоги в частині повернення справи до ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві для подальшого проведення виконавчого провадження задоволенню не підлягають, оскільки у разі визнання судом незаконною постанови про повернення виконавчого документа стягувачу провадження підлягає відновленню, при цьому стягувач, якому повернутий виконавчий документ, зобов"язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред"явити його до виконання, відповідно до положень ст. 51 Закону України „Про виконавче провадження".

Керуючись Законом України „Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5, ст. ст. 383-388 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Пишного А.В. та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу і повернення справи для подальшого проведення виконавчого провадження задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Пишного А.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10 грудня 2014 року винесену у виконавчому провадженні № 44016482 та зобов"язати державного виконавця відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-5078/2011 виданим 21.11.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми у розмірі 56 805 грн. 39 коп.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п"яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя