Справа № 0907/3260/2012
Провадження № 22-ц/779/638/2015
Головуючий у 1 інстанції Бабій О.М.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до прокуратури міста Івано-Франківська, прокуратури Івано-Франківської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій та бездіяльності, за апеляційними скаргами заступника прокурора Івано-Франківської області, заступника прокурора міста Івано-Франківська та начальника Головного управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 серпня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

03.04.2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до держави в особі глави держави - Президента України, прокуратури міста Івано-Франківська, прокуратури Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на сторні відповідача - Державне казначейство України про стягнення з держави за рахунок коштів державного бюджету справедливої сатисфакції заподіяної моральної шкоди, завданої: незаконним втручанням в діяльність суду при розгляді справи стосовно прав позивачів, в діяльність державної виконавчої служби; незаконним ухилення від проведення повного, всебічного і неупередженого розслідування для встановлення важливих для позивачів обставин та виконання завдань кримінального судочинства з боку прокуратури міста Івано-Франківська; незаконним невиконанням своїх обов'язків щодо прокурорського нагляду та контролю при розгляді звернень позивачів прокуратурою Івано-Франківської області та недотриманням прокуратурою Івано-Франківської області вимог законодавства по боротьбі з корупцією при розгляді звернень позивачів; умисним затриманням, наданням неповної та недостовірної інформації; наданням незаконних переваг третім особам під час підготовки та прийняттям рішень та допущення проявів дискримінації позивачів з боку прокуратури міста Івано-Франківська та прокуратури Івано-Франківської області.

На відшкодування заподіяної моральної шкоди позивачі просили стягнути на їх користь по 5000 грн. кожному.

В подальшому, 24.02.2011 року, позивачі подали заяву, в якій просили суд прийняти відмову від позову в частині вимог до Президента України та Державного казначейства України та закриття в цій частині вимог провадження в справі.

Ухвалами суду від 24.02.2011 року заяву було задоволено.

До участі в справі в якості співвідповідачів ухвалами суду від 06.05.2014 року та від 15.05.2014 року залучено Головне управління Державної казначейської служби України та Державну казначейську службу України.

Справа розглядалися судом неодноразово.

Останнім рішенням Івано-Франківського міського суду від 14.08.2014 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з Держави, в особі відповідного державного казначейства - Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 справедливу сатисфакцію, а саме - моральну шкоду в розмірі по 5 000 грн. кожному, та судовий збір. В задоволенні решти вимог позову - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Івано-Франківської області, заступник прокурора міста Івано-Франківська, начальник державної казначейської служби України ав Івано-Франківській області подали апеляційні скарги, в яких посилаються на порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Заступник прокурора Івано-Франківської області вказав, що основна вимога позивачів стосувалась стягнення завданої моральної шкоди, яка була їм завдана ніби-то незаконними діями органів прокуратури. В даному випадку доведенню підлягали обставини спричинення шкоди, якими саме неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю спричинена ця шкода, вина особи та причинний зв'язок між ними. Позивачами не наведено жодних доказів, які б вказували на неправомірність дій прокуратури по відношенню до даних громадян та заподіяння їм моральної шкоди; не наведено обставин, які вказують на наявність безпосередніх винних дій відповідача, що призвели до спричинення шкоди, та не представлено жодних доказів, які обставини підтверджують причинний зв'язок між такими діями та спричиненою моральною шкодою.

Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Заступник прокурора міста Івано-Франківська в апеляційній скарзі зазначив що суд дійшов необгрунтованого висовку про втручання прокуратури міста Івано-Франківська у діяльність суду при розгляді справи стосовно прав позивачів та діяльність Державної виконавчої служби.

Правовими підставами звернення прокурора до суду із листами від 17.03.2005 року та від 20.03.2005 року була перевірка, яка на той час проводилась прокуратурою міста Івано-Франківська за зверненням позивачів з приводу втрати виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди. Відповідно до вимог статей 8, 20 Закону України "Про прокуратуру", прокурор вправі звертатися з відповідними запитами, які є обов'язковими для виконання, до підприємств, установ та організацій з метою отримання інформації.

У своєму рішенні суд посилається на постанову Івано-Франківського міського суду від 26.01.2006 року, якою визнано неправимірними дії державного виконавця щодо поновлення виконавчого провадження, як на встановлений факт. Даним рішенням суду визнано неправомірними дії державного виконавця, а не прокуратури міста Івано-Франківська. Тому судом помилково зроблено висновок про стягнення справедливої сатисфакції, а саме моральної шкоди за "встановлені факти", які нічим не підтверджені та не перевірені.

Предметом доказування є вина прокуратури міста Івано-Франківська, причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними діями (бездіяльністю) прокуратури та спричинення моральної шкоди відповідачем. Однак, суд, задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення справедливої сатисфакції, а саме моральної шкоди, не встановив наявність вини в діях прокуратури міста Івано-Франківська, та не навів, на підставі яких доказів визнано дії прокуратури міста протиправними.

Апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Начальник державної казначейської служби України в Івано-Франківській області в апеляційній скарзі зазначив, що згідно норм Бюджетного кодексу України та Положення про Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Головне управління є окремою юридичною особою, яке здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, має самостійний кошторис, та згідно наданих повноважень не є головним розпорядником коштів державного бюджету, самостійно несе відповідальність за власні дії, будь-яких протиправних дій відносно позивача не здійснювало. Тому суд помилково дійшов висновку, що відповідачем по даній справі має бути Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області.

Крім того, в даному випадку відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, повинно здійснюватись на загальних підставах, згідно ч.1 ст.1167 ЦК України. При визначенні розміру моральної шкоди судом не були враховані всі обставини, які мають значення для об'єктивного її вирішення та винесення правильного рішення. Таким чином, суд необгрунтовано дійшов висновку, що шкоду слід стягнути з Держави Україна.

Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

В судовому засіданні апеляційного суду представники апелянтів прокуратури Івано-Франківської області - Ворох А.В, прокуратури міста Івано-Франківська - Голіней О.М. підтримали доводи апеляційних скарг з наведених в них мотивів.

Представник апелянта державної казначейської служби України в Івано-Франківській області та позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційних скарг з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання рішення Івано-Франківського міського суду у справі №2-6004/2000 від 04.09.2000 року відділом ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження №2-6004/2000.

Згідно пояснення державного виконавця Назарука О.М. від березня 2005 року, наданого на ім'я начальника ВДВС Івано-Франківського управління юстиції - виконавчі листи по даному виконавчому провадженню повернуті стягувачам на руки, у зв'язку з відсутністю майна, про що свідчить відмітка в журналі вихідної кореспонденції ВДВС Івано-Франківського МУЮ за 2002 рік (т.2, а.с.7). Крім того, згідно пояснень державного виконавця Назарука О.М. виконавче провадження було витребуване прокуратурою для перевірки, даного виконавчого провадження в архіві не виявлено (т.1, а.с.31).

У зв'язку із розглядом прокуратурою звернення гр.гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу втрати виконавчого провадження №2-6004/2000 листом №361с-05 від 17.03.2005 року прокуратурою міста Івано-Франківська на адресу судді Івано-Франківського міського суду було направлено запит з приводу можливості вирішення цивільної справи без зазначеного виконавчого провадження (а.с.27).

20.03.2005 року листом №36/с-05 прокуратурою міста Івано-Франківська на адресу судді Івано-Франківського міського суду було направлено запит з приводу можливості без оригіналу виконавчого провадження №2-6004/2000 перевірити законність усіх проведених ВДВС Івано-Франківського МУЮ виконавчих дій за зазначений у позовній заяві період (а.с.29).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що мало місце незаконне втручання прокуратури міста Івано-Франківська у діяльність суду при розгляді справи стосовно прав позивачів, справа за позовом яких знаходилась на розгляді Івано-Франківського міського суду. У листах прокурор вимагав відповіді від судді про можливість ухвалення судового рішення за позовом позивачів без відповідних документів. На переконання суду першої інстанції, таке поза процесуальне листування з суддею, який розглядає справу, суперечить Конституції України, Законам України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про статус суддів» (чинний на час вчинення таких дій прокурором міста Івано-Франківська).

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 8,20 Закону України «Про прокуратуру», прокурор вправі звертатися з відповідними запитами, які є обов'язковими для виконання, до підприємств, установ та організацій з метою отримання інформації.

Як вбачається із змісту вищевказаних запитів прокуратури міста Івано-Франківська до судді Івано-Франківського міського суду, підставами для звернення прокурора до суду була перевірка, яка на той час проводилась прокуратурою міста Івано-Франківська за зверненням позивачів з приводу втрати виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди.

Відтак, звертаючись із запитами до судді Івано-Франківського міського суду, прокуратура міста Івано-Франківська діяла у відповідності до наданих їй повноважень з метою розгляду звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Лист прокуратури, за його змістом, не містить даних, які б вказували на тиск чи вплив на суддю та прийняття того чи іншого рішення при розгляді конкретної справи.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не здобуто доказів того, що мали місце факти умисного незаконного ухилення від проведення повного, всебічного і неупередженого розслідування для встановлення важливих для позивачів обставин, виконання завдань кримінального судочинства з боку прокуратури міста Івано-Франківська та невиконання своїх обов»язків щодо прокурорського нагляду та контролю при розгляді звернень позивачів - прокуратурою Івано-Франківської області.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивачами не надано доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій прокуратури щодо позивачів та заподіяння їм моральної шкоди.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ч.6 ст.1176 ЦК України вказана шкода відшкодовується на загальних підставах, що передбачає наявність складу цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка та причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Статтями 1166,1167 ЦК України встановлено загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року N 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, в даному випадку, предметом доказування є вина відповідачів, причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними діями відповідачів та спричинення моральної шкоди позивачам.

Відповідно до ст.ст.10,59,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність вищевказаних обставин.

Однак, на підтвердження своїх вимог позивачами зазначено лише перелік обставин, які на їх думку, свідчать про незаконність дій органів прокуратури, а також посилаються на особисті припущення щодо незаконності дій органів прокуратури, незаконність яких у встановленому законом порядку встановлена не була.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв'язку з їх недоведеністю.

Постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права рішення, що призвело до неправильного вирішення справи, не може залишатися в силі і підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-314,316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги заступника прокурора Івано-Франківської області, заступника прокурора міста Івано-Франківська, начальника Головного управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 14 серпня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до прокуратури міста Івано-Франківська, прокуратури Івано-Франківської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій та бездіяльності - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Пнівчук О.В.

Судді: Беркій О.Ю.

Соколовський В.М.