Ухвала

іменем україни

18 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Іваненко Ю.Г.,

Завгородньої І.М., Умнової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування виконкому Красноармійської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 червня 2015 року,

встановила:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив зобов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язати відповідача надавати йому можливість спілкуватися з дитиною 2 тижні на місяць, через тиждень, з

16.00 год понеділка до 08.00 год понеділка наступного тижня, а також стягнути завдану моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Позов мотивував тим, що в період з 24 жовтня 2009 року по

24 листопада 2014 року він знаходився в зареєстрованому шлюбі

з ОСОБА_4 від якого мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розлучення залишився проживати разом з відповідачем. Він, як батько дитини, має право виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, але відповідач перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, штучно створює такі обставини, через які він не може нормально спілкуватися з сином, тому він був вимушений звернутися до органу опіки та піклування виконавчого комітету Красноармійської міської ради Донецької області (далі - виконком Красноармійської міської ради Донецької області) із заявою про встановлення графіку побачень з сином.

Рішенням виконком Красноармійської міської ради Донецької області від 17 грудня 2014року йому було встановлено графік побачення з сином: середа з 16.00 год до четверга 08.00 год та в неділю з 10.00 год до понеділка 08.00год. Незважаючи на вказане рішення, яке є обов'язковим до виконання, відповідач створює йому перешкоди у спілкуванні з сином, порушуючи його права як батька та суперечить інтересам дитини.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 червня 2015 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди у спілкуванні

ОСОБА_3 з малолітнім сином, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлено порядок участі батька ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: щотижня у середу з 16.00 год до 20.00 год та у неділю з 08.00 год до 20.00 год. Попереджено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про етику взаємовідносин між батьком та матір'ю дитини. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування моральної шкоди 300 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Визначаючи часи спілкування батька з дитиною, суди виходили з віку дитини та інтересів малолітнього.

Проте повністю з такими висновками погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 141 СК України <nau://ukr/2947-14> мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 157 СК України <nau://ukr/2947-14|st157> питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Судами встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 Після припинення шлюбних відносин сторін дитина залишилася проживати з матір'ю.

Згідно із рішенням виконкому Красноармійської міської ради Донецької області від 17 грудня 2014 року ОСОБА_3 було встановлено наступний графік побачення з сином: середа з 16.00 год до четверга

08.00 год та в неділю з 10.00 год до понеділка 08.00 год.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Частиною 4 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 5 ст.19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

За змістом абз. 2, 3 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав <nau://ukr07>» з подальшими змінами органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Вирішуючи спір, суди всупереч частин 7, 8 ст. <nau://ukr/2947-14|st7>, статей 10 <nau://ukr/2947-14|st10>, 19 <nau://ukr/2947-14|st19>, 15 <nau://ukr/2947-14|st158>7, 159 <nau://ukr/2947-14|st159> СК України не витребували і не дослідили висновок органу опіки та піклування із цього питання; не встановили, чи належним чином ураховуються та чи найкращим чином забезпечуються при цьому інтереси дитини та не врахували, що спір, який виник між сторонами взагалі не може бути вирішений за відсутності відповідного висновку органу опіки та піклування.

Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6

ст. 19 СК України).

Наявне рішення виконкому Красноармійської міської ради Донецької області від 17 грудня 2014 року ОСОБА_3 «Про встановлення порядку участі ОСОБА_3 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5»,ухвалено за наслідками звернення позивача ще до виникнення спору в суді, не може вважатися висновком, який складений належним органом та у відповідності до вимог чинного законодавства в розумінні ст. 19 СК України.

Оскільки при розгляді справи судом неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, згідно ч. 2 ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від

25 червня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді:В.С. Висоцька

Ю.Г. Іваненко

І.М. Завгородня

О.В. Умнова