Справа № 401/1823/15-ц; 2/401/878/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" листопада 2015 р. Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Гармаш Т.І., при секретарі Липко Л. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Кіровоградське Центральне регіональне відділення ВАТ «Мегабанк» про витребування майна із чужого незаконного володіння та відшкодування матеріальних збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа Центральне регіональне відділення ВАТ «Мегабанк» та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить зобовязати ОСОБА_2 повернути йому автомобіль Ford Fiesta Comfort, червоного кольору, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та у відшкодування збитків стягнути з ОСОБА_2 на його користь 260105, 78 грн. спричинених незаконним заволодінням автомобіля Ford Fiesta Comfort.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що у жовтні 2007 року він неофіційно був прийнятий на роботу в магазин «Мобілка», на посаду продавця-консультанта. Власником вказаного магазину та той час був відповідач ОСОБА_2 Наприкінці травня 2008 року ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_1 придбати автомобіль та оформити документи імя ОСОБА_3 А також для придбання автомобіля запропонував йому отримати на своє імя кредит у ВАТ «Мегабанк», пояснивши це тим, що у нього вже є кредит у цьому банку і йому відмовлять у кредитуванні.

2 червня 2008 року ВАТ «Мегабанк» видав йому кредит на суму 14790 доларів США із кінцевим строком повернення 01.07.2015 року. У забезпечення кредитного зобовязання між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки. Після цього на гроші банку на його імя був придбаний автомобіль Ford Fiesta Comfort, червоного кольору 2008 року випуску. ОСОБА_2 пообіцяв йому вільний доступ до автомобіля, а також здійснення платежів по кредиту.

27 листопада 2008 року на прохання ОСОБА_2 він оформив довіреність на право керування автомобілем на його імя та крім нього ще на трьох осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Автомобіль належав йому лише юридично, а фактичним його власником був ОСОБА_2 ОСОБА_2 обіцяв йому, що на початку 2009 року він оформить автомобіль на себе.

На початку березня 2009 року отримавши з банку попередження про несплату боргу за автомобіль він попередив ОСОБА_2, що звільняється з роботи. Після чого ОСОБА_2 заявив йому, що залишає автомобіль у себе і виплачувати борг у ВАТ «Мегабанк» не збирається.

Після цього він подав заяву до ВАТ «Мегабанк», у якій пояснив про ситуацію, яка склалася. З відповідними заявами він звернувся в прокуратуру Ленінського району міста Кіровограда, в ДАІ міста Кіровограда.

Адміністрацією ВАТ «Мегабанк» та органами ДАІ проводились оперативні дії, в ході яких ОСОБА_2 стверджував, що повернув йому автомобіль, що не відповідає дійсності.

У звязку з тим, що кредит не був погашений, банк звернувся до суду з позовом до нього та ОСОБА_2 про стягнення несплаченої суми кредиту. А також звернув стягнення на автомобіль. На сьогоднішній день спірний автомобіль знаходиться під арештом.

До цього часу рішення суду не виконане. Позивач вважає, що ОСОБА_2 шахрайським способом заволодів належним йому автомобілем, чим спричинив йому матеріальну шкоду.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини та докази, що їх стверджують.

Представник відповідача ОСОБА_7 позов не визнав у повному обсязі та просив відмовити у позові у звязку з його безпідставністю, а також просив суд застосувати строк позовної давності, оскільки вважає, що позивач звернувся до суду за його межами. Та крім цього зазначив, що ОСОБА_2 користувався автомобілем позивача протягом нетривалого часу під час ремонту свого автомобіля. Подальша доля вказаного автомобіля йому невідома.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримав заявлений позов у повному обсязі.

Заслухавши доводи сторін, зясувавши обставини справи, суд дійшов такого висновку.

Встановлено, що 02.07.2008 року позивач ОСОБА_1 уклав з ВАТ «Мегабанк» кредитний договір на суму 14790 доларів США на придбання автомобіля (а.с.7-9).

Між ВАТ «Мегабанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки від 2.07.2008 року відповідно до якого поручитель ОСОБА_2 поручається перед банком за виконання ОСОБА_1 зобовязань по кредитному договору від 02.07.2008 року (а.с.10).

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11) підтверджується, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Ford Fiesta Comfort, червоного кольору 2008 року випуску.

Довіреністю від 27 листопада 2008 року (а.с.104) ОСОБА_1 надав право ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 представляти його інтереси в усіх в усіх установах, підприємствах та організаціях з питань повязаних з володінням та експлуатацією транспортного засобу, а саме автомобіля Ford Fiesta Comfort.

Заявою від 30.03.2009 року ОСОБА_1 скасував зазначену довіреність, про що були повідомлені ОСОБА_2, ОСОБА_4, та ОСОБА_5А.(а.с.12-13).

Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.12.2010 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Мегабанк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнена сума заборгованості за кредитним договором від 02.07.2008 року та звернено стягнення на заставне майно, а саме автомобіль Ford Fiesta Comfort (а.с.17).

Під час примусового виконання рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.12.2010 року на автомобіль Ford Fiesta Comfort накладено арешт (а.с.101-103).

Встановлено, що ОСОБА_1 звертався до правоохоронних органів з приводу незаконного заволодіння його автомобілем Ford Fiesta Comfort ОСОБА_2

Довідкою Ленінського РВ УМВС України в Кіровоградській області (а.с.106) підтверджується що у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 було відмовлено на підставі п.2 ст. 6 КПК України.

З відповіді начальника Світловодського ВДАІ від 15.07.2009 року вбачається, що за заявою ОСОБА_1 була проведена перевірка домоволодіння ОСОБА_2, але автомобіля Ford Fiesta Comfort, червоного кольору 2008 року там не виявлено. У своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначав, що користувався автомобілем Ford Fiesta Comfort протягом нетривалого часу під час ремонту свого автомобіля. Після чого повернув автомобіль власнику ОСОБА_1Ю.(а.с.16)

З інформації УДАІ УМВС України в Кіровоградській області вбачається, що автомобіль Ford Fiesta Comfort, червоного кольору 2008 року випуску, який належить ОСОБА_1 станом на 29.10.2015 року на території України серед викрадених на обліку не значиться. Проте вказаний автомобіль перебуває у розшуку та внесений до бази даних ДДАІ МВС «Відеоконтроль-Рубіж» за постановами про розшук майна боржника, внесеним ВДВС Знам'янського МРУЮ від 29.11.2011р., 15.12.2011 р., 23.04.2013 р., 07.10.2014 р. (а.с.105).

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статт11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

З позовної заяви та пояснень позивача ОСОБА_1 вбачається, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 існувала домовленість згідно якої позивач погодився на юридичне оформлення автомобіля, який придбавався у кредит та сам кредит на своє імя, але фактичним власником автомобіля був відповідач ОСОБА_2 Вважає, що ОСОБА_2 шахрайським способом заволодів коштами ВАТ «Мегабанк», а також автомобілем Ford Fiesta Comfort, червоного кольору 2008 року випуску.

Вказану обставину представник відповідача ОСОБА_2 не визнав та пояснив, що він лише протягом нетривалого часу користувався автомобілем та повернув його ОСОБА_1 Подальша доля автомобіля йому не відома.

Статтею 60 ЦПК України встановлено обовязок сторін доказування та подання доказів, а саме вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з вимог зазначеної статті суд не може погодитись доводами позивача щодо незаконного заволодіння відповідачем ОСОБА_2 автомобілем Ford Fiesta Comfort, червоного кольору 2008 року випуску та вважає, що у своїх висновках він опирається лише на припущення

Вирішуючи позов в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для покладення на особу відповідальності за заподіяння шкоди закон вимагає наявності наступних підстав: матеріальної шкоди, неправомірності рішень, дій чи бездіяльності особи яка заподіяла шкоду, її вини в цьому та причинно-наслідкового звязку між неправомірними діями особи та наслідками у виді матеріальної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, не надав суду доказів, які б підтверджували розмір завданої йому матеріальної шкоди, а також не довів якими саме неправомірними діями відповідач ОСОБА_2 заподіяв йому шкоду.

Таким чином суд вважає, що обставини, на які позивач посилається як на підставу позовних вимог, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

В судовому засіданні представником відповідача було подано заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня , коли особа довідалась, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 4 статті 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Матеріалами справи, а також поясненнями позивача ОСОБА_1 підтверджується, що належний йому автомобіль Ford Fiesta Comfort вибув із його володіння у березні 2009 року, і про даний факт йому було відомо.

Оскільки, матеріалами справи не підтверджується інше, суд вважає, що саме з березня 2009 року у позивача ОСОБА_1 виникло право на звернення до суду з позовом.

Враховуючи те, що з моменту виникнення у позивача права на позов і до фактичного його подання, тобто до 29.04.2015 року минуло більш ніж шість років, суд вважає, що позов подано за межами позовної давності.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, не знайшли підтвердження належними та допустимими доказами.

Крім цього позивач подав позов за межами позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного та ст.ст. 387, 256, 261, 267 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,217,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Кіровоградське Центральне регіональне відділення ВАТ «Мегабанк» про витребування майна із чужого незаконного володіння та відшкодування матеріальних збитків відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду : ОСОБА_8