АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2415/15 Головуючий 1 інстанції Смірнова Н.А.
Справа № 629/5426/14-ц Доповідач: Коваленко І.П. Категорія: трудові
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Довгаль А.П., Коровіна С.Г.,

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Державного закладу «Лозівська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Південній залізниці», Голови ліквідаційної комісії, виконуючого обов'язки головного лікаря Державного закладу «Лозівська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Південній залізниці» Сівацького Сергія Анатолійовича про визнання дій неправомірними, стягнення недорахованої вихідної допомоги, компенсації за невикористані відпустки, на які працівник має право при звільненні згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ліквідаційної комісії Державного закладу «Лозівська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Південній залізниці», Голови ліквідаційної комісії, виконуючого обов'язки головного лікаря Державного закладу «Лозівська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Південній залізниці» Сівацького Сергія Анатолійовича про визнання дій неправомірними, стягнення недорахованої вихідної допомоги, компенсації за невикористані відпустки, на які працівник має право при звільненні згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством та моральної шкоди.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 грудня 2014 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі за її позовом відповідно до вимог п.2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, незаконність, необґрунтованість ухвали та таку, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі суддя виходив з того, що є рішення суду від 30 травня 2013 року, яке набрало законної сили, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однак, з такими висновками суду погодитись не можна.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому, відмова у відкритті провадження можлива лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ліквідаційної комісії Державного закладу «Лозівська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Південній залізниці», Голови ліквідаційної комісії, виконуючого обов'язки головного лікаря Державного закладу «Лозівська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Південній залізниці» Сівацького С.А. про визнання дій неправомірними, стягнення недорахованої вихідної допомоги, компенсації за невикористані відпустки, на які працівник має право при звільненні згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством та моральної шкоди.

Із рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.05.2013 року вбачається, що предметом розгляду цієї справи був позов ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Державного закладу «Лозівська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Південній залізниці», Голови ліквідаційної комісії, головного лікаря Державного закладу «Лозівська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Південній залізниці» Павленка С.Д., виконуючого обов'язки головного лікаря Державного закладу «Лозівська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Південній залізниці» Сівацького С.А., Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Державної санітарної епідеміологічної служби України», 3-і особи: Харківський відокремлений підрозділ Державної установи «Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби», Лозівська міжрайонна філія Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Державної санітарної епідеміологічної служби України» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди.

Отже вважати, що зазначений цивільний позов є тотожним позову щодо якого існує рішення суду, яке набрало законної сили, не можна.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст.312, ст. 313, 315 317, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 грудня 2014 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Головуючий -

Судді -