Провадження № 2/638/1601/15
20 січня 2015 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді Цвірюка Д.В.,
за участю секретаря Долгової К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі, -
Представник позивача Романенко О.Є. звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі.
В обґрунтування позову зазначає, що з 01 вересня 2006 року ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ, який реорганізовано у Національну академію внутрішніх справ. 28.11.2007 року між навчальним закладом та курсантом було укладено договір про підготовку фахівця, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі. З 01.09.2006 року по 18.06.2010 року відповідно до умов Договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом від 18.06.2010 року №464 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста, після чого направлено для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Харківській області. Наказом ГУМВС України у Харківській області від 27.11.2012 року №208 відповідача звільнено з ОВС, чим порушено умови договору щодо встановленого трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання.
На підставі викладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 вартість витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 23 178,04 грн. та судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та в разі не прибуття в судове засідання відповідача просив ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Зі згоди представника позивача суд приймає рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22 липня 2006 року №70 ОСОБА_1 з 01 вересня 2006 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ.
Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27 серпня 2010 року №1709-р «Про реструктуризацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Відповідно до зазначеного розпорядження остання є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ.
Також встановлено, що 28 листопада 2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1 було укладено Договір №Хр-6 про підготовку фахівця у КНУВС, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу.
З 01 вересня 2006 року по 18 червня 2010 року відповідно до умов Договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг.
Наказом КНУВС від 18 червня 2010 року №464 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви після здобуття вищої освіти, відповідача було направлено для подальшого проходження служби до ГУМВС України у Харківській області.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що навчальним закладом виконані умови укладеного Договору у повному обсязі.
Наказом ГУМВС України у Харківській області від 27.11.2012 року №208 о/с ОСОБА_1 звільнено з ОВС до спливу трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання.
Пунктом 3.1,3.2 Договору передбачено, що підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з відрахуванням особи з Київського національного університету внутрішніх справ та звільненням з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; за порушення дисципліни; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.
Згідно п. 4.1. відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Відповідно до п.4.2 Договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.
Пунктом 4.4. Договору передбачено, що у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку.
Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно п. 14 Постанови КМУ №992 від 22.08.1996 року в редакції, яка діяла на момент зарахування відповідача до КНУВС, його навчання та відрахування з КНУВС, у разі звільнення молодого фахівця за власним бажанням протягом трьох років, випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.
Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затверджено постановою КМУ №313 від 01.03.2007 року.
Згідно п. 1 вказаного Порядку в редакції, яка діяла на час навчання відповідача у КНУВС, укладення ним Договору та відрахування з КНУВС, підставою відшкодування вказаних витрат є в тому числі відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.
Пунктом 2 Порядку передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Згідно п. 3 Порядку витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі коли особа є неповнолітньою, договір з нею укладається за письмовою згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників.
Відповідно до п. 4 Порядку розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі.
Пунктом 5 Порядку передбачено, що витрати відшкодовуються: 1) у повному розмірі: особами чоловічої статі, що вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у навчальний заклад, та жіночої статі - за весь період навчання; особами, що навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує такий строк.
Згідно п. 6 Порядку у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.
Згідно довідки про перерахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_1 в Національній академії внутрішніх справ, наданої навчальним закладом та долученої до матеріалів справи, витрати на утримання ОСОБА_1 за час його навчання у вищому навчальному закладі за період з 01.09.2006 року по 18.06.2011 рік (без врахування періоду з 01.09.2006 року по 31.08.2007 рік) склали 23 178,04 грн.
Враховуючи, що відповідачем добровільно не відшкодовані витрати, пов'язані з навчанням у КНУВС відповідно до вимог вказаних вище нормативних актів, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Також, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на понесені і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат, серед іншого, належать і витрати на правову допомогу.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий -суддя: Д.В.Цвірюк