УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г.В.

при секретарі - Константиновському О. Г.

за участю заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для повторного пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст. ст. 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН

Справа № 490/11185/15-ц

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Константиновському О. Г.

за участю заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для повторного предявлення виконавчого листа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просила поновити їй строк для повторного предявлення до виконання виконавчих листів № 1423/10686/2012, виданий 17.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошової суми у розмірі 42 143 грн. 59 коп., а також № 1423/10686/2012, виданий 17.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на її користь грошової суми у розмірі 10 381 грн. 41 коп.

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилалася на те, що вона пропустила річний строк для повторного предявлення виконавчих листів до виконання з поважних причин, оскільки їй лише 24.11.2015 року стало відомо про те, що у боржників зявилось майно, на яке можна звернути стягнення.

Заявниця у судовому засіданні вимоги заяви підтримала у повному обсязі та просила про їх задоволення з підстав, визначених у заяві.

Інші особи до суду не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечень проти заяви не надали, своїх представників до суду не направили.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності осіб, що не зявилися, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2012 року було задоволено позов ОСОБА_1: стягнуто з ОСОБА_2 на її користь грошову суму у розмірі 42 143 грн. 59 коп.; стягнуто з ОСОБА_3 на її користь грошову суму у розмірі 10 381 грн. 41 коп.

На примусове виконання вказаного рішення суду 17.01.2013 року було видано два виконавчі листи № 1423/10686/2012. У подальшому за вказаними виконавчими листами постановами державного виконавця було відкрито виконавчі провадження ВП № 36489192 (боржник ОСОБА_2 М.) та ВП 36071763 (боржник ОСОБА_3 В.).

13 грудня 2013 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки у боржника ОСОБА_2 відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

31 грудня 2013 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки у боржника ОСОБА_3 відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

Виконавчі документи було повернуто стягувачеві на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», що не позбавляє стягувача повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених Законом, тобто протягом одного року.

В той же час, ОСОБА_1 до виконавчої служби із виконавчим документом протягом передбаченого Законом строку не звернулася.

Як пояснила в ході розгляду заяви заявниця, 24 листопада 2015 року вона дізналася про те, що боржники мають бажання оформити за собою право власності на майно за адресою: вул. Перекопська, 47 у м. Миколаєві. На вказану обставину заявниця на теперішній час посилається як на поважну причину пропуску нею строку звернення виконавчих документів до виконання, з чим суд погодитися не може з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. При цьому обов'язок доведення поважності причин пропуску строку в силу закону покладається на заявницю.

Як вбачається із наявної у матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.11.2015 року право власності на вищезазначене нерухоме майно за адресою: вул. Перекопська, 47 у м. Миколаєві за боржниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зареєстроване.

Таким чином, суд вважає, що сам лише намір боржників оформити за собою право власності на нерухоме майно не може вважатися поважною причиною пропуску строку предявлення виконавчого листа, оскільки заявницею не надано жодних доказів того, що на теперішній час за боржниками зареєстроване право власності на майно, на яке згідно з законом може бути звернено стягнення в ході виконавчого провадження.

За такого, суд приходить до висновку, що підстави для поновлення пропущеного строку повторного предявлення виконавчого листа до виконання відсутні, у звязку з чим у задоволенні заяви слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН