Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2076/15 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрюк О.В. Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.

суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської А.В.

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного судум. Запоріжжя від 13 січня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "МетаБанк" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "МетаБанк" про визнання кредитного договору недійсним та припинення майнової поруки ( іпотечного договору), -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ПАТ '"МетаБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В позові зазначає, що 11.03.2010 р. між ПАТ "МетаБанк" та ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Енергоальянс" було укладено кредитний договір № 32-10-10/0007-К, за яким позичальник отримав кредит у сумі 1472560 грн., строком до 05.03.2014 р. зі сплатою відсотків відповідно до умов договору.

З забезпечення виконання кредитного договору між AT "Мета банк" та відповідачем укладено іпотечний договір № 32-10-10/0007-К/МП-4, предметом іпотеки за цим договором є належна ОСОБА_3 на праві власності квартира загальною площею 51,68 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Згідно п. 1.3 іпотечного договору заставна вартість майна складає 200 000 грн.

Відповідно до умов іпотечного договору іпотекою забезпечується виконання іпотекодавцем всіх зобов"язань позичальника за кредитним договором, включаючи зобов"язання повернути суму наданого кредиту, сплати відсотків за кредитом, суми комісій, неустойки, будь-яких інших платежів, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати іпотекодержателю у повному обсязі нанесені збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням кредитного договору.

У встановлений п.1.1 кредитного договору термін - до 26.09.2012 р. позичальник свої зобов"язання за кредитним договором не виконав, заборгованість по кредиту та процентах не погасив, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 09.10.2014 р. склала 2015077,12 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 1422000 грн.; прострочена заборгованість за відсотками - 423 090,35 грн.; прострочена заборгованість за комісією з управління кредитом - 28325,71 грн.; пеня за простроченим кредитом - 107 526,58 грн.; пеня за простроченими відсотками - 31992,59 грн.; пеня за несвоєчасну оплату комісії за управління кредитом -2141,89 грн.

Посилаючись на вказані обставини просить звернути стягнення на предмет іпотеки - належну ОСОБА_3 квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного нерухомого майна у примусовому порядку органами державної виконавчої служби на публічних торгах за ціною, що буде визначена експертною організацією в ході виконавчого провадження та погашення за рахунок отриманих за наслідками проведення таких публічних торгів грошових коштів заборгованості у розмірі 2 015 077,12 грн. та стягнути судові витрати.

ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом про визнання кредитного договору недійсним та припинення майнової поруки (іпотечного договору). В позові зазначає, що згідно умов кредитного договору, банк видає позичальнику кредит шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника згідно наданих останнім платіжних документів. Оскільки Банк, всупереч умовам договору, не надано ТОВ НВП " Енергоальянс" кредитні кошти, тобто вони не надходили на розрахункові рахунки позичальника, тому посилаючись на ст. ст. 215, 216, 559 ЦК України просила визнати кредитний договір від 11.03.2010 року недійсним, та визнати припиненим договір майнової поруки ( іпотечний договір) від 16.03.2010 року з підстав, передбачених ст. 559 ЦК України. .

Рішенням Шевченківського районного суду Запорізької області від 13 січня 2014 року позов ПАТ " МетаБанк" задоволено, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - належну ОСОБА_3 квартиру загальною площею 51,68 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного нерухомого майна у примусовому порядку органами державної виконавчої служби на публічних торгах за ціною, що буде визначена експертною організацією в ході виконавчого провадження та погашення за рахунок отриманих за наслідками проведення таких публічних торгів грошових коштів заборгованості за кредитним договором № 32-10-10/0007-К від 11.03.2010 р. перед Публічним акціонерним товариством "Мета Банк" у розмірі 2 015 077,12 грн. (прострочена заборгованість за кредитом - 1422000 грн.; прострочена заборгованість за відсотками - 423 090,35 грн.; прострочена заборгованість за комісією з управління кредитом -28325,71 грн.; пеня за простроченим кредитом - 107 526,58 грн.; пеня за простроченими відсотками - 31992,59 грн.; пеня за несвоєчасну оплату комісії за управління кредитом - 2141,89 грн.).

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та направити справу до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений термін.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Установлено, що 11 березня 2010 року між ПАТ " Метабанк" та ТОВ " Науково-виробниче підприємство "Енергоальянс" було укладено кредитний договір на підставі якогоТОВ " Науково-виробниче підприємство "Енергоальянс" отримав кредитні кошти в розмірі 1 472560 грн. строком до 05.03.2014 року , з плаваючою процентною ставкою, відповідно до умов кредитного договору.

На забезпечення виконання вимог кредитного договору між банком та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки від 16.03.2010 року за № 32-10-10/0007-К/МП-4. Предметом іпотеки є квартира належна ОСОБА_3 на праві власності загальною площею 51,68 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. (а. с. 17-18).

У зв'язку з неналежним виконанням вимог укладеного кредитного договору станом на 09.10.2014 року виникла заборгованість у розмірі 2015077,12 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 1422000 грн.; прострочена заборгованість за відсотками - 423 090,35 грн.; прострочена заборгованість за комісією з управління кредитом - 28325,71 грн.; пеня за простроченим кредитом - 107 526,58 грн.. пеня за простроченими відсотками - 31 992,59 грн., пеня за несвоєчасну оплату комісії за управління кредитом -2141,89 грн. за період з 08.04.2014 року по 08.10.2014 рік.

Згідно зі ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим ст. 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону.

Суд в рішенні зазначив спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу органами державної виконавчої служби на публічних торгах за ціною, що буде визначена експертною організацією в ході виконавчого провадження, не нижчому за звичайні ціни на цей виз майна , що узгоджується з вимогами вищезазначеного Закону та п. 4.4 іпотечного договору.

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, вимоги закону і прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позову ПАТ " МетаБанк.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п"ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦПК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі ; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом цієї норми ніхто не може бути примушений до укладення договору, що не відповідає його волі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. В ст. 627 ЦК України зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов"язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплати процентів, відповідальність сторін.

Як вбачається з матеріалів справи Кредитний договір укладено у письмовій формі, при його укладенні сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

Твердження ОСОБА_3 про те, що кредитні кошти Банком не надавались, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наданою представником ПАТ " Мега Банк" випискою з якої вбачається, що за кредитним договором № 32-10-10/0007-К від 11.03.2010 року за період з 11.03.2010 року по 19.03.2010 рік шістьма платежами Банк надав ТОВ НВП "Енергоальянс" кошти на загальну суму 1 472560.00 грн. шляхом зарахування на його поточний рахунок № 201 ( а.с. 53-56), що узгоджується з пунктом 4.1 кредитного договору.

Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ТОВ НВП "Енергоальянс" оспорював укладений між ним та ПАТ "Метабанк" кредитний договір з тих підстав, що гроші насправді не були ним отримані або були отримані у меншому розмірі, ніж це вказано в договорі.

Як роз'яснив в п. 23 Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні спорів за участю майнових поручителів" суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України " Про заставу", статтей 1, 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК України застава ( іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку ( статті 553-559) не застосовуються до правовідносин з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо / іпотеко держателем за виконання боржником основного зобов"язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки.

Таким чином, посилання ОСОБА_3 на ст. 559 ЦК України, як на підставу для припинення Іпотечного договору, не заслуговує на увагу.

Суд першої інстанції врахував зазначені вимоги закону, фактичні обставини справи, надав оцінку доказам у справі і прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно з"ясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин мі сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно, увалено законне і обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що Банк не перечислив ТОВ " Науково-виробниче підприємство " Енергоальянс" кошти за кредитним договором від 11.03.2010 року є неспроможними та не спростовують висновків суду.

Доводи апеляційної скарги про направлення справи до суду першої інстанції не підлягають задоволенню, оскільки за положеннями ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд не має повноважень щодо направлення справи до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: