Справа № 362/7034/15-ц
Провадження № 4-с/362/56/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської област у складі:

головуючого судді - Кравченко Л.М.,

при секретарі - Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в м.Києві, ОСОБА_2, на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа),-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), прийняту державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції 29.06.2015 р. та зобовязати відкрити виконавче провадження по примусовому стягненню матеріальної шкоди з ОСОБА_2

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день. час та місце слухання справи судом повідомлений належно, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відділу ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції в м.Києві та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи судом були повідомлені належно, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 386 ЦПК України неявка належним чином повідомлених учасників процесу не є перешкодою для вирішення судом скарги по суті.

Суд, дослідивши матеріали скарги, прийшов до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і підлягають виконанню на всій території України.

У відповідності до положень ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Положення п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають умови відмови у відкритті провадження, через невідповідність виконавчого документа вимогам ст.18 Закону.

Як вбачається з положень п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону, у виконавчому документі зазначаються, в тому числі, індивідуальний ідентифікаційний код боржника.

У відповідності до правової позиції Верховного суду України по цивільній справі № 6-45цс14 від 21.05.2014 р., відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номеру боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Судом встановлено, що Васильківським міськрайонним судом Київської області 20.05.2015 р. видано виконавчий лист № 2/362/481/15 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, 19151,98 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що складається з прямого матеріального збитку власника КТЗ в сумі 18301,98 грн. та 850,00 грн. сплачених за експертне дослідження; 243,60 грн. сплаченого судового збору, а всього - 19395 грн. 58 коп.

Як вбачається з постанови відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в м.Києві ВП № 47969881 від 29.06.2015 р., що отримана заявником у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 362/5894/14-ц, виданим Васильківським міськрайонним судом Київської області 20.05.2015 р. відмовлено на підставі п. 3 ст. 18 та п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», через відсутність у виконавчому листі зазначення ідентифікаційного коду (а.с.4-5).

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України й ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденійної інформації про особу без згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в рішенні Конституційного Суду України від 20.01.2012 р. №2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Таки ж вимоги містяться й в правовій позиції Постанови Верховного Суду України, викладені у справі № 6-45цс14.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в м.Києві щодо відмови у відкритті виконавчого провадження є неправомірними, тому постанова від 29.06.2015 р. підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 32 Коституції України, рішенням Конституціного Суду України від 20.01.2012 р. №2-рп/2012, ст.ст. 11, 18, 82 Закону України Про виконавче провадження, правовою позиціїїєю Постанови Верховного Суду України, викладені у справі № 6-45цс14, ст.ст. 208-218, 385, 387 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в м.Києві ОСОБА_3 у ВП № 47960881 від 29.06.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/362/481/15, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області 20.05.2015 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, 19151,98 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що складається з прямого матеріального збитку власника КТЗ в сумі 18301,98 грн. та 850,00 грн. сплачених за експертне дослідження; 243,60 грн. сплаченого судового збору, а всього - 19395 грн. 58 коп.

Зобов'язати орган державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в м.Києві вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/362/481/15, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області 20.05.2015 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, 19151,98 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що складається з прямого матеріального збитку власника КТЗ в сумі 18301,98 грн. та 850,00 грн. сплачених за експертне дослідження; 243,60 грн. сплаченого судового збору, а всього - 19395 грн. 58 коп.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М.Кравченко