Справа № 182/3717/15-ц
Провадження № 2/0182/2394/2015
25.09.2015 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого - судді Тихомирова І.В.
при секретарі - Рахуба О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Свої вимоги мотивує тим, що 10 грудня 2012 він дав у борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 36 663,00 грн. про що відповідач власноручно написала боргову розписку та зобовязалася повернути кошти в строк до 31 грудня 2012 року, а у разі невиконання зобов'язання в установлений строк, зобов'язалась сплати штраф у розмірі 2 % від суми боргу за кожний день прострочення.
Однак, в строк обумовлений сторонами ОСОБА_2 не повернула борг та ухиляється від виконання взятого на себе зобовязання.
Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не повертає борг, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 36 663,00 грн., індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 26 434,02 грн., відсотки за користування коштами в сумі 9 805,57 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 2 636,72 грн., а також штраф у розмірі 24 460,69 грн.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився від його представника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, не заперечив проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи був повідомлена відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку, але повістка була повернута суду за спливом строку зберігання (а.с.15).
Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як встановлено судом, 10 грудня 2012 відповідач ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 36 663,00 грн.
На підтвердження боргових зобовязань ОСОБА_2 надала позивачу власноручно написану розписку від 10 грудня 2012 року, в якій підтвердила факт отримання в нього коштів в сумі 36 663,00 грн. та зобовязалася їх повернути до 31 грудня 2012 року. У разі невиконання нею зобов'язання у визначений строк зобов'язалась сплати штраф у розмірі 2 відсотків за кожний день прострочення(а.с.9).
В строк обумовлений сторонами, відповідач не виконала своє зобовязання та не повернула позивачу борг та до цього часу не вживає жодних мір по його поверненню.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (штрафу) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.
Так, день прострочення платежу 31 грудня 2012 року.
За період з 31 грудня 2012 року по 25 травня 2015 року індекс інфляції за весь час прострочення відповідачем боргу складає 26 434 (двадцять шість тисяч чотириста тридцять чотири грн. 02 коп.)
Кількість прострочених днів за період з 31 грудня 2013 року по 25 травня 2015 року становить 875 днів, тому три проценти річних від простроченої суми за вказаний період складає 2 636 (дві тисячі шістсот тридцять шість грн. 72 коп.)
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, розмір відсотків за користування позикою за період з 31 грудня 2012 по 25 травня 2015 року становить 9 805 (дев'ять тисяч вісімсот п'ять грн. 57 коп.).
Згідно із ч. 2 статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
Так судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у разі прострочення виконання грошового зобовязання, зобовязується сплачувати позикодавцю неустойку (штраф) в розмірі 2 % від суми боргу за кожний день прострочення (а.с. 9).
Таким чином, виходячи з розрахунку штрафу 2 % від усієї суми позики за кожний день прострочення, а саме 365 днів, розмір штрафу становить 267 639 грн. 90 коп.
Позивач просив стягнути за рішенням з відповідача штраф у розмірі 24 460 (двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят грн. 69 коп.), що на думку суду підлягає задоволенню.
Отже, загальна сума боргу, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з урахуванням встановленого індексі інфляції за весь час прострочення боргу, процентів за користування позикою, трьох відсотків річних від простроченої суми та штрафу складає 100 000 (сто тисяч грн. 00 коп.).
Враховуючи те, що до теперішнього часу відповідач не виконала своє зобовязання та не повернула позивачу борг, суд вважає, що дана сума в розмірі 100 000 (сто тисяч грн. 00 коп.) підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у примусовому порядку.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1000 (одна тисяча грн. 00 коп.).
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214-215, 217-218, 224 ЦПК, ч. 2 ст. 549, ч. 2 ст. 625, ч.2 ст. 1047 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) за договором позики суму в розмірі 36 663 (тридцять шість тисяч шістсот шістдесят три грн. 00 коп.), індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 26 434 (двадцять шість тисяч чотириста тридцять чотири грн. 02 коп.), відсотки за користування позикою 9 805 (дев'ять тисяч вісімсот п'ять грн. 57 коп.), три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2 636 (дві тисячі шістсот тридцять шість грн. 72 коп.) та штраф в сумі 24 460 (двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят грн. 69 коп.), а разом до стягнення 100 000 (сто тисяч грн. 00 коп.).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1000 (одна тисяча грн. 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: ОСОБА_4