У Х В А Л А

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П. О.,

суддів: Євграфової Є. П., Іваненко Ю. Г.,

Завгородньої І. М., Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «АХА Страхування») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення у порядку регресу страхового відшкодування.

Посилалось на те, що 20 березня 2012 року по проспекту Дружби Народів в м. Дніпродзержинську з вини ОСОБА_3, який керував належним ОСОБА_5 автомобілем «Chevrolet Laceti», д. н. з. НОМЕР_1, сталася ДТП, унаслідок якої застрахований позивачем автомобіль «Hyundai Sonata», д. н. з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, отримав механічні пошкодження.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту № ПРБ7615Га/11дп, укладеного 28 грудня 2011 року між ОСОБА_4 та ПрАТ «АХА Страхування», останнє виплатило ПП ОСОБА_6 85 565 грн 81 коп. за виконані роботи з ремонту автомобіля та 7 530 грн у рахунок страхового платежу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Статус» (далі - ПрАТ «СК «Статус»), яке виплатило позивачу 42 970 грн страхового відшкодування.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 50 125 грн 81 коп. різниці між фактичним розміром заподіяної внаслідок ДТП шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням та 501 грн 26 коп. судового збору.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «АХА Страхування» 50 125 грн 81 коп. страхового відшкодування в порядку регресу та 501 грн 26 коп. судового збору.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що саме з вини ОСОБА_3 сталася ДТП, у якій було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль «Hyundai Sonata», д. н. з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 Оскільки сума виплаченого позивачу страхового відшкодування страховиком ОСОБА_3 - ПрАТ «СК «Статус» - не покриває суми страхового відшкодування, сплаченої позивачем за договором добровільного страхування потерпілій у ДТП особі за ремонт автомобіля, то різниця між фактичним розміром заподіяної внаслідок ДТП шкоди та страховим відшкодуванням має відшкодувати винна у ДТП особа - ОСОБА_3

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 20 березня 2012 року по проспекту Дружби Народів в м. Дніпродзержинську з вини ОСОБА_3, який керував належним ОСОБА_5 автомобілем «Chevrolet Laceti», д. н. з. НОМЕР_1, сталася ДТП, унаслідок якого автомобіль «Hyundai Sonata», д. н. з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, отримав механічні пошкодження.

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 березня 2012 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.

31 травня 2012 року на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 28 грудня 2011 року № ПРБ7615Га/11дп ПрАТ «АХА Страхування» перерахувало на рахунок ПП ОСОБА_6 85 565 грн 81 коп. за виконані роботи з ремонту автомобіля та 7 530 грн в рахунок страхового платежу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК «Статус» згідно з полісом № АА/5001059, яке виплатило ПрАТ «АХА Страхування» 42 970 грн страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1524/ed_2012_09_06/pravo1/T031058.html?pravo=1> та ст. 993 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844081/ed_2012_10_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_674/ed_2012_01_09/pravo1/T041961.html?pravo=1> Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_681/ed_2012_01_09/pravo1/T041961.html?pravo=1> при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Вирішуючи спір по суті та визначаючи розмір суми, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача внаслідок виплати страхового відшкодування потерпілій у ДТП особі, суди виходили із різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля в сумі 94 145 грн 81 коп. (з урахуванням 15 690 грн 97 коп. ПДВ), яка зазначена ПП ОСОБА_6 у рахунку від 20 квітня 2012 року № 125 і калькуляцією від 27 квітня 2012 року № 02496, та сумою виплаченого ПрАТ «СК «Статус» страхового відшкодування у розмірі 42 970 грн.

У той же час на порушення приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди не перевірили заперечення відповідача про те, що ліміт страхового відшкодування, визначений ПрАТ «СК «Статус» у страховому полісі, становить 50 тис. грн, а сума виплаченого позивачу страхового відшкодування менша на 6 530 грн (з урахуванням 500 грн франшизи).

У той же час у судових рішеннях відсутні будь-які висновки щодо підстав зменшення розміру страхового відшкодування.

Крім того, поліс № АА/5001059 страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 у судах не досліджувався та його копія в матеріалах справи відсутня.

Поряд із цим, вирішуючи спір по суті, суди не з'ясували, чи є ПП ОСОБА_6 платником податку на додану вартість, оскільки лише у цьому випадку позивач має право на відшкодування з винної у ДТП особи суми сплаченого ПДВ за ремонт автомобіля.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу вимог ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П. О. Гвоздик

Судді: Є. П. Євграфова

І. М. Завгородня

Ю. Г. Іваненко

Д. О. Остапчук