У х в а л а

іменем україни

18 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» визнання недійсним договору із застосуванням наслідків нікчемного правочину та стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» про визнання недійсним договору із застосуванням наслідків нікчемного правочину та стягнення коштів.

Обґрунтування позовних вимог, позивач посилалася на те, що 18 серпня 2014 року вона уклала з відповідачем договір фінансового лізингу № 010602 для придбання автомобіля - Міtsubishi Outlander на суму 350 000 грн. З метою отримання транспортного засобу вона перерахувала відповідачу 35 000 грн. Договір № 010602 від 18 серпня 2014 року нотаріально не посвідчувався. Вважає, що даний договір був укладений під впливом обману із застосуванням нечесної підприємницької практики, та дії відповідача є забороненими, тому просила суд визнати договір фінансового лізингу № 010602 від 18 серпня 2014 року, недійсним, стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» на її користь сплачені кошти в сумі 35 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 <nau://ukr/1618-15|st212> ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st304>, а також, врахувавши обставини справи, дійшов правильного висновку про наявність підстав, передбачених ст. ст. 229, 230, 638, 806 ЦК України, ст. ст. 2, 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» для стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко