Справа № 573/814/15-ц
Номер провадження 2/573/250/15
РІШЕННЯ

іменем України

20 травня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Артюшенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб: Улянівської державної нотаріальної контори, Відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області, - про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання права власності на частку у спадковому майні,-

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання права власності на частку у спадковому майні.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її мати, ОСОБА_3, 1939 року народження, про що приєднала копію свідоцтва про смерть.

Факт родинних відносин між позивачкою та померлою ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, копію якого вона приєднала до позовної заяви.

Після реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 позивачка взяла його прізвище, на підтвердження чого надала копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, виданого 08.08.1981 року.

Після смерті матері позивачки відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з грошових вкладів в ПАТ «Ощадбанк», двох земельних ділянок площею 3,7053 га та 0, 2511 га відповідно, а також права на пайовий фонд майна ТОВ Агрофірми «Дружба».

Після смерті батька у 2003 році позивачка забрала матір до себе і з того часу і до дня смерті мама позивачки проживала разом з нею в належному позивачці будинку, розташованому за адресою : АДРЕСА_1.

На підтвердження факту постійного проживання матері позивачки разом з позивачкою на час відкриття спадщини позивачка приєднала письмові пояснення мешканців с.Марківка, зокрема ОСОБА_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_7, та вказала, що зазначені особи можуть особисто підтвердити, що мама позивачки проживала за вищевказаною адресою більше року до дня її смерті.

Позивачка вказує, що, виходячи із наведеного, вона прийняла спадщину після смерті матері в порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України.

А на початку березня 2015 року вона дізналася під час спілкування з відповідачем, який являється її рідним братом, що він оформив право власності на спадщину за законом на все спадкове майно, що залишилось після смерті матері. При цьому брат не повідомив нотаріуса, що є ще один спадкоємець майна матері за законом, тобто його рідна сестра-позивачка по справі.

Звернувшись 24.03.2015 року до нотаріуса Улянівської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення своїх спадкових прав, позивачка дізналась, що дійсно у Спадковому реєстрі є спадкова справа 44673222, відкрита Улянівською державною нотаріальною конторою 15 травня 2008 року. Нотаріусом відповідачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 1024 на грошовий вклад спадкодавця, а 20 березня 2015 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом №№ 426,428,та 430 на земельні ділянки та право на пайовий фонд.

Державним нотаріусом позивачці було відмовлено в оформленні спадкових прав на підставі того, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, що підтверджується листом завідуючої Улянівської державної нотаріальної контори від 24.03.2015року № 436/01-16, копію якого позивачка надала суду.

Позивачка вказує, що відповідачу було достовірно відомо, що вона фактично прийняла спадщину.

Але оформити свої спадкові права після смерті матері іншим шляхом, ніж звернення до суду з вищезазначеним позовом позивачка не може, оскільки все майно уже успадковане братом і зміна правового режиму спадщини можлива лише в судовому порядку.

В силу ст. 1261 ЦК України позивачка належить до першої черги спадкоємців за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Тому, посилаючись на вищезазначені положення цивільного законодавства позивачка просить суд встановити юридичний факт її постійного проживання на час відкриття спадщини із матір'ю, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Скасувати видані ОСОБА_2 нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області свідоцтва про право на спадщину за законом:

· від 15 травня 2008 року № 1024 в частині визнання ОСОБА_2 спадкоємцем ? частини грошового вкладу ОСОБА_3 в ПАТ «Ощадбанк»;

· від 20 березня 2015 року № 426 в частині визнання ОСОБА_2 спадкоємцем ? частини земельної ділянки площею 3,7053 га;

· від 20 березня 2015 року № 428 в частині визнання ОСОБА_2 спадкоємцем ? частини земельної ділянки площею 0,2511 га;

· від 20 березня 2015 року № 430 в частині визнання ОСОБА_2 спадкоємцем ? частки у праві на пайовий фонд майна ТОВ Агрофірми «Дружба».

Визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на ? частку грошового вкладу ОСОБА_3 в ПАТ «Ощадбанк», ? частку земельної ділянки площею 3,7053 га, ? частку земельної ділянки площею 0,2511 га та на ? частку права на пайовий фонд майна ТОВ Агрофірми «Дружба».

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2позовні вимоги визнав повністю і також просив їх задовольнити.Він погодився з доводами позивачки, вказаними нею в позовній заяві.

Представник Відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Від Улянівської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі нотаріуса і копія спадкової справи № 248 ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка, дівоче прізвище якої ОСОБА_3, народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії АДРЕСА_2, її мама: ОСОБА_3.(а.с.6).

Прізвище ОСОБА_1 позивачка взяла після укладення шлюбу зі ОСОБА_4 08.08.1981 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, виданого 08.08.1981 року.(а.с.7).

Мама позивачки, ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2. (а.с.5).

Після смерті матері позивачки відкрилася спадщина за законом на майно: грошовий вклад в ПАТ «Ощадбанк»; земельну ділянку площею 3,7053 га; земельну ділянку площею 0,2511 га;частку у праві на пайовий фонд майна ТОВ Агрофірми «Дружба».

На момент відкриття спадщини спадкоємців першої черги за законом було двоє: позивачка та її рідний брат, відповідач по справі ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, законодавець чітко визначив строк, в межах якого спадкоємець може відмовитися від неї.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані про те, що позивачка відмовилася від спадщини своєї матері, ОСОБА_3, а навпаки, як пояснила в судовому засіданні позивачка і свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_5, позивачка до смерті матері приблизно два роки проживала з мамою, яку взяла до себе після смерті у 2003 році батька, разом у своєму будинку, доглядала за нею та лікувала її , а після смерті поховала її, розпорядилася речами померлої, в тому числі і правовстановлюючими документами на земельні ділянки, пайовий фонд та вклад в Ощадбанку.

Тобто позивачка прийняла спадщину матері, але не оформила її.

Причиною неоформлення спадщини, як пояснила позивачка, були смерть батьків та нещасний випадок із її сином, який потрапив в реанімацію та за яким позивачка доглядала. А пізніше, після того, як її брат(відповідач по справі) вийшов з місць позбавлення волі, вона передала йому всі правовстановлюючі документи на спадкове майно і попросила його їх зберігати і в разі переоформлення повідомити про це їй. А про порушення свого права позивачка дізналася на початку березня 2015 року під час розмови з братом, який повідомив їй про оформлення спадщини матері тільки на себе.Що і змусило її звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст. 1261 ЦК України позивачка належить до першої черги спадкоємців за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що мама позивачки на час смерті фактично проживала у будинку позивачки разом з позивачкою, суд вважає, що позивачка фактично прийняла належну їй частку спадщину після смерті своєї матері у вигляді ? частини грошового вкладу ОСОБА_3 в ПАТ «Ощадбанк»; ? частини земельної ділянки площею 3,7053 га; ? частини земельної ділянки площею 0,2511 га; ? частки у праві на пайовий фонд майна ТОВ Агрофірми «Дружба». Тобто отримала у власність вищезгадану ? частку усього спадкового майна матері в порядку спадкування за законом, але не оформила належним чином.

При цьому, визначаючи частку власності позивачки у спірному спадковому майні, суд виходить з того, що на час смерті матері позивачки спадкоємцями першої черги були вона та її брат, відповідач по справі, а тому спадщина повинна була розподілятися між позивачкою та відповідачем.

Відповідно до вимог ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видано, не мала право на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб.

Таким чином, законодавець визначив, що свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним у випадку, коли при його видачі порушуються права інших спадкоємців.

З матеріалів вищевказаної спадкової справи №248 вбачається, що при поданні заяви в Улянівську державну нотаріальну контору 15 травня 2008 року про прийняття спадщини після матері, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, відповідач ОСОБА_2 повідомив нотаріуса про те, що інших спадкоємців після смерті його матері немає ( а.с.25).

Таким чином, такою заявою відповідач фактично усунув свою рідну сестру- позивачку по справі ОСОБА_1 від спадщини після смерті їхньої матері.

Враховуючи, що видачею свідоцтв про право на спадщину за законом, зареєстрованих за реєстровими номерами № 1024 від 15.05.2008 року, №426,428,430 від 20 березня 2015 року по спадковій справі № 248 , виданими нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори відповідачу ОСОБА_2, було порушено право рідної сестри відповідача - позивачки по справі ОСОБА_1 на отримання спадщини у вигляді 1/2 частки спадкового майна, тому суд вважає за можливе задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

На підстві викладеного, керуючись ст.ст. 3,182,328,1216,1261,1268, 1301 ЦК України, ст. 81 ЗК України, ст. ст. 3,4, 10,11.60,88, 212-215,256,259,294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час відкриття спадщини із матір'ю, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку - грошового вкладу з відсотками, що знаходиться на рахунку № НОМЕР_3 у філії № 3231/031 ВАТ «Державний ощадний банк України» Білопільського району Сумської області у сумі 607,45 (шістсот сім гривень 45 копійок), видане на ім'я ОСОБА_2, зареєстроване в реєстрі за № 1024 по спадковій справі № 248, посвідчене державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори 15 травня 2008 року.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,7053 га., розташованої на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, видане на ім'я ОСОБА_2, зареєстроване в реєстрі за № 426 по спадковій справі № 248, посвідчене державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори 20 березня 2015 року.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2511 га., розташованої на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, видане на ім'я ОСОБА_2, зареєстроване в реєстрі за № 428 по спадковій справі № 248, посвідчене державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори 20 березня 2015 року.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку пайового фонду майна ТОВ Агрофірми «Дружба» в с.Марківка Білопільського району Сумської області, видане на ім'я ОСОБА_2, зареєстроване в реєстрі за № 430 по спадковій справі №248, посвідчене державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори 20 березня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року її матері, ОСОБА_3, право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно :

· 1/2 частку грошового вкладу з відсотками, що знаходиться на рахунку № НОМЕР_3 у філії № 3231/031 ВАТ «Державний ощадний банк України» Білопільського району Сумської області у сумі 607,45 (шістсот сім гривень 45 копійок);

· 1/2 частку земельної ділянки площею 3,7053 га., розташованої на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, передану ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Марківської сільської ради від 07 квітня 2001 року, посвідчену Державним актом на право власності на землю серії НОМЕР_4;

· 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2511 га., розташованої на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, передану ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Марківської сільської ради від 07 квітня 2001 року, посвідчену Державним актом на право власності на землю серії НОМЕР_4;

· 1/2 частку пайового фонду майна ТОВ Агрофірми «Дружба» в с.Марківка Білопільського району Сумської області, розміром 9737 (дев'ять тисяч сімсот тридцять сім )грн. 00 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: