Справа №591/7512/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 22-ц/788/506/15 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Білецького О. М. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 лютого 2015 року

у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_3

про стягнення суми страхового відшкодування,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 лютого 2015 року позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі - СК «Провідна») задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь СК «Провідна» кошти в сумі 16844,08 грн.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на необґрунтованість рішення, просить його змінити та зменшити суму страхового відшкодування.

Зазначає, що після смерті сина свідоцтво про право власності на спадкове майно не отримувала, тому не вважає себе власницею спадщини. Вказує, що має право на зменшення суми страхового відшкодування, зважаючи на тяжке матеріальне становище.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідачки ОСОБА_3, яка підтримала доводи апеляційної скарги з зазначених у ній підстав, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2013 року між СК «Провідна» та ОСОБА_4 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0545509, яким був забезпечений транспортний засіб марки "ИЖ 2715101", 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 9).

25 квітня 2013 року ОСОБА_5, керуючи належним на праві власності ОСОБА_4 транспортним засобом, в м. Суми по вулиці Д.Коротченка здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Auris», реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_6, та яким на законних підставах керувала ОСОБА_7, внаслідок чого були пошкоджені транспортні засоби.

ОСОБА_5 є винним у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, за що постановами суду його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП (а.с. 11-13).

Цивільна відповідальність власника автомобіля «Toyota Auris» ОСОБА_6 застрахована в акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - СК «АХА Страхування») за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 16 липня 2012 року № ТП 86999/га/12с (а.с. 14-21).

25 квітня 2013 року ОСОБА_6 звернувся до страховика із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 22-23).

Згідно з рахунком-фактурою №АМ-0000603 від 30 квітня 2013 року (а.с.29) та калькуляцією № 1.002.13.0 від 30 квітня 2013 року (а.с. 30-32) розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Toyota Auris», становить 17384,08 грн. та відповідно до страхового акту № 1.002.13.05425/VESKO16558 від 26 квітня 2013 року вказана сума є страховим відшкодуванням, що підлягає до виплати ОСОБА_6 (а.с. 24-26).

16 травня 2013 року ОСОБА_6 виплачене страхове відшкодування в розмірі 17384,08 грн. (а.с. 36).

11 жовтня 2013 року СК «АХА Страхування» звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу до СК «Провідна» (а.с. 35), яка 14 травня 2014 року виплатила страхове відшкодування в розмірі 16844,08 грн. (за виключенням 500 грн. франшизи) (а.с.40).

Судом також встановлено, що ОСОБА_8 у визначений законом 3-денний строк не повідомив СК «Провідна» про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 25 квітня 2013 року, докази поважності причин неповідомлення матеріали справи не містять та сторонами суду не надані.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с.97), після його смерті державним нотаріусом Першої Сумської державної нотаріальної контори 18 листопада 2014 року заведено спадкову справу № 579/20 (а.с. 117).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є його мати ОСОБА_3 та син ОСОБА_9, який відмовився від прийняття спадщини за законом на користь відповідачки. ОСОБА_3 прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви у встановлений законом строк, проте свідоцтво про право власності на спадкове майно станом на 16 грудня 2014 року не отримувала (а.с. 117-119).

З матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини входить 53/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1. Інша частина цього будинку (47/100) належить відповідачці, інвентаризаційна вартість всього будинку становить 206500 грн. (а.с. 164а).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд вірно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, та обґрунтовано виходив з фактичних обставин справи, вимог ЦК України і Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон).

Зокрема, суд дійшов вірного висновку, що позивач СК «Провідна», відшкодувавши в порядку регресу страхову виплату на користь СК «АХА Страхування», також має право зворотної вимоги (регресу) до відповідачки ОСОБА_3, як спадкоємиці відповідального за завдані збитки ОСОБА_5, у межах спадкового майна.

Так, нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (ст.33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (ст.38).

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до підпункту "ґ" пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно з підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 вищевказаного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди.

Підпунктом 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону встановлено обов'язок водія причетного до дорожньо-транспортної пригоди, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання такої пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Як вказав Верховний Суд України у правовій позиції, викладеній в постанові від 12 лютого 2014 року у справі № 6-1цс14, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, неузгодженість нумерації підпунктів п. 33.1 ст. 33 та підпунктів п. 38.1 ст. 38 Закону після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене ст. 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

З огляду на зазначене, висновок суду першої інстанції про те, що факт неповідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду є підставою для відшкодування страхувальником в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування, є правильним.

У зв'язку зі смертю ОСОБА_5, як відповідального за завдані збитки, всі його права та обов'язки, у тому числі і обов'язок страхового відшкодування своєму страховику у порядку регресу, який є договірним обов'язком, тобто таким, що не припиняється внаслідок смерті особи, перейшли до його спадкоємців.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Як зазначалося вище, син померлого - ОСОБА_9, відмовився від прийняття спадщини за законом на користь відповідачки ОСОБА_3

Отже, єдиним спадкоємцем належної померлому 53/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, є ОСОБА_3

Враховуючи інвентаризаційну вартість всього будинку - 206500 грн., інвентаризаційна вартість спадкового нерухомого майна становить 109445 грн. (206500 грн. : 100х 53). Таким чином, сума заявленого до спадкоємиці страхового відшкодування в порядку регресу у сумі 16844,08 грн., не перевищує вартості майна, одержаного нею у спадщину, а тому суд першої інстанції правильно задовольнив вимоги позивача в повному розмірі.

Доводи заявниці апеляційної скарги про те, що свідоцтво про право власності на спадщину вона на отримувала, тобто вона не є власницею спадщини свого сина, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Так, факт прийняття спадщини ОСОБА_3 підтверджується поданою нею заявою про її прийняття у межах 6-місячного строку. Вказану заяву вона не відкликала, від спадщини у встановленому законом порядку не відмовлялася.

Згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, ОСОБА_3 як спадкоємиця, яка прийняла спадщину, є власницею спадкового майна з моменту відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1, а відтак має обов'язок задовольнити вимоги позивача повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Доводи апеляційної скарги щодо зменшення розміру відшкодування внаслідок тяжкого матеріального стану, були предметом дослідження суду першої інстанції й обґрунтовано ним спростовані.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: