РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15012/14-ц

пр. № 2/759/504/15

18 лютого 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - Коваль О.А. при секретарі - Лазаренко Г.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Охоронне підприємство Шериф" про стягнення заробітної плати, оплату лікарняних листів, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП "Охоронне підприємство Шериф" про стягнення заробітної плати за період з 01.01.2013 року по 29.03.2013 року у розмірі 5 787 грн., оплату лікарняних листів за період з 05.02.2013 року по 23.02.2013 року у розмірі 1 594 грн. 60 коп., середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період 01.04.2013 року по 01.09.2014 року у розмірі 32 772 грн. 60 коп. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. Обгрунтовуючи, свої позовні вимоги тим, що з 18.09.2012 року він перебував у трудових відносинах з вказаним підприємством без належного оформлення, зокрема здійснював охорону Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області за адресою м.Київ, пр. Перемоги, 126, згідно укладеного між ними Договору № 355 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 16.03.2012 року та отримував за це заробітну плату у розмірі 1920 грн. на місяць, на видану відповідачем банківську картку. Проте, 28.03.2013 року його вже не було допущено до роботи, повідомивши про його звільнення. Так, за жовтень, листопад 2012 року він отримав заробітну плату у розмірі 3 941,19 грн. у грудні 2012 року, а за грудень 2012 року - у березні 2013 року у розмірі 1920 грн., коли невиплаченою заробітною платою залишились січень, лютий, березень місяці 2013 року, яку і просе стягнути з відповідачів в судовому порядку, з урахуванням лікарняних листів за період з 05.02.2013 року по 23.02.2013 року та згідно ст. 116, 117 КЗпП України середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період 01.04.2013 року по день його влаштування на іншу роботу 01.09.2014 року з розрахунку середнього заробітку за одну годину у розмірі 91,80 грн., яку вирахував за листопад - грудень 2012 року, коли отримував зарплату у розмірі 1920 грн. на місяць.Зазначив і те, що діями відповідача йому заподіяну моральну шкоду, бо він весь час переживав, позбавлений був нормального життєвого спілкування з оточуючими близькими людьми, яку оцінює та просе стягнути з відповідача у розмірі 5000 грн.

Будучи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що він працював у відповідача з 18.09.2012 року по 28.03.2013 року, за виконання якої отримував відповідну заробітну плату, проте коли згодом постало питання виплати заборгованості по зарплаті, відповідач почав відмовлятися від трудових відносин з ним. Пояснив також, що він вже звертався до суду з аналогічним позовом, проте до відповідача ПП «Шериф Гарант» директором якого є також ОСОБА_2, як і ПП "Охоронне підприємство Шериф" та які мають одну адресу реєстрації юридичних осіб, що ввело його в оману, а тому у його задоволенні було відмовлено з підстав неналежного відповідача. Але, в рамках розгляду тієї справи було достеменно встановлено із показів свідків, зокрема працівників Києво-Святошинської райдержадміністраці Київської області його фактичну роботу на вказаному об»єкті, а саме по його охороні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, пояснивши, що ПП "Охоронне підприємство Шериф" не перебувало у трудових відносинах із позивачем. Так, між ними та Києво-Святошинською районною радою Київської області дійсно було укладено Договір № 355 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 16.03.2012 року, Додаток № 1 до нього та Додаткову угоду № 1 до нього, згідно якої ПП "Охоронне підприємство Шериф" повинно надавати послуги по охороні серед інших і Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області за адресою м.Київ, пр. Перемоги, 126, проте таку фактично роботу виконувало ТОВ «СБ «Парус» з яким вони уклали Договір № 1040/01 про співробітництво щодо охорони об»єктів від 17.03.2012 року, яке і приймало на роботу працівників, виставляло на пости охорони, виплачувало зарплату, тощо. Зазначив і те, що із показів свідків, при розгляді іншої справи, вбачається, що позивач дійсно виконував роботу по охороні Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області за адресою м.Київ, пр. Перемоги, 126 за спірний період, проте з ким саме ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах не вказали, а тому вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

До розгляду справи судом було залучено в якості третьої особи директора ПП "Охоронне підприємство Шериф" ОСОБА_2, який згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України є також директором ПП «Шериф Гарант» які зареєстровані за однією адресою місцезнаходження юридичної особи, який в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся судом неодноразово, причин неявки не повідомив.

До розгляду справи судом також було залучено в якості третьої особи ТОВ «СБ «Парус» представник якого в судове засідання також не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у можливий спосіб, враховуючи, що таке підприємство знаходиться в м. Луганськ, що підтверджується відповідним витягом з реєстру (а.с. 89,90), куди у зв»язку із веденням активних бойових дій антитерористичної операції не можливо доставити поштове повідомлення з відповідним судовим викликом, як то передбачено нормами ЦПК України, що підтверджується відповідним листом «Укрпошти» (а.с. 91), тому судом було зроблено повідомляння третьої сторони, шляхом розміщення відповідної інформації про час та місце розгляду справи на офіційному сайті Святошинського районного суду м.Києва, що є єдиним можливим способом повідомлення в даному випадку з урахуванням того, що жодна із сторін не виявила бажання здійснити таке повідомлення через оголошення в газеті Урядовий кур»єр, яке без відповідної оплати є неможливим.

Отже, з огляду на зазначене, враховуючи передбачені ЦПК України строки розгляду справи, суд вважає за можливе розгляд такої по суту без участі третіх осіб на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, з»ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

З огляду на вказані норми, суд обмежений в правах щодо самостійного збирання, витребування доказів у справі, про що роз»яснювалось сторонам у судовому засіданні, а тому суд змушений вирішувати справу на підставі ст.ст. 57,60 ЦПК України.

Отже, судом встановлено, що між ПП "Охоронне підприємство Шериф", директором якого є ОСОБА_2 та Києво-Святошинською районною радою Київської області 16.03.2012 року було укладено Договір № 355 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти, згідно якого виконавець, тобто ПП "Охоронне підприємство Шериф", зобов»язується в 2012 році надавати послуги з проведення розслідувань і забезпечення безпеки (послуги охорони) на об»єкті замовника, а саме: об»єкт № 1 - м.Київ, вул. Янтарна, 12 (Києво-Святошинською районна рада Київської області) та об»єкт № 2 - м.Київ, пр. Перемоги, 126 (Києво-Святошинською районна державна адміністрація Київської області), а замовник в свою чергу зобов»язується прийняти та оплатити надані послуги (п. 1.1, п. 1.2. Договору).

Згідно п. 2.2 вказаного Договору виконавець здійснює охорону об»єкта за графіком, який передбачений у Додатку № 1 до даного Договору.

Охоронники під час виконання своїх обов»язків повинні носити спеціалізовану форму та бути оснащені спеціальними засобами індивідуального захисту згідно з Ліцензійними умовуами (п. 2.3 Договору).

Згідно п.4.1 вказаного Договору оплата наданих послуг здійснюється у безготівковій формі шляхом щомісячного перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця до 10 числа поточного місяця за попередній на підставі даного Договору та підписаного акту наданих послуг.

Згідно п. 4.2 вказаного Договору послуги за цим Договором вважаються наданими належним чином та у повному обсязі після підписання відповідного Акту надання послуг.

Послуги надаються з 19.02.2012 року по 31.12.2012 року (п. 5.1 Договору).

Додатком № 1 до вказаного Договору була визначена дислокація постів охорони, зокрема і об»єкту № 2 - Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області за адресою: м.Київ, пр. Перемоги, 126.

Додатковою угодою за № 1 до вказаного Договору, що укладалася між ПП "Охоронне підприємство Шериф" та Києво-Святошинською районною радою Київської області дію Договору № 355 було продовжено до 04.03.2013 року.

14.02.2013 року між представником Замовника Києво-Святошинською районною радою Київської області та представником Виконавця ПП "Охоронне підприємство Шериф" складено Акт № ОУ-0000209 здачі-прийняття робіт (надання послуг) згідно якого Виконавцем, тобто ПП "Охоронне підприємство Шериф" були проведені відповідні роботи по наданню послуг охорони за січень 2013 року згідно Договору за № 355 від 16.03.2012 року на суму 22 543,20 грн., які згідно платіжного доручення № 92 від 13.03.2013 року були перераховані Києво-Святошинською районною радою Київської області на рахунок ПП "Охоронне підприємство Шериф" (а.с. 73, 74).

05.03.2013 року між представником Замовника Києво-Святошинською районною радою Київської області та представником Виконавця ПП "Охоронне підприємство Шериф" складено Акт № ОУ-0000222 здачі-прийняття робіт (надання послуг) згідно якого Виконавцем, тобто ПП "Охоронне підприємство Шериф" були проведені відповідні роботи по наданню послуг охорони за лютий 2013 року згідно Договору за № 355 від 16.03.2012 року на суму 20 361,60 коп., які згідно платіжного доручення № 93 від 13.03.2013 року були перераховані Києво-Святошинською районною радою Київської області на рахунок ПП "Охоронне підприємство Шериф" (а.с. 69, 70).

Відповідний Акт по виконанню саме ПП "Охоронне підприємство Шериф" робіт по охороні об»єкту згідно Договору за № 355 від 16.03.2012 року за період з 01.03.2013 року по 04.03.2013 року на суму 2 908,80 грн. було складено між вказаними сторонами і 01.04.2013 року. Оплата таких коштів Києво-Святошинською районною радою Київської областітакож підтверджується відповідним платіжним дорученням за № 136 від 07.05.2013 року, з якого вбачається, що такі кошти були оплачені саме на рахунок ПП "Охоронне підприємство Шериф".

Отже, із умов вказаного договору та Актів його виконання вбачається, що виконавцем послуг по охороні, зокрема і Києво-Святошинською районної державної адміністрації Київської області за адресою: м.Київ, пр. Перемоги, 126 за період зазначений в Договорі №355 та Додаткової угоди до нього є ПП "Охоронне підприємство Шериф", яке і підписувало відповідні акти та оримувало за виконану роботу грошові кошти.

Посилання представника відповідача на укладання ПП "Охоронне підприємство Шериф» договору про співробітництво щодо охорони об»єктів з ТОВ «СБ «Парус» та фактично виконання робіт саме вказаною юридичною особою та можливо трудових віносин позивача з нею, судом оцінюються критично, оскільки належних та допустимих доказів цьому надано не було.

Слід врахувати і те, що, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 ЦК України).

Згідно ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Тоді як, укладеним між ПП "Охоронне підприємство Шериф" та Києво-Святошинською районною радою Київської області Договором № 355 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 16.03.2012 року такого права покласти виконання договору про надання послуг по охоронні державного майна на іншу особу передбачено не було.

Крім того, на запит суду, Києво-Святошинська районна рада Київської області в листі від 20.01.2015 року за № 16/02-15 чітко зазначила, що послуги по охороні об»єктів згідно Договору № 355 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 16.03.2012 року виконувалися за період з 15.09.2012 року по 28.03.2013 року виключно ПП "Охоронне підприємство Шериф", про укладання ПП "Охоронне підприємство Шериф" з ТОВ «СБ «Парус» договору про співробітництво Києво-Святошинській райраді не відомо, виконання юридичною особою ТОВ «СБ «Парус» умов Договору № 355 не здійснювалося.

Отже, з огляду на вказане на специфіку послуг та об»єкту охорони вбачається, що такі послуги по охороні Києво-Святошинської райдержадміністрації надавалися саме ПП "Охоронне підприємство Шериф", який відповідно і є роботодавцем працівників охорони.

Частиною 3 ст. 223 ЦПК України визначено, що після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також іх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом за клопотанням сторони були витребувані матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПП «Шериф Гаран» за № 759/19287/13-ц, 2/759/1057/14 за розглядом якої позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог з підстав неналежного відповідача по ній та встановлено за показами свідків, а саме працівниками Києво-Святошинській райдержадміністрації Київської області ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що ОСОБА_1 фактично працював охоронником вказаної райдержадміністрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 КЗпП України трудовий договір вважається укладеним і тоді коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Суд вважає доведеним фактом роботи позивача охоронником об»єкту Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області в порядку виконання умов Договору № 355 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 16.03.2012 року, який діяв в період з 15.09.2012 року по 28.03.2013 року та відповідно наявність трудових відносин позивача із відповідачем ПП "Охоронне підприємство Шериф", оскільки фактична робота позивача на вказаному об»єкті охорони не заперчувалася і відповідачем у справі та доведена рішенням Святошинського районного суду від 02.06.2014 року, яке набрало чинності.

Слід зазначити, що свідченя свідків наведених в рішенні Святошинського районного суду від 02.06.2014 року не заперечувалися сторонами в даному судовому засіданні, оскільки клопотань про їх повторний виклик в судове засідання по даній справі не заявлялися, крім того, участь в засіданні іншої справи з боку відповідача ПП «Шериф Гарант» приймав той же представник, що і в даному провадженні представник ПП "Охоронне підприємство Шериф".

На підтвердження наявності між позивачем та відповідачем трудових відносин суду також були надані графік чергувань на березень 2013 року по охороні відповідного об»єкту в якому фігурує прізвище і позивача та виписка «ПриватБанку» з якої вбачається перарахування позивачу коштів за періо з 15.09.2012 року по 28.03.2013 року, які в сукупності з іншими доказами, що зазначені вище, оцінюються судом належним чином.

Тоді як, відповідачем в противагу зазначеному були надані лише договір з ТОВ «СБ «Парус», яке знаходиться в місті Луганськ, куди неможливо відпрати будь-яку кореспонденцію та Акти по здачі-прийняттю наданих послуг без доказів оплати таких, які з урахуванням вимог ст. 902 ЦК України не можуть бути належними.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується регулярно, але не рідше двох разів на місяць.

Вказаний порядок передбачений і ст. 24 Закону України "Про оплату праці".

Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення.

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи позицію сторони відповідача, яка взагалі заперечує наявність у них з позивачем трудових відносин, специфіку трудового законодавства та можливий обсяг працівника до захисту своїх прав, суд, враховуючи наявні докази по справі, зокрема постійні звернення позивача до різних органів за захистом своїх трудових прав по виплаті заборгованості по заробітній платі, а саме до Києво-Святошинської райради від 29.03.2013 року, до прокуратури Святошинського району м.Києва від 09.04.2013 року, яке було скеровано до Територіальної Державної інспекції з питань праці у м.Києві, до Головного управління Міндоходів у м.Києві від 28.05.2013 року та від 31.05.2013 року та встановлені факти порушення відповідачем трудових прав позивача, зокрема Актом (довідка) фактичної перевірки ДПІ у Дарницькому районі м.Києва від 25.09.2013 року за № 1055/1702/37152962, податковим повідомленням ДПІ у Дарницькому районі м.Києва від 14.10.2013 року, рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2014 року проти якого представник відповідача не заперечував в суді, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати, оплату лікарняних листів, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Так, Актом (довідка) фактичної перевірки ДПІ у Дарницькому районі м.Києва від 25.09.2013 року за № 1055/1702/37152962 встановлено порушення ПП "Шериф Гарант" податкового законодавства, яке мало місце у зв»язку з не нарахуванням, неутримання та неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб у повному обсізі, а саме: не нараховано, не утримано та не перераховано податок на доходи фізичних осіб за перевіряємий період, який стосується і гр. ОСОБА_1 на загальну суму 4 713 грн. 75 коп.

Із вказаного Акту вбачається, що така перевірка здійснювалася ДПІ у Дарницькому районі м.Києва на підставі документів: розрахунково-платіжні відомості, накази про прийняття на роботу та звільнення з неї, штатний розклад, табель обліку робочого часу за період 01.01.2011 року по 31.08.2013 року, згідно якої було встановлено нарахування ОСОБА_1 заробітної плати у грудні 2012 року 3 941,19 грн. та у березні 2013 року 1920 грн. та відповідно несплату податків з доходів фізичних осіб.

Суд оцінює такі докази в сукупності з іншими, які є в матеріалах цієї справи, та вважає, що такі заслуговують на увагу, оскільки, як з»ясовано раніше, ПП "Шериф Гарант" та ПП "Охоронне підприємство Шериф" мають не тільки схожі назви, в яких плутався позивач, але й одного директора, одне місцезнаходження, а тому з урахуванням встановлених обставин Святошинським судом м.Києва в рішенні від 02.06.2014 року та за відсутності інших можуть бути взяті до уваги, зокрема в частині нарахованих сум заробітної плати позивачу з яких і необхідно вираховувати розмір середнього заробітку, оскільки ті на які посилається позивач взагалі нічим не підтвердженні.

Так, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середній заробіток позивача складає 87,58 грн. за один робочий день, з розрахунку фактично отриманої позивачем заробітної плати у розмірі 3 941,19 грн. за жовтень, листопад 2012 року, яка відображена в Акті (довідка) фактичної перевірки ДПІ у Дарницькому районі м.Києва від 25.09.2013 року за № 1055/1702/37152962: жовтень 2012 року - 23 робочий день, листопад 2012 року - 22 робочий день, всього: 45 робочий день - заробітна плата - 3 941,19 грн. (3 941,19 / 45 = 87,58 грн.).

Оскільки, позивача було фактично звільнено з роботи з 28.03.2013 року, що також узгоджується із наданим графіком чергувань та дією Договору № 355 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 16.03.2012 рокута Актами здачі-прийняття робіт, згідно яких вбачається, що дія вказаного договору після березня 2013 року більше не продовжувалася, послуги по охороні Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області відповідач більше не надавав, проте заробітну плату за січень, лютий, березень, з урахуванням лікарняних листів за період з 05.02.2013 року по 23.03.2013 року виплачено позивачу так і не було, як і не проведено відповідного розрахунку при звільненні, тому середній заробіток за вказаний період, а саме з 01.01.2013 року по (коли позивач влаштувався на іншу роботу, що підтверджується відповідною довідкою ТОВ «Форт-А» від 11.02.2015 року, з якої вбачається, що позивач працевлаштований з 16.12.2013 року) 16.12.2013 року з урахуванням лікарняних листів за період з 05.02.2013 року по 23.03.2013 року підлягає стягненню в судовому порядку з відповідача на користь позивача з такого розрахунку: січень 2013 року - 21 робочий день; лютий 2013 року - 20 робочий день з урахуванням лікарняних листів з 05.02.2013 року по 23.03.2013 року, який також підлягає оплаті; березень 2013 року - 20 робочий день; квітень 2013 року - 22 робочий день; травень 2013 року - 19 робочий день; червень 2013 року - 18 робочий день; липень 2013 року - 23 робочий день; серпень 2013 року - 21 робочий день; вересень 2013 року - 21 робочий день; жовтень 2013 року - 21 робочий день; грудень 2013 року - 10 робочий день, бо розрахунок по 16.12.2013 року, загалом 155 робичих днів х 87,58 грн. = 18 917 грн. 28 коп.

Отже, з ПП "Охоронне підприємство Шериф" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заробітна плата, оплата лікарняних листів, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 18 917 (вісімнадцять тисяч дев»ятсот сімнадцять) грн. 28 (двадцять вісім) коп. без утримання податку та інших обов»язкових платежів.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу не виплачувалась належна йому заробітна плата, при звільненні з ним не було проведено всіх необхідних розрахунків, у зв»язку з чим суд приймає до уваги посилання позивача щодо заподіяння йому моральної шкоди, оскільки порушення вказаних прав вплинуло на нормальні життєві устої, в результаті чого він отримав моральні страждання.

Тому, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди частково та стягнути з відповідачаморальну шкоду в розмірі 1000 грн.

Також з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, які стосуються майнового та не майнового спорів, від сплати якого позивач звільнений при подачі позову.

Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітка за час вимушеного прогулу за один місяць, зокрема за січень 2013 року в розмірі 1 839,18 коп. підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 115, 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 901, 902 ЦК України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці", Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», ст ст. 10,11, 60, 61, 64, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Охоронне підприємство Шериф" про стягнення заробітної плати, оплату лікарняних листів, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Охоронне підприємство Шериф" на користь ОСОБА_1 заробітну плату, оплату лікарняних листів, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 18 917 (вісімнадцять тисяч дев»ятсот сімнадцять) грн. 28 (двадцять вісім) коп. без утримання податку та інших обов»язкових платежів та моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Рішення суду в частині стягнення з Приватного підприємства "Охоронне підприємство Шериф" заробітної плати за один місяць, а саме у розмірі 1 839 (одна тисяча вісімсот тридцять дев»ять) грн. 18 коп. підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "Охоронне підприємство Шериф" на користь держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (двадцять) коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Суддя