Справа № 303/2443/15-ц
ряд. стат. звіту - 4
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2015 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Пак М.М.

при секретарі Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Чинадіївської селищної ради Мукачівського району про визнання права власності на домоволодіння ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Чинадіївської селищної ради Мукачівського району про визнання права власності на домоволодіння.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору купівлі - продажу укладеного в березні 1996 року, він купив незакінчений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку, а 04 червня 2002 року ним отримано державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_1, площею 0,12 га., за адресою : АДРЕСА_1. У 2008 році даний будинок було побудовано, але у зв'язку з відмінностями в проекті побудови житлового будинку від проекту колишнього хазяїна будинку і відсутністю погодженого проекту на завершення добудови незакінченого будівництвом житлового будинку, він не зміг ввести будинок в експлуатацію. Після цього у 2012 році, інспекція ДАБК у Закарпатській області винесла постанову за № 643 про адміністративне порушення відносно нього про будівництво житлового будинку без документів на виконання будівельних робіт, за що на нього було накладено штраф, який він (ОСОБА_1.) сплатив 09 листопада 2012 року. У 2013 році він скористався спрощеним порядком прийняття будинку в експлуатацію і направив декларацію про прийняття в експлуатацію житлового будинку, але 24 грудня 2013 року в реєстрації декларації йому було відмовлено відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", у зв'язку з тим, що не зазначено код об'єкта, не вказано номер та серію сертифіката Експерта, та про не збіг загальної площі до площі в технічному паспорті. Тому враховуючи вищенаведене, оскільки іншого шляху не має, просить суд визнати за ним право власності на будинок АДРЕСА_2

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

Відповідач - представник Чинадіївської селищної ради Мукачівського району у судове засідання не з'явився, від селищного голови Мошак І.І. надійшов лист, в якому просить справу розглянути у відсутності представника, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом належними доказами встановлено, що згідно з копії Договору від 22 березня 2006 року посвідчений державним нотаріусом Мукачівської районної нотаріальної контори Мелеш М.М. та зареєстрований в реєстрі за № І-1457, ОСОБА_4 продав ОСОБА_1, незакінчений будівництвом жилий будинок, процент готовності якого становить 20%, що розташований на земельній ділянці площею 0,12 га., яка передана для обслуговування будинку у АДРЕСА_1 (а.с.5).

З довідки за № 612 від 17 квітня 2015 року виданої виконкомом Чинадіївської селищної ради вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, та який раніше мав поштову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.6).

-2-

Відповідно до Державного Акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого Головою Чинадіївської селищної Ради народних депутатів Мошак І.І. - 04 червня 2002 року, ОСОБА_1, на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки та незакінченого будівництвом житлового будинку, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 гектарів для будівництва та обслуговування жилого будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 326 (а.с.7).

24 грудня 2013 року начальником інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області Коблик В.Й. надано відповідь за № 7/7-2742, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовлено в реєстрації декларації про готовність об'єкту до експлуатації, оскільки в поданій ним заяві не зазначено код об'єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000; не вказано номер та серію сертифіката Експерта, що складав звіт про технічне обстеження; при проведенні інспекцією ДАБК у Закарпатській області позапланової перевірки було виявлено, що у поданій ОСОБА_1 декларації дані щодо площ будівлі, що приймається в експлуатацію та дані технічного паспорту не збігаються з наведеними (згідно декларації загальна площа становить - 387,2 кв.м., житлова - 102,0 кв.м.; згідно техпаспорту відповідно загальна площа - 447,8 кв.м., житлова - 102,5 кв.м.) (а.с.14).

Відповідно до листа за №08-11/110К від 22 січня 2014 року начальника інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області ОСОБА_5, ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації декларації про готовність об'єкту "Одноквартирний житловий будинок садибного типу" за адресою : АДРЕСА_2, до експлуатації, оскільки документи по вищевказаному об'єкту були подані після визначеного законодавством терміну (а.с.15).

20 грудня 2014 року інспекцією Державного архітектурно - будівельного контролю у Закарпатській області, складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, відповідно до якого виявлено, що в декларації про готовність об'єкту до експлуатації вказана загальна площа будинку 387,2 кв.м., житлова - 102,0 кв.м., а по технічному паспорту загальна площа будинку - 447,90 кв.м., а житлова - 102,50 кв.м., у зв'язку з чим декларація не може бути зареєстрована (а.с.16).

Відносно ОСОБА_1 07 листопада 2012 року інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Закарпатській області було винесено Постанову за №643 по справі про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2012 року та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 17).

Правовідносини регулюються цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов'язки, а й орієнтовно вказує на його зобов'язання.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво; про відшкодування витрат на будівництво, здійснене на земельній ділянці, яку особі не було відведено; про знесення самочинно збудованого нерухомого майна; про зобов'язання особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, провести відповідну перебудову; про стягнення витрат, пов'язаних із приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Щодо визнання права власності на самочинно збудований будинок роз'яснення надано в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" за №6 від 30 березня 2012 року, в якій зазначено, що самочинним вважається будівництво

-3-

житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

В пункті 12 даної Постанови вказано, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

З Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (з змінами та доповненнями) вбачається, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об'єктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.

При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону України "Про основи містобудування" № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Згідно частини 4 статті 174 Цивільно - процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини, суд вважає, що вищевказаний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, ст. ст. 328, 376 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_2

Судові витрати віднести за рахунок позивача - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М.Пак