Справа №484/3462/15-ц 17.11.2015 17.11.2015 17.11.2015
Провадження №22-ц/784/2809/15
Справа № 484/3462/15-ц Головуючий першої інстанції: Сотська С.О.
Провадження № 22-ц/784/2809/15
Категорія: 59 Суддя-доповідач апеляційного суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.,

суддів Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

при секретарі Гавор В.Б.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Госпрозрахункове земельно-кадастрове бюро» (далі- КП «Госпрозрахункове земельно-кадастрове бюро») про зобов'язання укласти договір,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до КП «Госпрозрахункове земельно-кадастрове бюро».

Зазначав, що 12 червня 2015 року він звернувся до Миколаївської обласної державної адміністрації із заявою про надання йому земельної ділянки в оренду, проте, до 12 липня 2015 року відповіді на свою заяву не отримав, а тому відповідно до положень ч. 3 ст. 123 ЗК України 27 липня 2015 року він звернувся до КП «Госпрозрахункове земельно-кадастрове бюро» із проханням укласти договір на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки без дозволу облдержадміністрації. Між тим, в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» до 27 серпня 2015 року КП «Госпрозрахункове земельно-кадастрове бюро» не надало відповіді на його заяву та не уклало з ним договору, що, на думку позивача, порушило його права споживача. Як вказав ОСОБА_2, зазначена бездіяльність відповідача спричинила йому моральні страждання.

Посилаючись нв викладене, позивач просив суд зобов'язати КП «Госпрозрахункове земельно-кадастрове бюро» укласти договір на розробку проекту землеустрою і проведення інших необхідних процедур, а також зобов'язати відповідача зробити в якості компенсації спричиненої моральної шкоди всі відповідні роботи на 2/3 дешевше від стандартних тарифів.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що позивач в заяві не зазначив істотних умов договору, не надав вихідну документацію, необхідну для виконання робіт із землеустрою, яка включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов'язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовільнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 28 липня 2015 р. КП «Госпрозрахункове земельно-кадастрове бюро» отримало письмову заяву ОСОБА_2, в якій той просив відповідача укласти з ним договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вказати ціну за виконання робіт, або обґрунтувати відмову у виконанні цих робіт (а.с. 4, 13). Між тим, такий договір сторонами не було укладено і письмової відповіді на заяву ОСОБА_2 відповідач не надав.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України.

Розкриваючи зміст засади свободи договору, ст. ст. 6, 627 ЦК України визначають, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

За положеннями ст.26 Закону України «Про землеустрій» взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

Відповідно до абз. 4 ч. 3 ст. 123 ЗК України умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору, який затверджується Кабінетом Міністрів України.

Типовий договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із Додатками до нього затверджено Постановою Кабінету Міністрів України N 266 від 04.03.2004р.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобов'язання особи до укладення відповідних договорів).

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-110 цс 12 від 10 жовтня 2012 року.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний росуд.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню - є вірним та ґрунтується на встановлених судом фактичних обставинах справи і відповідає вимогам закону, оскільки обраний позивачем спосіб захисту - покладення на КП «Госпрозрахункове земельно-кадастрове бюро» зобов'язання укласти договір на розробку проекту землеустрою та зобов'язання зробити ці роботи з оплатою їх вартості на 2/3 дешевше від стандартних тарифів в рахунок компенсації моральної шкоди -є неналежним.

Крім того, зі змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що всупереч приписам ст. 27 Закону України «Про землеустрій» та ст. 888 ЦК України позивачем не були виконані обов'язки замовника документації із землеустрою щодо передачі розробнику всієї вихідноїдокументації, необхідної для виконання робіт із землеустрою.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про порушення відповідачем вимог Закону України "Про звернення громадян», то слід зазначити наступне.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян»).

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Розділ ІІІ зазначеного Закону містить положення щодо відповідальності за порушення законодавства про звернення громадян.

З матеріалів справи вбачається, що у передбачений ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" строк відповідач не надав відповідь позивачу на його звернення, що свідчить про порушення прав ОСОБА_2

Між тим, обраний позивачем спосіб захисту не є належним способом захисту, оскільки не відповідає вимогам законодавства та не є адекватним порушеному праву.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду про відмову у задоволенні позову

Посилання суду першої інстанції на передчасність звернення ОСОБА_2 до КП «Госпрозрахункове земельно-кадастрове бюро» з метою замовлення розроблення документації із землеустрою - є помилковими, проте це не впливає на правильність висновку суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді