Ухвала

іменем україни

18 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики, визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому, з урахуванням змін до позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 05 вересня 2011 року шляхом визнання за ним права власності на ј частину домоволодіння по АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літера «А» житловою площею 140,5 кв. м, загальною площею 197,9 кв. м та господарської будівлі літ. «Б» загальною площею 51,6 кв. м.

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 пред'явив зустрічний позов, у якому просив визнати за ним право власності на зазначене вище домоволодіння.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року у задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літера «А» житловою площею 140,5 кв. м, загальною площею 197,9 кв. м та сараю літера «Б» загальною площею 51,6 кв. м.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2013 року роз'яснено, що домоволодіння по АДРЕСА_1, літери «А» та «Б» у тексті рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року слід рахувати як «домоволодіння по АДРЕСА_2 літера «Б» житловою площею 140,5 кв. м, загальною - 197,9 кв. м та сараю під літерою «В» загальною площею 51,6 кв. м.

У лютому 2015 року прокурор м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що при постановленні судового рішення судом не врахована істотна обставина, яка існувала на час розгляду справи, а саме те, що відсутні докази на підтвердження права власності ОСОБА_4 на зазначений будинок, а також не взято до уваги, що у період 1946-1985 років земельна ділянка, на якій розміщено спірний будинок, належала територіальній громаді та фізичним особам не виділялась.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015 року, заяву прокурора задоволено.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року в частині задоволенні зустрічного позову скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи заяву про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами та ухвалюючи нове рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з її доведеності та обґрунтованості.

Проте погодитися з такими висновками судів попередніх інстанцій не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st214> під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 362 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st362> заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

Згідно зі ст. 37 ЦПК України таку заяву може подати правонаступник особи, яка брала участь у справі, незалежно від виду провадження, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Як роз'яснено в абз. 3 п. 11, абз. 1 п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» особа, яка не була залучена до участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи та обов'язки, не має права на подання заяви про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами; суд ухвалою відмовляє у прийнятті такої заяви. У цьому разі особа має право звернутися до суду з апеляційною або касаційною скаргою із заявленням клопотання про поновлення строку на оскарження.

Прокурор має право звернутися до суду із заявою про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами незалежно від його участі у справі, якщо таку заяву подано в інтересах осіб, які брали участь у справі, або вступити за своєю ініціативою у справу, якщо провадження за нововиявленими обставинами відкрито за заявою інших осіб, надавши суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів (частина друга статті 45, частина четверта статті 46, частина перша статті 362 ЦПК).

Задовольняючи заяву прокурора та ухвалюючи нове рішення, суди попередніх інстанцій порушили порядок розгляду такої заяви, оскільки провадження у зв'язку з нововиявленими обставинами відкрито за заявою прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради, яка не брала участі у справі, що суперечить вимогам цивільного процесуального закону.

Апеляційний суд, правильно зазначивши в оскаржуваній ухвалі, що прокурор процесуально обмежений у поданні заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами у зазначеній справі, дійшов помилкового висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін з посиланням на те, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані судові рішення постановлено з порушенням норм процесуального права, а тому вони підлягають скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян Головуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко Судді: В.І. Амелін