Справа №473/1649/15-ц 22.09.2015 22.09.2015 22.09.2015
Справа № 473/1649/15-ц
Провадження № 22-ц/784/2313/15 Головуючий першої інстанції: Вуїв О.В.
Категорія: 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірової Т.Б.,

Темнікової В.І.,

при секретарі судового засідання: Богуславській О.М.

без участі осіб, які беруть участь у справі і були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства

«Брокбізнесбанк»

на заочне рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 серпня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 р. публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк») звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 26 лютого 2013 р. між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 укладено договір № 40897 (далі - Договір) про відкриття спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VIZA INSTANT ISSUE.

Згідно розділу 1 Договору банк оформлює власнику рахунку ОСОБА_3 платіжну картку (VISA) та відкриває картковий рахунок № НОМЕР_1 у гривні та здійснює його обслуговування.

У відповідності до додаткової угоди № 1 від 26 лютого 2013 р. до Договору відповідачу було надано грошові кошти в сумі 5 000 грн. на строк з 26 лютого 2013 р. по 25 лютого 2015 р. із сплатою 32% річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі. Цим договором передбачено, що кредит сплачується у відповідності до встановленого графіку (п. 3), а у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом банк має право нарахувати власнику рахунку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, встановленої договором.

Посилаючись на те, що позичальник свої зобов'язання з повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом виконує неналежним чином, останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитом відповідачем було здійснено 18 лютого 2014 р. в сумі 129 грн. 98 коп., позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 11 616 грн. 72 коп. заборгованості, яка утворилась станом на 06 квітня 2015 р. та складається з: 4 828 грн. 71 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 1 959 грн. 20 коп. простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом, 215 грн. 06 коп. строкової заборгованості за кредитом, 1 974 грн. 45 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати кредиту, 631 грн. 90 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати процентів, 1 394 грн. 67 коп. інфляційних втрат у зв'язку із простроченням сплати заборгованості за кредитом, 490 грн. 56 коп. інфляційних втрат у зв'язку із простроченням сплати процентів за користування кредитом, 122 грн. 17 коп. - 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за договором про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску від 26 лютого 2013 р., що утворилася станом 26 лютого 2015 р., - 10 934 грн. 17 коп., яка складається з: 4 828 грн. 71 коп. заборгованості за кредитом, 1 959 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 2 138 грн. 86 коп. пені, 122 грн. 17 коп. - 3% річних за неправомірне користування чужими коштами та 1 885 грн. 23 коп. інфляційних втрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Брокбізнесбанк» вказує на помилковість висновків суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог і просить рішення суду змінити, стягнувши з відповідача заборгованість за кредитом станом на 06 квітня 2015 р. в сумі 11 616 грн. 72 коп.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відсутність осіб, які беруть участь у справі і були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, а у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи відмовлено через неповажність причин неявки в судове засідання, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 26 лютого 2013 р. між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 укладено договір № 40897 про відкриття спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VIZA INSTANT ISSUE.

Згідно розділу 1 Договору банк оформлює власнику рахунку ОСОБА_3 платіжну картку (VISA) та відкриває картковий рахунок № НОМЕР_1 у гривні та здійснює його обслуговування.

В той же дано між сторонами також укладено додаткову угоди № 1 до Договору, відповідно до якої відповідачу було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію у сім 5 000 грн. на строк з 26 лютого 2013 р. по 25 лютого 2015 р. із сплатою 32% річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі. Цим договором передбачено, що кредит сплачується у відповідності до встановленого графіку (п. 3), а у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом банк має право нарахувати власнику рахунку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, встановленої договором.

Позичальник за допомогою платіжної картки отримав готівкою 5 000 грн., але свої зобов'язання з повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом виконує неналежним чином, останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитом відповідачем було здійснено 18 лютого 2014 р. в сумі 129 грн. 98 коп.

Внаслідок невиконання ОСОБА_3 умов договору станом на 06 квітня 2015 р. утворилась заборгованість, яка складається з: 4 828 грн. 71 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 1 959 грн. 20 коп. простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом, 215 грн. 06 коп. строкової заборгованості за кредитом, 1 974 грн. 45 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати кредиту, 631 грн. 90 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати процентів.

Звертаючись з позовом, ПАТ «Брокбізнесбанк» просив про стягнення з ОСОБА_3 зазначеної заборгованості та 1 394 грн. 67 коп. інфляційних втрат у зв'язку із простроченням сплати заборгованості за кредитом, 490 грн. 56 коп. інфляційних втрат у зв'язку із простроченням сплати процентів за користування кредитом, 122 грн. 17 коп. - 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання умов Договору.

Частково задовольняючи позов, суд вважав, що після закінчення строку дії укладеного сторонами кредитного договору - 25 лютого 2015 р. (строк внесення останнього платежу) законом не передбачено нарахування, а отже і стягнення, процентів за користування кредитом, та неустойки.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

За кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України 2 вересня 2015 р. по справі № 6-369 цс15

Оскільки в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України до правовідносин за кредитним договором застосовуються положення закону, що регулюють правовідносини позики, дана правова позиція може застосуватися при вирішення даного спору.

За такого висновок суду про те, що настання строку остаточного розрахунку за кредитом припиняє правовідносини щодо нарахування процентів за користування кредитом та обов'язок по сплаті неустойки у разі порушення умов Договору, але не виключає права кредитора на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум, є помилковим, а позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» є обґрунтованими та доведеними підлягають задоволенню в позовному обсязі.

З урахуванням викладеного рішення суду необхідно змінити в силу п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, задовольнивши в повному обсязі позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» та стягнувши також з відповідача відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» задовольнити.

Заочне рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 серпня 2015 року змінити.

Позов публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» 11 616 (одинадцять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 72 коп. заборгованості станом на 06 квітня 2015 року за додатковою угодою № 1 від 26 лютого 2013 року до договору № 40897 про відкриття спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VIZA INSTANT ISSUE, укладеного між публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 26 лютого 2013 року, яка складається з 4 828 грн. 71 коп. заборгованості за кредитом, 2 174 грн. 26 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 2 606 грн. 35 коп. пені, 1 885 грн. 23 коп. інфляційних втрат та 122 грн. 17 коп. - 3% річних за користування грошовими коштами.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: