Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року м. Первомайськ

Справа :484/1356/15-ц

Номер провадження : 2/484/766/15

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Озернюк М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Первомайської міської ради Миколаївської області

про визнання права власності на квартиру,

встановив:

До Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 08.04.2015 р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 09.04.2015 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 28.04.2015 р. о 14:00; у судовому засіданні 28.04.2015 р., за клопотанням представника позивача оголошено перерву до 29.04.2015 р. о 16:30 для надання листа Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. У судовому засідання 29.04.2015 р. оголошено перерву до 30.04.2015 р. о 08:15 у зв'язку з виходом суду до нарадчої кімнати.

Відповідно до ст. 218 ЦПК України 30.04.2015 р. в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області (далі - відповідач) про визнання права власності на квартиру загальною площею 53,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - квартира). Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 р. помер її син - ОСОБА_2. В день його смерті відкрилась спадщина, яка складалася з ? частки квартири. Позивачка звернулась до Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність у неї правовстановлюючого документу. В позовній заяві позивачка зазначила, що втратила свідоцтво про право власності на квартиру. Позивачка також зазначає, що вона є співвласницею ? квартири та єдиною спадкоємицею після смерті сина.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 зазначила, що необхідно направити відповідні запити до первомайських державних нотаріальних контор Миколаївської області з метою виявлення інших спадкоємців; у разі повідомлення первомайськими державними нотаріальними конторами Миколаївської області про відсутності інших спадкоємців, проти позову не заперечує.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов таких висновків.

Син позивачки - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.10.2007р., серія НОМЕР_1 (а.с. 4).

Із свідоцтва про народження (а.с. 5) вбачається, що ОСОБА_2 був сином ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 6) шлюб, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано, після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_1. ОСОБА_1 06.09.1976 р. уклала шлюб з ОСОБА_8 та їй було присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно з довідкою Комунального підприємства Первомайської міської ради Миколаївської області «Затишок» № 388 від 24.03.2015 р. ОСОБА_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 р. був зареєстрований разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 30).

Матеріали справи містять копію свідоцтва про право власності, виданого заводом «Фрегат» м. Первомайськ, згідно із розпорядженням (наказом) № 89 від 25 червня 1993 року (а.с. 9). В даному свідоцтві зазначено, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею 53,3 кв. м, належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_1 та члену її сім'ї ОСОБА_2

В довідці Первомайського Міжміського бюро технічної інвентаризації № 617 від 01.04.2015 р. зазначено, що станом на 31.12.2012 р. право власності на зазначену квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно із записами в погосподарській книзі в квартирі проживали ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та, по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. У вказаних записах у прізвищі ОСОБА_2 міститься виправлення на літеру «е», ким та коли вчинено виправлення не зазначено.

Досліджуючи надані суду паспорт на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 3), свідоцтво про розірвання шлюбу укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 6), свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 (а.с. 7), свідоцтво про народження ОСОБА_2 (а.с.5), свідоцтво про смерть ОСОБА_2 (а.с. 4), суд дійшов висновку про наявність помилки у свідоцтві про право власності у прізвищі ОСОБА_2

Таким чином, суд приходить до висновку, що свідоцтво на право власності квартири АДРЕСА_1 належало сину позивачки - ОСОБА_2, як співвласнику зазначеного нерухомого майна. Оскільки частки наданим свідоцтвом про право власності не визначено, суд приходить до висновків, що кожному з власників належить по ? частині зазначеної квартири.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, яке склалось із 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 53,3 кв. м.

З наявної в матеріалах справи копії листа Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 814/02-14 від 26.03.2015р. вбачається, що позивачка звернулась до Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на майно проте, отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на квартиру, що належала спадкодавцеві (а.с.12).

Відповідно до листа № 1043/01-16 від 20.04.2015 р. Першої первомайської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р., не заводилась (а.с. 21).

Відповідно до листа № 629/01-16 від 16.04.2015 р. Другої первомайської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р., не заводилась (а.с. 22).

Згідно з листом Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області № 659 від 28.04.2015 р. Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів, що стосуються нерухомого майна розташованого за адресою АДРЕСА_1 немає. (а.с. 29).

Відповідно до ст. 41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частиною 1 ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

З роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому суд вважає, визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 53,3 кв. м., житловою площею 26,6 кв. м., що складається: з двох житлових кімнат: 1-а кімната - 14,2 кв. м., 2-а кімната - 12,4 кв. м.; кухні - 7,0 кв. м.; коридору - 11,7 кв. м.; вбиральні - 1,8 кв. м.; ванної кімнати - 2,8 кв. м.; вбудованої шафи - 1,8 кв. м.; судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 15, 88, 208, 209, 213, 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

- позовну заяву задовольнити в повному обсязі;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складено 05.05.2015 р.

Суддя: Т.Ю. Фортуна