Справа № 2-о/593/11/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі заявниці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, якою просить встановити той факт, що реєстраційне посвідчення, видане Бережанським бюро технічної інвентаризації на 1/2 частину будинку із надвірними будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3, належить її тітці ОСОБА_3.

Встановлення даного факту їй необхідне для спадкування майна після смерті тітки, а іншим способом, крім судового, встановлення цього факту є неможливим.

В судовому засіданні заявниця свої вимоги, викладені нею в заяві, підтримала, просить їх задоволити.

Зацікавлена особа - представник Бережанської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення вимог заявниці покладається на думку суду.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці, свідків та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із ст. 234 та ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає цивільні справи непозовного провадження про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, в тому числі фактів родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Судом встановлено, що реєстраційне посвідчення, видане Бережанським бюро технічної інвентаризації на 1/2 частину будинку із надвірними будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3, належить ОСОБА_3.

Цей факт підтверджується показами заявниці, яка пояснила, що її покійна тітка у всіх належних їй документах: в свідоцтві про народження, паспорті громадянина України, у свідоцтві про смерть зазначена як ОСОБА_3, а у реєстраційному посвідченні про право власності на 1/2 частину будинковолодіння вона записана як ОСОБА_3, а так як через виявлені розбіжності вона не може отримати спадщину після смерті тітки, тому змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності її тітці ОСОБА_3 зазначеного вище документу. Далі заявниця пояснила, що її тітка ОСОБА_3 разом із своєю сестрою ОСОБА_5 проживала в будинку АДРЕСА_1, і як власник зазначеної частини будинковолодіння, вона розпорядилася належним їй майном: згідно заповіту належну їй 1/2 частину житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель заповіла їй, і хоч вона фактично вступила в управління спадковим майном та прийняла спадщину, однак через виявлені розбіжності офіційно не може переоформити спадкове майно на себе.

Для підтвердження цього факту заявниця представила суду для огляду ряд документів.

Із заповіту, складеного 22 березня 1994 року ОСОБА_3, мешканкою АДРЕСА_1, видно, що спадкодавиця належну їй 1/2 частину житлового будинку із відповідною частиною надвірних будівель, які розташовані в АДРЕСА_1, заповіла заявниці ОСОБА_2.

Із оглянутої в судовому засіданні трудової книжки спадкодавиці, виданої їй 31 грудня 1953 року, видно, що у зазначеному документів спадкодавиця записана на прізвище ОСОБА_3 , а у владці до цієї трудової книжки вона записана на прізвище ОСОБА_3.

Аналогічні записи маються і в оглянутій в судовому засіданні будинковій книзі на будинковолодіння, розташоване АДРЕСА_1, в якій тітка заявниці записана на одній і тій же сторінці як ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та як ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що в свою чергу свідчать про те, що реєстраційне посвідчення про право особистої власності на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1, що було видане на ім"я ОСОБА_3, належить тітці заявниці ОСОБА_3.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що йому відомо, що саме тітці заявниці ОСОБА_3, а не іншій особі, належить реєстраційне посвідчення про право особистої власності на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1, що було видане на ім"я ОСОБА_3. Цей факт йому достовірно відомий, бо він є рідним братом заявниці, а покійна тітка ОСОБА_3 була також його рідною тіткою, яка проживала у вищевказаному будинковолодінні разом із своєю сестрою ОСОБА_5. Далі свідок показав, що тітка ОСОБА_5 свою частину цього ж будинку заповіла йому, а тітка ОСОБА_3 другу частину зазначеного будинковолодіння по заповіту залишила заявниці.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив факт належності покійній ОСОБА_3 реєстраційного посвідчення, виданого їй на 1/2 частину будинковолодіння на прівище ОСОБА_3. Зазначений факт йому достовірно відомий, бо він добре знав тітку заявниці ОСОБА_3, так як проживав з нею по сусідству.

Таким чином, поскільки здобутими в судовому засіданні доказами у їх сукупності доведено, що реєстраційне посвідчення, видане Бережанським бюро технічної інвентаризації на 1/2 частину будинку із надвірними будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1 на ім"я ОСОБА_3 належить тітці заявниці ОСОБА_3, а тому заяву заявниці слід визнати підставною і задоволити її.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 212-215, 234-235, 256-259, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 задоволити.

Встановити той факт, що реєстраційне посвідчення, видане Бережанським бюро технічної інвентаризації на 1/2 частину будинку із надвірними будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3, належить покійній тітці заявниці ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 діб з дня його проголошення.

Головуюча: