Справа № 755/2053/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

"12" лютого 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до до Дніпровського районного відділу ГУДМС у м. Києві Державної міграційної служби України, третя особа ОСОБА_5 про зняття з реєстрації особи у зв'язку з втратою громадянства України та відсутністю підстав на перебування на території України,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, яка ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року була залишена без руху.

На виконання ухвали суду позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 12.02.2015р. подали до суду уточнену позовну заяву до відповідача Дніпровського районного відділу ГУДМС у м. Києві Державної міграційної служби України, третя особа ОСОБА_5, в якій згідно предмету позовних вимог, просять постановити рішення, яким зняти з реєстрації громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) з квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з втратою громадянства України та відсутністю підстав перебування на території України.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Разом з тим, завданням адміністративного судочинства є захист прав свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикції" наведено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пункт шостий частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України містить положення, згідно з яким адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Суб'єкт владних повноважень згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб'єкта, а цей суб'єкт відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Виходячи з цілісності та системного аналізу Кодексу адміністративного судочинства України можливо встановити наступні критерії визначення компетенції адміністративного суду у спорі: по-перше - наявність публічного характеру правовідносин, по-друге - хоча б однією стороною правовідносин є суб'єкт владних повноважень у зв'язку з виконанням владних управлінських функцій, по-третє - між сторонами виник спір, компетенція адміністративних судів на який поширена дією ст. 17 КАС України і такий спір не віднесений до компетенції інших судів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Як визначено пунктом 1 частини 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Згідно частини 3 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача.

Як убачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є неправомірність дій Дніпровського районного відділу ГУДМС у м. Києві Державної міграційної служби України щодо не зняття з реєстрації ОСОБА_5 за зверненням ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреності від ОСОБА_5, з урахуванням того, як зазначено в позові, що останній не є громадянином України і відсутні підстави для його проживання на території України.

Виходячи з предмету спору та суб'єктного складу сторін, позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до до Дніпровського районного відділу ГУДМС у м. Києві Державної міграційної служби України, третя особа ОСОБА_5 про зняття з реєстрації особи у зв'язку з втратою громадянства України та відсутністю підстав на перебування на території України не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, позивачі наділені правом звернення з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства до Окружного адміністративного суду міста Києва.

З наведеного суд убачає, що непідвідомчість даної позовної заяви судам в порядку цивільного судочинства, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" від 01.11.2011 року, сплачені суми судового збору повертаються за ухвалою суду у разі відмови у відкритті провадження у справі.

При подачі зазначеної позовної заяви позивачем ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією № 1264 від 23 січня 2015 року, який підлягає поверненню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 122 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до до Дніпровського районного відділу ГУДМС у м. Києві Державної міграційної служби України, третя особа ОСОБА_5 про зняття з реєстрації особи у зв'язку з втратою громадянства України та відсутністю підстав на перебування на території України - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн., сплачений за квитанцією № 1264 від 23 січня 2015 року на розрахунковий рахунок 0005, МФО 820019, .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання через Дніпровський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя