Справа № 570/406/15-ц
Номер провадження 2/570/480/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року

Рівненський районний суд Рівненської області:

в особі судді Кушнір Н.В.

при секретарі судового засідання Бардабуш В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.П.Могили 24 ) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

згідно вимог позовної заяви позивач просить шлюб сторін розірвати, судові витрати залишити на позивачу.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини із 1995 року, з того й часу проживають окремо.

У поданих до суду заявах сторони просять справу слухати у їх відсутність, позивач позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та неявка яких не перешкоджає розгляду заяви, оскільки ними подані письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Як встановлено судом, підтверджується відповідними свідоцтвами, сторони одружилися 25 січня 1982 року, з 1995 року подружжя проживає окремо.

В ч.1 ст.51 Конституції України закріплено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Ця вимога кореспондується і з ст.24 СК України. Отже, однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Як встановлено судом, сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети, що призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, втратили один до одного почуття любові та поваги.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі всебічного дослідження матеріалів, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін та вимогам закону. У розпаді сім"ї винні обоє подружжя, оскільки не вживали належних заходів для усунення конфліктів та досягнення взаєморозуміння в сім"ї.

За таких умов суд вважає, що позов доведений і підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, і в цей день згідно ч.2 ст.114 СК України шлюб припиняється. Вказане рішення згідно ч.2 ст.115 СК надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Позивач не просить про відшкодування судових витрат, тому це питання не є предметом судового розгляду, враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу

З огляду на викладене, на підставі ст.ст.110 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60,

174, 197, 213-215, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

задоволити цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Завизів Острозького району Рівненської області, українки, громадянки України та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця смт.Демидівка Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрований 25 січня 1982 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції в Рівненській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 1982 року 01 місяця 25 числа зроблено запис за № 7.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошеня.

Суддя: Кушнір Н.В.