У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 06 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Мелітопольського нотаріального округу Бєднов Олександр Анатолійович, про визнання недійсним договору іпотеки,

встановив:

У липні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_8, третя особа - приватний нотаріус Мелітопольського нотаріального округу Бєднов O.A., про визнання недійсним договору іпотеки.

В обґрунтування позову позивачі посилалися на те, що 01 жовтня

2010 року між ними та ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки, строком до квітня 2011 року, предметом якого є трикімнатна квартира АДРЕСА_1. Згідно з умовами договору іпотеки вони є майновими поручителями за зобов'язанням

ОСОБА_8, що випливають з договору позики, відповідно до умов якого ОСОБА_8 повинен був повернути ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 26 000 дол. США в строк не пізніше 01 квітня 2011 року. ОСОБА_8 вчасно не розрахувалися з ОСОБА_5, в зв'язку з чим останній 27 листопада 2012 року звернувся до нотаріуса за виконавчим написом. Позивачі вказували, що укладений договір іпотеки фактично є порукою за зобов'язаннями позичальника перед відповідачем ОСОБА_5, так як строк на стягнення іпотечного майна сплинув 01 жовтня 2011 року, дія договору іпотеки закінчилась, у зв'язку з чим всі інші дії з примусового стягнення іпотечного майна не можливо вважати законними. Враховуючи вищевикладене позивачі просили визнати договір іпотеки від 01 жовтня 2010 року, укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 недійсним.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 06 травня 2015 року, відмовлено ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у задоволенні позову.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2,

ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з пропуском передбаченого ст. 325 ЦПК України строку на касаційне оскарження. В доданому до касаційної скарги клопотанні заявники ставиться питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на поважність причин пропуску такого строку.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду (зі змінами, внесеними згідно із Законом

№ 2453-VI від 07 липня 2010 року). У разі пропуску зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Перевіривши доводи заявників та додані до касаційної скарги матеріали, вважаю за можливе її задовольнити.

Однак, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4., посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про визнання договору іпотеки недійсним, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від

03 березня 2015 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від

06 травня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Мелітопольського нотаріального округу Бєднов Олександр Анатолійович, про визнання недійсним договору іпотеки.

Додані до скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк