Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1301/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Степанов С. В.
Категорія - спори про спадкове право
Доповідач Сукач Т. О.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П.

Мурашка С.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи : Березівська сільська рада Долинського району Кіровоградської області, Долинська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності. Третіми особами зазначала: Березівську сільську раду Долинського району Кіровоградської області, Долинську державну нотаріальну контору.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що 05.02.2009 року її брат ОСОБА_5 склав заповіт, за яким належну йому на праві власності земельну ділянку заповів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

У червні 2014 року вона звернулася до суду з позовом про визнання заповіту недійсним як такого, що вчинений під психологічним тиском. Ухвалою Долинського районного суду від 26.09.2014 року визнано мирову угоду, за умовами якої вона відмовилася від позову, а ОСОБА_4 передала їй право на ? частину земельної ділянки, яку вона успадкувала за заповітом брата від 05 лютого 2009 року.

Проте, державний нотаріус Долинської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі цієї мирової угоди.

Посилаючись на зазначені обставини, ст.ст.16,328 ЦК України просила визнати за нею та відповідачем право власності кожної на ? частину земельної ділянки, що належала ОСОБА_5 .

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Відповідач та представники третіх осіб у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм поштового відправлення із судовою повісткою та копією апеляційної скарги, причини неявки не повідомили. Ураховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності відповідача та представників третіх осіб.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_3, яка підтримувала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги у встановлених ст.303 ЦПК України межах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що згідно з п.2 ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом . У випадках невиконання зобов'язаною стороною умов мирової угоди, укладеної в процесі виконання судового рішення і затвердженої судом, заінтересована сторона може звернутися до державного виконавця на підставі ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено цю угоду. Тому сторонам для захисту своїх прав належить звернути до виконання вказаний виконавчий документ. Крім того, не доведено наявності правових підстав для визнання за сторонами права власності на спірну земельну ділянку.

З такими висновками суду у повній мірі погодитися не можна, оскільки вони ґрунтуються на неповному з'ясуванні обставин справи та не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_3 вбачається, що вона фактично звернулася до суду з вимогами про визнання права власності на спадкове майно.

Правовідносини щодо спадкування урегульовано Книгою шостою ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.2 ст.1223 ЦК України).

Зокрема, згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Отже, за змістом наведеної норми права у разі прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом, спадкоємці за законом до спадкування не закликаються.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_5 (а.с.8-10).

Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 15 лютого 2002 року Березівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2, ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 6,72 га, що розташована на території Березівською сільською ради. Цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с12)

5 лютого 2009 року секретарем виконкому Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області посвідчено заповіт від імені ОСОБА_5, за яким він належну йому на праві власності земельну ділянку, згідно державного акту на право приватної власності на землю від 15.02.2002 року, заповів ОСОБА_4 (а.с.4). Цей заповіт був зареєстрований в спадковому реєстрі, не був скасований чи змінений, недійсним не визнаний.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки Долинської державної нотаріальної контори від 17 грудня 2014 року № 427/02-16, 04 квітня 2014 року ОСОБА_4 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.17).

Оскільки спадкоємець за заповітом (відповідач) прийняла спадщину, то спадкоємці за законом другої черги (ст.1262 ЦК України), до якої відноситься позивачка, права на спадкування немають.

За таких обставин ОСОБА_3 не є спадкоємицею ОСОБА_5, а тому не має права на спадкове майно та його поділ.

Мирова угода, укладена між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 у справі про визнання недійсним заповіту, не є підставою для визнання за позивачкою права власності на частину спадкового майна.

При вирішення справи суд на зазначені обставин не звернув уваги, оцінки їм не дав норми матеріального і процесуального права застосував неправильно та дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи. Наведене відповідно до п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 з інших підстав.

Керуючись ст.ст.209,307,309,313,314,316 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи : Березівська сільська рада Долинського району Кіровоградської області, Долинська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді