Cправа № 127/2-6153/2010
Провадження № 4-с/127/132/15
У Х В А Л А

Іменем України

07 грудня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,

при секретарі: Малику О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП №46798534 від 10.03.2015р., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою, в якій просила скасувати постанову державного виконавця ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП №46798534 від 10.03.2015р.

Вказана скарга мотивована тим, що стягувач - КС «ОСОБА_2 Україна» продала ЗНВ ПНФ «Примоколект Венчурний Фонд-1» борг ОСОБА_3 за кредитним договором №171-08ККВ, відповідно до якого ОСОБА_1 і ОСОБА_4 виступали поручителями.

На думку скаржника, у зв'язку зі зміною стягувача, змінилися підстави і обставини стягнення боргу із ОСОБА_3, а саме: переуступка боргу відбулася без згоди та повідомлення про переуступку поручителів, які за таких обставин повинні бути виключені з числа боржників по оплаті боргу ОСОБА_3 за кредитним договором №171-08 ККВ від 20 жовтня 2008 року.

Отримавши інформацію про те, що стягувач КС «ОСОБА_2 Україна», використовуючи прогалини чинного законодавства та вдаючись до «юридичного шарлатанства» вирішила стягнути борг подвійно, тобто за допомогою ВДВС Бориспільського МРУЮ і ВДВС Макарівського РУЮ, поручителі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до ВДВС Бориспільського МРУЮ із заявою про закриття виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа №2-6153 від 31.03.2011 року, однак жодної інформації з приводу дій державного виконавця щодо закриття виконавчих проваджень і виконання виконавчого листа №2-6153 від 31.03.2011 року в адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не надходило.

Проте, 10.03.2015 року, державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_5 постановила нові постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-6153 від 31.03.2011 року, в тому числі і постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №46798534 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь КС «ОСОБА_2 Україна» солідарно боргу в сумі 45 572,10 грн.

На думку скаржника, у зв'язку із зміною стягувача державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_5 зобов'язана була повернути виконавчий лист стягувачу та постановити постанову державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень, відкритих 13.05.2011 року, за заявою стягувача КС «ОСОБА_2 Україна» про примусове виконання рішення Апеляційного суду Вінницької області від 29.12.2010 року згідно виконавчого листа №2-6153 від 31.03.2011 року.

В подальшому, на думку скаржника, при предявленні такого виконавчого листа до виконання, державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_5 зобов'язана була постановити постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-6153 від 31.03.2011 року та повернути виконавчий лист стягувачу без виконання.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоч повідомлялася належним чином про час та місце розгляду скарги шляхом надсилання на її адресу повістки про виклик в судове засідання.

Представник ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, однак листом від 25.11.2015р. №51633 просив суд розгляд скарги провести без його участі, надіславши суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №46798534. При цьому, у вказаному листі в.о. начальника ВДВС ОСОБА_6 зазначив, що державним виконавцем на підставі статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №46798534. В той же час, станом на 25.11.2015р. до відділу не надходило жодних відомостей щодо заміни сторони виконавчого провадження

Представник КС «ОСОБА_2 Україна» в судове засідання також не зявився, проте 07.12.2015р. звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що заперечує в повному обсязі проти задоволення скарги та просив розгляд скарги провести у його відсутність.

Зокрема, заперечення голови правління Кредитної спілки «ОСОБА_2 Україна» полягають в тому, що на даний час новий кредитор не надав державному виконавцю ухвалу суду про заміну стягувача у виконавчому провадженні і відповідно стягувачем у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-6153 про солідарне стягнення боргу з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 залишається Кредитна спілка «ОСОБА_2 Україна», а тому 10.03.2015р. державний виконавець відділу ДВС Бориспільського МРУЮ постановив законну постанову про відкриття виконавчого провадження про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «ОСОБА_2 Україна» боргу. (а.с. 33-34).

Боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, хоч повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відкладення чи оголошення перерви в розгляді скарги здійснюється в межах визначеного законом строку розгляду скарги.

Таким чином, оскільки судові засідання для розгляду даної скарги призначалися на 02.11.2015р., 17.11.2015р. та 07.12.2015р., при цьому заявник (скаржник) в жодне із засідань не зявляся, а представник відділу ДВС та стягувача надали заяви розгляд скарги без їх участі, беручи до уваги те, що в матеріалах справи достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд скарги без участі сторін.

Дослідивши матеріали скарги, цивільної справи №2-6153/10, матеріали виконавчого провадження ВП №46798534, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Як встановлено судом, рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 03.08.2010 року у цивільній справі №2-5934/09 задоволено позов Кредитної спілки «ОСОБА_2 Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача борг за договором кредиту № 171-08кКв від 20.10.2008р. в сумі 64602,10 грн., 120 грн. ІТЗ та 646,02 грн. судового збору.

27.08.2010р., ОСОБА_3 звернулася до Апеляційного суду Вінницької області з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 03.08.2010 року.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 29.12.2010р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 03.08.2010р. змінено, та стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «ОСОБА_2 Україна» борг за договором кредиту № 171-08кКв від 20.10.2008р. в сумі 45002,10грн., з яких 10000 грн. сума неповернутого тіла кредиту, 21002,10 грн. сума відсотків, 4000 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязання по сплаті боргу, 10000 грн. - штраф, 120 грн. ІТЗ та 450 грн. судового збору.

На виконання вищевказаного рішення суду Апеляційним судом Вінницької області 31.03.2011 року видано виконавчий лист, який було предявлено до відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції для примусового виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.05.2011р. державним виконавцем Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ЕП №26521865 з виконання зазначеного вище виконавчого листа (а.с. 57).

В той же час, як вбачається з відмітки державного виконавця, вчиненої на звороті виконавчого листа, останній 31.12.2014р. було повернуто стягувачу без виконання з посиланням на п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, 06.03.2015р. голова правління КС «ОСОБА_2 Україна» звернулася до ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області з заявою №100/ю від 25.02.2015р. про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа №2-6153-2010 від 29.12.2010р. про стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу в сумі 45572,10 грн.

До цієї заяви заявником надано оригінал виконавчого листа №2-6153-2010 від 29.12.2010р. та довіреність представника.

10.03.2015р., державним виконавцем Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 46798534 з виконання виконавчого листа № 2-6153, виданого 31.03.2011р. Апеляційним судом Вінницької області.

Визначаючись щодо правомірності винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження суд виходить з наступного.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Згідно з частиною 1 статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_6 України, - і за її межами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (далі - Закон №606-XIV).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 6 цього Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 17 Закону №606-XIV).

Вимоги до виконавчого документа встановлено статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Закону №606-XIV державний виконавець, за заявою стягувача або його представника про примусове

виконання рішення, відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Згідно з частиною 1 та 2 статі 25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, статтею 26 Закону №606-XIV передбачено перелік випадків коли державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, до яких відноситься:

1) пропуск встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17

цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого

провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм слідує висновок, що в разі звернення стягувача до відділу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження, до якої додано виконавчий документ який відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», за умови відсутності обставин передбачених статтею 26 вказаного Закону, державний виконавець зобовязаний протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження №46798534, судом встановлено, що виконавчий лист виданий 31.03.2011р. Апеляційним судом Вінницької області, який додано заявником до заяви про відкриття виконавчого провадження, відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», строк предявлення його до виконання не закінчився, підстав для винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження судом не встановлено, а відтак державним виконавцем в межах повноважень та у спосіб встановлений Законом України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №46798534 від 10.03.2015р.

Посилання скаржника на ту обставину, що у зв'язку зі зміною стягувача, змінилися підстави і обставини стягнення боргу із ОСОБА_3, а саме: переуступка боргу відбулася без згоди та повідомлення про переуступку поручителів, які за таких обставин повинні бути виключені з числа боржників по оплаті боргу ОСОБА_3 за кредитним договором №171-08 ККВ від 20 жовтня 2008 року, судом до уваги не приймаються оскільки відповідно до частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК).

В той же час, слід звернути увагу, що матеріали виконавчого провадження не містять належних та допустимих доказів того, що стягувачем - КС «ОСОБА_2 Україна» було відступлено право вимоги за вищевказаним виконавчим листом ЗНВ ПНФ «Примоколект Венчурний Фонд-1», а тому державний виконавець на час відкриття виконавчого провадження був позбавлений можливості враховувати обставини щодо наявності чи відсутності уступки права вимоги за виконавчим листом.

Наявна в матеріалах справи копія повідомлення боржника ОСОБА_3 №п-4171 від 21.07.2011р. (а.с. 58), про відступлення прав вимоги не є належним та допустимим доказом відступлення прав вимоги, оскільки таким доказом може бути відповідний договір. Крім того, матеріали справи не містять доказів повідомлення державного виконавця про наявність вищевказаних обставин.

Разом з тим, згідно з частиною 5 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з

власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини 1 статті 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Однак, матеріали справи не містять доказів заміни сторони виконавчого провадження та не містять доказів звернення боржників до державного виконавця чи до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що посилання скаржника у скарзі на незаконність постанови державного виконавця не знайшли свого підтвердження при розгляді скарги, висновки скаржника щодо порушення її прав є помилковими та повністю спростовуються матеріалами справи, а тому у задоволенні скарги, з підстав її заявлення, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 11, 17, 19, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 14, 378, 383 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП №46798534 від 10.03.2015р., відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: