Справа № 573/2203/15-ц
Номер провадження 6/573/43/15
У Х В А Л А

іменем України

06 жовтня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2015 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1, погоджене з начальником відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, яке мотивується тим, що у ВДВС Білопільського РУЮ знаходиться виконавче провадження № 32038042 від 04 квітня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "СК "Країна" коштів в сумі 14216,62 грн. відкрите на підставі виконавчого листа Білопільського районного суду. Посилаючись на те, що в ході примусового виконання вказаного вище виконавчого листа з боржника було стягнуто лише частину боргу, станом на 01 жовтня 2015 року залишок боргу по виконавчому листу складає 5876,57 грн., добровільно ОСОБА_2 існуючу заборгованість за виконавчим листом не сплачує, місце його знаходження не відоме, а тому старший державний виконавець державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 звернулась з даним поданням до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України подання державного виконавця розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засіданні старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, своє подання підтримала в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у ВДВС Білопільського РУЮ знаходиться виконавче провадження № 32038042 від 04 квітня 2012 року, яке відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Білопільським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "СК "Країна" 14028,42 грн. в рахунок відшкодування шкоди в порядку зворотньої вимоги та судові витрати в сумі 188,20 грн., що підтверджується наявною у справі ксерокопією виконавчого листа та ксерокопіями постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового його виконання (а.с. 3-4).

Підставою для тимчасового обмеження ОСОБА_2 у виїзді за кордон в поданні відділу ДВС Білопільського РУЮ зазначено те, що в ході примусового виконання вказаного вище виконавчого листа з боржника було стягнуто лише частину боргу, станом на 01 жовтня 2015 року залишок боргу по виконавчому листу складає 5876,57 грн., добровільно ОСОБА_2 існуючу заборгованість за виконавчим листом не сплачує та місце його знаходження не відоме.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

За п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Під "ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", про яке йде мова у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

В той же час, з урахуванням положень ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 313 Цивільного кодексу України, слід зазначити, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання заступника начальника відділу ДВС Білопільського РУЮ у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України подання державного виконавця розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Слід зазначити, що діючим законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Зі змісту п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, наданого державним виконавцем, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 намагається виїхати за межі України з метою ухилення від виконання зобовязань представник відділу ДВС Білопільського РУЮ не надав.

З запитом до Головного центру обробки спеціальної інформації стосовно виїзду за межі України ОСОБА_2 відділ ДВС Білопільського РУЮ не звертався.

В акті державного виконавця від 25 вересня 2015 року взагалі відсутні посилання на те, що ОСОБА_2 періодично виїздить за межі України, в ньому лише вказано, що зі слів брата боржника ОСОБА_3 стало відомо, що ОСОБА_2 поїхав на заробітки та відомості про його місце знаходження не відомі. Вказана інформація дає підстави державному виконавцю звернутись до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, а не для тимчасового обмеження виїзду за межі України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати боржника ОСОБА_2 таким, що ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а тому підстав для тимчасового обмеження його у виїзді за межі України немає.

У звязку з цим суд приходить до висновку, що у задоволенні подання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка приймає участь у розгляді справи, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя