Справа № 640/5066/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення,-

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення, в якій вона з подальшим уточненням просить відстрочити виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, усунення перешкод в користуванні квартирою та примусове виселення без надання іншого житла і зняття з реєстраційного обліку строком на 4 місяці. В обґрунтування зазначених вимог посилається на наступне. Заявник вважає дії ОСОБА_2 незаконними, тому вона звернулась з відповідною заявою до ГУ МВС України в Харківській області та 12.01.2015 року отримала відповідь згідно якої дана заява приєднана до зведеного кримінального провадження та в провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частину спірної квартири. Також заявник зазначила, що дана квартира є єдиним місцем проживання заявника та застосування відстрочки виконання рішення не завдасть шкоди ОСОБА_2, оскільки останній знаходиться у місцях позбавлення волі.

Заявник та її представник ОСОБА_3 в судове засідання зявились, уточнену заяву підтримали та просили задовольнити.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судове засідання зявилась, проти задоволення заяви заперечувала в повному обсязі, пояснюючи те що ОСОБА_1 не має іншого житла не є поважною причиною для відстрочки судового рішення.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду з наступних підстав.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 року, позов ОСОБА_2 задоволено та усунуто перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою №133 в буд. 319-А по вул. Ак. Павлова в м. Харкові шляхом визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування вказаною квартирою та виселенням її без надання іншого житлового приміщення з вказаної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку за даною адресою. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23.12.2014 року рішення Київського районного суду м. Харкова залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частину квартири.

Також, відповідно до відповіді СУ ГУМВС України в Харківській області від 12.01.2015 року №47/С-3234, заява ОСОБА_1 долучена до обєднаного кримінального провадження №0001112 за ч. 1,3 ст. 190 КК України та її доводи будуть перевірені під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Задоволення заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду не відповідатиме принципам, закріпленим у ст. 3 ЦК України, та вимогам ст. 373 ЦПК України щодо поважності причин для відстрочки виконання рішення суду та призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_2, на користь якого ухвалено рішення суду. Доводи ОСОБА_1 щодо того, що вона не має іншого житла та ОСОБА_2 може відчужити спірну квартиру не є тією обставиною, що утруднює виконання судового рішення, оскільки реалізація нерухомого майна є одним із способів, а не винятковим способом примусового виконання рішення суду. Крім того, ОСОБА_1 не позбавлена права в подальшому після задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частину квартири, звернутися до суду з заявою в порядку ст. 361 ЦПК України. Крім того, ті обставини, що ОСОБА_2 знаходиться в місцях позбавлення волі, а ОСОБА_1 звернулась до ОВС з заявою щодо вчинення злочину, не може бути розцінений як винятковий випадок для відстрочки виконання рішення суду. Тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-дений строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

СУДДЯ