Номер провадження: 22-ц/785/532/15
Головуючий у першій інстанції Рева С. В.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Суворова В.О.,

Черевка П.М.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2014 року по справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про захист прав споживачів,-

встановила:

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про захист прав споживачів.

Під час розгляду справи від представника ПАТ КБ "Приватбанк" надійшла заява про закриття провадження у справі з посиланням на те, що відповідно до чинного законодавства України справи між юридичними особами розглядаються за правилами господарського судочинства.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2014 року провадження по справі закрито.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст ухвали, яка оскаржена, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_3 є фізичною особою - підприємцем, тобто є юридичною особою, відповідач ПАТ КБ "Приватбанк" також є юридичною особою, а справи між юридичними особами повинні розглядатися в порядку господарського судочинства.

Апеляційним судом встановлено, що 05 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ "Приватбанк" про захист прав споживача фінансових послуг (а.с.1-9).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2014 року відкрито провадження по справі, та справу призначено до розгляду (а.с.29).

05.12.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про зміну позовних вимог, та, посилаючись на ЗУ "Про захист прав споживачів", просив визнати недійсними умови кредитування (а.с.35-47).

05.12.2014 року представник ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з заявою про закриття провадження по справі з посиланням на те, що оскільки позивач є фізичною особою - підприємцем, то справи між юридичними особами повинні розглядатися за правилами господарського судочинства (а.с.33).

Оскаржуваною ухвалою провадження по справі закрито.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_3 є фізичною особою - підприємцем, про що зазначив у поданій до суду позовній заяві.

Так, в заяві про відкриття рахунку та в заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_3 також вказано як фізичну особу - підприємця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цих Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З Аналізу судової практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009-2012 рр.) Верховного Суду України вбачається, що відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон України від 12 травня 1991 р. № 1023-ХІІ "Про захист прав споживачів" (далі - Закон № 1023-ХІІ). Зазначеним Законом встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-ХІІ споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Ураховуючи зазначене, судовий захист прав споживачів здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження за позовами фізичних осіб - споживачів товарів, робіт і послуг.

Зазначений висновок випливає також з положень ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що чинним законодавством України встановлено, що справи між фізичними особами - підприємцями та юридичними особами розглядаються в порядку господарського судочинства, тому цілком законно та правомірно закрив провадження по справі.

Слід також зазначити, щодо спорів, які виникають з кредитних правовідносин, застосування Закону України "Про захист прав споживачів" можливо у разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі зазначеного, суд першої інстанції ухвалив законну, обґрунтовану ухвалу, постановлену відповідно до вимог чинного законодавства, тому колегія судів не вбачає причин для її скасування.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

П.М. Черевко