Справа № 297/2513/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Фейіра О. О., при секретарі Кузьма Т.В., з участю представника скаржника ОСОБА_1, представника особи дії якої оскаржуються ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Берегово справу за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на дії державного виконавця,-

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області зі скаргою на дії державного виконавця, та просить суд поновити строк для звернення до суду та визнати дії в.о. начальника відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції ОСОБА_4 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №48580336 від 28 серпня 2015 року незаконними та скасувати її.

Скаргу мотивовано тим, що 28 серпня 2015 року в.о. начальника відділу Берегівського РУЮ ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48580336 від 28 серпня 2015 року на підставі виконавчого листа №701/2426/12, виданого 21 травня 2013 року Берегівським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованості за договором позики. Вважає таку постанову незаконною, оскільки виконавче провадження відкрито не за місцем виконання рішення суду. Крім того, на виконанні в ДВС Ужгородського міського управління юстиції в Закарпатській області знаходиться виконавче провадження відкрите на підставі вищевказаного виконавчого листа. Також, виконавче провадження відкрито після пропуску строку пред"явлення виконавчого листа до виконання. А тому просить суд визнати дії в.о. начальника відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції ОСОБА_4 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №48580336 від 28 серпня 2015 року незаконними та скасувати її.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 скаргу підтримав, з підстав, зазначених в такій, просив її задоволити.

Особа, дії якої оскаржуються ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилася, подала до суду заперечення проти скарги та згідно такого просить в задоволенні скарги відмовити (а.с.11-14).

Представник особи дії якої оскаржуються ОСОБА_2 вважав скаргу безпідставною, просив в задоволенні такої відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою заступника начальника відділу ДВС Берегівського РУЮ ОСОБА_4 від 28 серпня 2015 року відкрито виконавче провадження ВП №48580336, на підставі виконавчого листа №701/2426/12 виданого 21 травня 2013 року Берегівським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 509 878,94 гривень (а.с. 6).

Доводи представника скаржника про те, що виконавче провадження відкрито не за місцем виконання рішення суду, крім того, на виконанні в ДВС Ужгородського міського управління юстиції в Закарпатській області знаходиться виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа №701/2426/12 виданого 21 травня 2013 року Берегівським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 509 878,94 гривень , суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Як ствердив в судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2, вищевказаний виконавчий лист надійшов на виконання за належністю з міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції 26 серпня 2015 року (а.с. 15-16).

Згідно постанови головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міського управління юстиції від 18 серпня 2015 року, підставою закінчення виконавчого провадження ВП № 46846262 від 18 серпня 2015 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» міським відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції та направлення виконавчого листа за належністю до відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції слугувало те, що згідно Ухвали Вищого Спеціалізованого суду України від 01.07.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 08.07.2014 року скасовано, ухвалу Берегівського районного суду від 28.03.2014 року залишено в силі, що в свою чергу надає можливість реалізації частки нерухомого майна боржника за адресою м. Берегово, вул. Мукачівська, 139. Крім того, у боржника ОСОБА_3 відсутнє майно на території м. Ужгорода на яке може бути звернуто стягнення з метою погашення заборгованості, і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (а.с. 16-20).

Разом з тим, у виконавчому листі №701/2426/12 виданому 21 травня 2013 року Берегівським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 загальної суми боргу в розмірі 509 878,94 гривень, місце проживання боржника ОСОБА_3 зазначено м. Берегово, вул. Мукачівська, 139 (а.с. 22).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2. ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Твердження представника скаржника про те, що виконавче провадження відкрито після пропуску строку пред"явлення виконавчого листа до виконання, суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Строк предявлення виконавчого листа № 701/2426/12 виданого 21.05.2013 року Берегівським районним судом не закінчився, оскільки переривався предявленням зазначеного виконавчого листа до виконання.

Так, як встановлено з матеріалів справи, вперше вказаний виконавчий лист було предявлено до виконання 29 травня 2013 року.

29 травня 2013 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції ОСОБА_4, відповідно до вимог ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою було відкрито виконавче провадження ВП № 38202585 (а.с. 25).

23 грудня 2014 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції ОСОБА_4, відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у звязку з направленням виконавчого документа за належністю до міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, оскільки згідно повідомлення адресно-довідкового бюро № 9719 від 29.09.2014 року було встановлено, що боржник проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, а на території Берегівського району майна належного боржнику не виявлено (а.с. 26).

18 серпня 2015 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6, відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 46846262, в звязку направлення виконавчого листа за належністю до відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції, так-як згідно Ухвали Вищого Спеціалізованого суду України від 01.07.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 08.07.2014 року скасовано, ухвалу Берегівського районного суду від 28.03.2014 року залишено в силі, що в свою чергу надає можливість реалізації частки нерухомого майна боржника за адресою м. Берегово, вул. Мукачівська, 139. Крім цього, у боржника ОСОБА_3 відсутнє майно на території м. Ужгорода на яке може бути звернуто стягнення з метою погашення заборгованості, і здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (а.с. 15-20).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно ч. 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та зясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі вказані обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Отже, суд приходить до висновку, що наведені боржником в поданій скарзі доводи щодо порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» при відкритті виконавчого провадження є необгрунтованими, безпідставними, а тому вважає у задоволенні скарги відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 294, 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

поновити ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_3 строк звернення зі скаргою на дії державного виконавця до суду.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на дії державного виконавця - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя ОСОБА_7.