Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/3436/15-ц Головуючий у 1-й інст. Корицька В. О.
Категорія 30 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.,

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05 листопада 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 24.07.2004 року по 02.04.2007 року перебував у шлюбі з відповідачем. В період проживання в зареєстрованому шлюбі, 05.10.2005 року між ним та ПАТ „КБ „Надра" був укладений кредитний договір №05/10/2005/840-Н/111, відповідно до умов якого він отримав кошти на придбання квартири АДРЕСА_1. Того ж дня між відповідачем та ПАТ „КБ „Надра" було укладено договір поруки, а між ним та ПАТ „КБ „Надра" крім того укладено іпотечний договір на вказану квартиру. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 20.11.2012 року за ОСОБА_2 визнано право власності на ? частину квартири, при цьому їх обох визнано зобов'язаними перед ПАТ „КБ „Надра" зі сплати залишку кредиту за кредитним договором із врахуванням сплаченої суми. Посилаючись на те, що за період з листопада 2007 року по лютий 2015 року він одноосібно з метою погашення кредитного договору сплачував кошти на користь ПАТ „КБ „Надра", уточнивши свої вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних 154 841,05 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05 листопада 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 70 330,32 грн. та судовий збір у сумі 703,30 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та просить ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що під час судових засідань вона неодноразово заявляла клопотання про притягнення ПАТ „КБ „Надра" до участі в розгляді справи як третьої особи, оскільки кошти за кредитним договором стягуються. Вказує, що судова практика йде тим шляхом, що визнає борги, як частину спільної власності подружжя в тому разі, якщо вони виникли із зобов'язань в інтересах сім'ї та враховує ці борги при поділі майна. Крім того зазначає, що суд не врахував того факту, що вона є фінансовим поручителем по вказаному кредиту, що суперечить позиції суду про законність стягнення з неї на користь колишнього чоловіка сум по кредиту.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2004 року. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02.04.2007 року шлюб між сторонами розірвано.

В період перебування в шлюбі, а саме 05.10.2005 року між ПАТ КБ „Надра" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кошти на придбання квартири АДРЕСА_2.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 20.11.2012 року визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. Визнано ОСОБА_2 зобов'язаною особою перед ПАТ „КБ „Надра" зі сплати залишку кредиту за кредитним договором №05/10/2005/840-Н/111 від 05.10.2005 року, з врахуванням сплаченої суми боргу за кредитом. Визнано ОСОБА_1 зобов'язаною особою перед ПАТ „КБ „Надра" зі сплати залишку кредиту за кредитним договором №05/10/2005/840-Н/111 від 05.10.2005 року, з врахуванням сплаченої суми боргу за кредитом /а.с.16-20/.

Зазначеним рішення встановлено, що початкова сума кредиту становила 19800дол. США, а станом на дату розлучення сторін - 19 301,52дол. США /а.с.18/.

Банківськими квитанціями, які містяться в матеріалах справи, підтверджується, що позивач з метою погашення кредиту перед банком за період з листопада 2007 року по лютий 2015 року одноособово сплатив на користь ПАТ „КБ „Надра" 200221,14грн./25-83,136-14/.

Водночас, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04.11.2005 року між Житомирським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та ОСОБА_1 було укладено договір про додаткову компенсацію відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім'ям , згідно якого Фонд у зв'язку із придбанням молодою сім'єю житла зобов'язувався відшкодувати платнику кредиту частину сплачених ним відсотків /а.с.126-127/.

За повідомленням Фонду від 30.09.2015 року відповідно до укладеного договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків від 04.11.2005 року №297, сім'ї в особі ОСОБА_1 була фактично перерахована часткова компенсація відповідно до поданих реєстрів позичальників про суму погашення кредиту та сплати відсотків ПАТ „КБ „Надра" за період з 01.01.2007 року по 31.12.2014 року в розмірі 59560,50 грн./а.с.124/.

Встановивши такі обставини справи та правильно застосувавши до спірних правовідносин норми ч.2 ст.543, ч.1 ст.544 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплачених останнім одноособово сум кредитного боргу після розірвання шлюбу у розмірі 70330,32грн. (200221,14 грн.- 59560,50грн.:2чол.).

Не притягнення до участі у справі як третьої особи ПАТ „КБ „Надра", на що є посилання в апеляційній скарзі, не є процесуальним порушенням, оскільки спір, що виник між сторонами, стосується регресної вимоги одного боржника до іншого і не зачіпає інтересів банку.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_2 є фінансовим поручителем за кредитним договором ОСОБА_1, а тому ця обставина суперечить вимогам позивача про стягнення з неї на його користь коштів, на правильність рішення суду не впливає, оскільки виникає з різних правовідносин.

В решті рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308 ,313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді