АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1103/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Колода Л.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПодороги В. М.
суддівДемченка В. А. , Василенко Л. І.
при секретаріВолвенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05 листопада 2008 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" до ОСОБА_6, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

в с т а н о в и л а :

24 липня 2008 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що на підставі кредитного договору № МКЕЧ - 224-07 від 27 червня 2007 року позивач надав відповідачу ОСОБА_9 кредит в розмірі 5000 доларів США зі сплатою 23,0 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 26 грудня 2008 pоку, що підтверджується договором кредиту та квитанцією про отримання коштів.

Згідно умов п. 3.2 договору кредиту повернення кредиту здійснюється щомісячно до 20 числа кожного місяця, згідно з графіком, який зазначений в додатку № 1 до договору кредиту, у складі щомісячного платежу в сумі 332, 18 доларів США, який включає в себе щомісячний платіж по кредиту та щомісячні проценти за користування кредитом.

Позичальник порушив графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

08 липня 2008 року відповідачу ОСОБА_9 була направлена вимога про дострокове повернення всієї суми кредиту.

Однак вимога позивача не була виконана, кредит не повернутий, заборгованість по кредиту складає:

-2766,01 дол. США, що по курсу НБУ на 18 липня 2008 року становить 13389,7 грн. - заборгованість за кредитом;

-55,95 доларів США, що по курсу НБУ на 18 липня 2008 року становить 270,84грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;

-1528,59 доларів США, що по курсу НБУ на 18 липня 2008 року становить 7399,60 грн. - заборгованість за простроченим кредитом;

-464,49 доларів США, що складає по курсу НБУ на 18 липня 2008 року становить 2248,50 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;

-8809,45 грн. - пеня.

В день укладення договору кредиту між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачами ОСОБА_9, ОСОБА_6 був укладений договір поруки № МПЧ - 224-07, відповідно до якого ОСОБА_6 зобов'язалася перед Банком в повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_9 зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом та передбачених договором кредиту штрафних санкцій.

На підставі вищевикладеного просило суд стягнути з ОСОБА_9, ОСОБА_6 солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по поверненню кредиту в розмірі 32118 грн. 10 коп., 321 грн. 18 коп. судового збору та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2008 року задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_9, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредитному договору в розмірі 32118 грн. 10 коп.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм права, що призвели до неправильного вирішення питання, просила скасувати рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05 листопада 2008 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27 червня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_9 був укладений кредитний договір № МКЕЧ - 224-07, згідно якого відповідач ОСОБА_9 отримав 5000 доларів США зі сплатою 23,0 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 26 грудня 2008 року (а.с.5-6).

Згідно умов п. 3.2 договору кредиту повернення кредиту здійснюється щомісячно до 20 числа кожного місяця, згідно з графіком, який зазначений в додатку № 1 до договору кредиту.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Факт отримання ОСОБА_9 зазначених коштів підтверджується заявою на видачу готівки від 27 червня 2007 року (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_9 не виконував обов'язку по сплаті кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

08 липня 2008 року відповідачу ОСОБА_9 була направлена та отримана ним 15 липня 2008 року вимога про повернення заборгованості по кредиту (а.с.9,11).

Однак вимога не виконана, кредит не повернутий, а з розрахунку заборгованості за вищезазначеним договором (а.с.4) вбачається, що станом на 18 липня 2008 року заборгованість ОСОБА_9 дорівнює 32 118,09 грн., яка складається з наступного:

- 2766,01 дол. США, що по курсу НБУ на 18 липня 2008 року становить 13389,7 грн. - заборгованість за кредитом;

- 55,95 доларів США, по курсу НБУ на 18 липня 2008 року становить 270,84 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;

- 1528,59 доларів США, що по курсу НБУ на 18 липня 2008 року становить 7399,60 грн. - заборгованість за простроченим кредитом;

- 464,49 доларів США, що складає по курсу НБУ на 18 липня 2008 року становить 2248,50 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;

-8809,45 грн. - пеня.

27 червня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_6, ОСОБА_9 був укладений договір поруки № МПЧ - 224-07, відповідно до якого ОСОБА_6 зобов'язалася перед Банком в повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_9 зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом та передбачених договором кредиту штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 554 ЦК України та п. 2.1, 2.2 договору поруки у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З копії паспорта ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вбачається та підтверджено в судовому засіданні, що з 1995 року вони перебувають у шлюбі (а.с.77, 88).

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 зазначала, що про наявність оскаржуваного рішення ОСОБА_6 не знала, не отримувала його копію, категорично заперечує факт підписання договору поруки та не надавала іншим особам згоди чи доручення укладення від її імені договору поруки, а різниця між підписом на договорі поруки та в паспорті є суттєвою, а тому договір поруки № МПЧ-224-07 від 27 червня 2007 року повинен бути визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 неодноразово повідомлялась про розгляд зазначеної справи(а.с.21, 40), тому мала можливість як подати заперечення на позов, так і зустрічний позов про визнання договору поруки недійсним.

12 вересня 2008 року від ОСОБА_6 надійшла заява за Вх. № 15845 та в якій просила розглядати справу без її участі(а.с.23).

04 листопада 2008 року від ОСОБА_6 надійшла заява за Вх. № 19289, в якій просила розглядати справу без її участі, а позовні вимоги визнає (а.с. 36).

Відповідно до пп. 3 п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

В п. 25 вищезазначеної постанови роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Проте в ході розгляду справи сторона може відмовитися від визнання нею чи її представником обставин, довівши при цьому належними та допустимими доказами, що вона визнала обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози, тяжкої обставини або обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною (частина перша статті 178 ЦПК). При доведеності причин відмови від визнання обставин суд постановляє ухвалу, яка оскарженню не підлягає, після чого такі обставини доводяться в загальному порядку. Зокрема, це означає, що іншій стороні у справі може бути надано право подати докази на підтвердження чи заперечення тих обставин, які вона своєчасно (стаття 131 ЦПК) не подала у зв'язку з попереднім визнанням обставин.

Однак, як суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі ОСОБА_6 не надала жодного доказу того, що вона визнала обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози, тяжкої обставини або обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною.

Крім того, 30 вересня 2009 року ОСОБА_9 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання оскаржуваного рішення (а.с. 61). До даної заяви додана довідка про доходи дружини, а саме довідка Черкаської торгово-промислової палати про доходи №25/02 від 20 вересня 2010 року видана ОСОБА_6(а.с.65-66).

19 жовтня 2010 року ОСОБА_6 подала клопотання, яким просила задовольнити заяву ОСОБА_9 в повному обсязі та розстрочити виконання виконавчого листа № 2-3716, виданого 17 листопада 2008 року Придніпровським районним судом міста Черкаси про стягнення з неї та ОСОБА_9 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу солідарно, на 15 місяців, а саме: чотирнадцять місяців по 2000 грн. і останній місяць - 1628, 10 грн.(а.с.101).

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстави для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює та ухвалив законне і обґрунтоване рішення, підстав для зміни чи скасування якого судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05 листопада 2008 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" до ОСОБА_6, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості по кредитному договору - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :