У х в а л а

9 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Закропивного О.В.,

Лесько А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом прокурора міста Ірпеня Київської області в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а:

Прокурор м. Ірпеня Київської області в інтересах держави звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилався на те, що проведеною перевіркою встановлено, що рішенням Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року № 1943/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,1500 га, на підставі якого він отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 903328.

У подальшому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 5 червня 2009 року спірну земельну ділянку ОСОБА_4 відчужив ОСОБА_3, у зв'язку з чим на державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 903328 зроблено відмітку про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_3

Разом із тим рішення Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року № 1943/25-5 та виданий на його підставі на ім'я ОСОБА_4 державний акт на право власності на земельну ділянку є незаконними, оскільки при їх прийнятті та оформленні допущено порушення вимог чинного законодавства.

Також прокурор зазначав, що зазначена земельна ділянка знаходиться за межами смт Коцюбинське, що підтверджується висновком судово-землевпорядної експертизи від 5 березня 2012 року № 325, проведеної Київським державним підприємством геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика», у зв'язку з чим Коцюбинська селищна рада не мала права розпоряджатися даною земельною ділянкою та передавати її у власність ОСОБА_4

Крім того, спірна земельна ділянка належить до земель лісового фонду, які знаходяться у постійному користуванні комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство», яке згоди на вилучення цієї ділянки для передачі її у власність відповідачу не надавало. Також при розпорядженні вказаною земельною ділянкою Коцюбинською селищною радою порушено вимоги ст. ст. 20, 21 ЗК України та ст. 57 ЛК України щодо порядку зміни цільового призначення землі, оскільки зміна цільового призначення спірної земельної ділянки на порушення встановлених чинним законодавством вимог не проводилася, будь-яких рішень щодо такої зміни не приймалося.

У зв'язку з цим прокурор м. Ірпеня Київської області просив визнати недійсним рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 24 грудня 2008 року № 1943/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1; визнати недійсним державний акт серії ЯЖ № 903328, виданий на ім'я ОСОБА_4, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_3, скасувати його державну реєстрацію та визнати право власності на земельну ділянку.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2013 року позовні вимоги прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа - Комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку задоволено частково. Визнано недійсним рішення Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року № 1943/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1». Визнано недійсним державний акт серії ЯЖ № 903328 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:040:0021, виданий на ім'я ОСОБА_4, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_3 та скасовано його державну реєстрацію. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 22 січня 2014 року заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2013 року в частині визнання недійсним державного акта серії ЯЖ № 903328 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:040:0021, виданого на ім'я ОСОБА_4, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_3 та скасування його державної реєстрації скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року рішення апеляційного суду Київської області від 22 січня 2014 року, яким частково скасовано заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2013 року, скасовано, залишено в силі заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2013 року.

У поданій заяві ОСОБА_3 просить переглянути ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм закону, що потягло ухвалення різних за змістом рішень у подібних правовідносинах. Так, заявник зазначає, що судом касаційної інстанції неоднаково застосовані норми ч. 1 ст. 155 ЗК України, ст. 388 ЦК України.

Згідно із ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

На підтвердження своїх доводів заявник долучив до заяви копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2014 року, 21 травня 2014 року, 15 травня 2014 року, 19 березня 2014 року, 12 лютого 2014 року, 17 жовтня 2012 року.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Із доданих до заяви копій ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2014 року, 21 травня 2014 року, 15 травня 2014 року, 19 березня 2014 року, 12 лютого 2014 року, 17 жовтня 2012 року, на які заявник посилається як на підставу перегляду судового рішення, випливає різне визначення предмета регулювання правових норм, різні підстави та зміст позовних вимог й різні фактичні обставини у порівнянні із судовим рішенням, про перегляд якого подається заява.

Таким чином, зі змісту доданих копій ухвал не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, тому у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за заявою ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом прокурора міста Ірпеня Київської області в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

судді: Т.П. Дербенцева

О.В. Закропивний

А.О. Лесько

М.Є. Червинська