Справа № 188/788/14-ц
Провадження № 2/188/12/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О., при секретарі Хандрига Л.І., розглянувши в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірми «Зоря», третя особа - ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо транспортною пригодою,

встановив:

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Української пожежно страхової компанії» та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірми «Зоря» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо транспортною пригодою.

23.06.2014 року позивачка в порядку, передбаченому ст.31 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, уточнила позовні вимоги, виключивши з позову вимоги до Приватного акціонерного товариства «Української пожежно страхової компанії» та зазначивши в якості третьої особи ОСОБА_3.

02.07.2014 року і 30.10.2014 року позивачка подавала заяви про збільшення позовних вимог.

05.02.2015 року позивачка подала заяву про зменшення позовних вимог.

В обґрунтування уточненого позову із зменшеними позовними вимогами позивач зазначає, що 12 липня 2013 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки «КАМАЗ-45143» (джерело підвищеної небезпеки), державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоря», (далі за текстом відповідач ), порушивши норму пункту 16.11. Правил дорожнього руху при наявності дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», а саме, не надавши перевагу у русі, скоїв зіткнення з автомобілем «DAEWOO LEGANZA», державний номер НОМЕР_2, який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (далі за текстом - позивачка), яка на час зіткнення перебувала у якості переднього пасажира.

Вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2013 року (набрав законної сили 13.01.2014 року) у справі №181/1250/13-к провадження №1-кп/181/44/13 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і засуджено до кримінального покарання ОСОБА_3, який перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем та виконуючи службові обов'язки, керуючи транспортним засобом, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, наслідком якої стало завдання механічних пошкоджень приватній власності позивачки, а саме транспортному засобу - легковому автомобілю «DAEWOO LEGANZA», державний номер НОМЕР_2 та завдання шкоди здоров'ю позивачки у вигляді тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що підтверджується висновком експерта № 225 від 31.08.2013 року, виконаного Межівським міжрайонним відділенням КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичних експертиз Дніпропетровської обласної ради", з якого вбачається, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді: відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійно-рвана рана шкіряних покровів чола праворуч, верхнього віка правого ока, гематома шкіряних покровів нижнього віка правового ока, субкон'юнктивальний крововилив правого ока, поперековий перелом верхньої вітки правої виличної кістки, закриті переломи: косий 3-го ребра та поперековий 5-го ребра по задньо-підпахвенній лінії правої половини грудної клітки, садно шкіряних покровів спинки носа.

Цивільний позов у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000487 до ОСОБА_3 та відповідача не подавався.

Позивачка зазначає, що особою, яка несе відповідальність за шкоду, завдану їй, є відповідач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоря», як власник джерела підвищеної небезпеки - транспортного засобу марки «КАМАЗ-45143» державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду під час виконання трудових обов'язків, будучи працівником відповідача, що встановлено вироком суду.

На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 16,23, ч.3 ст.386, 1167, 1172, 1187, 1194 ЦК України позивачка просила стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Зоря" (52911, Дніпропетровська обл., с. Слов'янка, вул. Леніна, 11, ) на користь ОСОБА_1 (52700, Дніпропетровська обл., Петропавлівський район, смт. Петропавлівка, вул. Жовтнева, 76, ІПН НОМЕР_3) витрати понесені на евакуацію транспортного засобу у розмірі 1700,00 грн., витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 19999,38 грн., суму завданої моральної шкоди у розмірі 70 000,00 (сімдесят тисяч) гривен.

16.05.2014 року позивачка подала заяву про забезпечення свого позову, в якій зазначала наступне.

В провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровській області перебуває позовна заява щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненою дорожньо-транспортною пригодою від 12 липня 2013 року до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоря» завданих матеріальних збитків та моральної шкоди.

Вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2013 року (набрав законної сили 13.01.2014 року) у справі №181/1250/13-к провадження №1-кп/181/44/13 засуджено винну особу у дорожньо-транспортній пригоді - ОСОБА_3, який перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем та виконуючи службові обов'язки керуючи транспортним засобом відповідача вчинив дорожньо-транспортну пригоду, наслідком якої стало фізичне знищення належної їй приватної власності, а саме транспортного засобу - легковий автомобіль «DAEWOO LEGANZA», державний номер НОМЕР_2, та завдання шкоди її здоров'ю у вигляді нанесення травм середньої тяжкості.

Позивачка звертала увагу суду на те, що відповідач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоря», , у добровільному порядку відмовляється здійснити будь які виплати, пов'язані з відшкодуванням спричиненої позивачу шкоди, за весь період досудового слідства по кримінальному провадженню, яке внесене до ЄРДР за №0000487 та розгляді кримінальної справи у суді, не здійснило жодних спроб компенсувати позивачці хоча б вартості лікарських препаратів, та усіляко ухилялось від матеріального відшкодування, що може свідчити про те, що відповідач може здійснити дії, пов'язані з унеможливленням або ж утрудненням виконання рішення суду, яке може бути ухвалене по даній справі на користь позивачки.

З цього позивачка зробила висновок, що у неї в подальшому можуть виникнути труднощі, або взагалі неможливість отримання відшкодування матеріальної та моральної шкоди від відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоря».

При таких обставинах, з підстав передбачених ст. ст. 151, 152 ЦПК України, на час розгляду справи в суді, на думку позивача, необхідно вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту на розрахункові рахунки ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоря», в межах позовних вимог, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненою дорожньо-транспортною пригодою, бо є велика ймовірність унеможливлення виконання рішення суду у подальшому, приховування майна та грошових коштів, або вчинення інших дій, пов'язаних з неможливістю виконати рішення суду.

Посилаючись на викладене та ст.ст. 3,15,151,152 ЦПК, абз. 2 п. 1 Постанови Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року за № 9, позивач просила суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на розрахункові рахунки відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоря», , на суму позовних вимог у розмірі 94381 грн. 59 коп.,оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою від 02.06.2014 року заяву позивачки про забезпечення позову було задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову у виді арешту грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоря», , в межах заявлених позовних вимог у розмірі 94381 (дев'яносто чотири тисячі триста вісімдесят одна) грн. 59 коп.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.09.2014 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоря» задоволено.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02.06.2014 року скасовано і справу направлено для нового вирішення питання.

Скасовуючи вказану ухвалу, апеляційний суд послався на ту підставу, що суд першої інстанції, забезпечуючи позов арештом коштів в розмірі 94381,59 гривень, які знаходяться на розрахункових рахунках ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоря», не з'ясував, які саме розрахункові рахунки має ця юридична особа, чи не перешкоджає цей арешт рухові коштів, за рахунок яких здійснюється діяльність юридичної особи, а саме сплачуються податки, збори, заробітна плата та інше. Крім того, суд не з'ясував чи має будь-яке майно вказана юридична особа і не з'ясував, чи можливо забезпечити позов накладенням арешту або заборонення на відчуження на будь-яке нерухоме чи рухоме майно.

13.10.2014 року представником позивачки на виконання ухвали апеляційного суду додатково до заяви про забезпечення позову надано відповідь на адвокатський запит з управління державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області за вих. № 14/ 93 аз від 13.10.2014 року щодо транспортних засобів, що перебувають у власності відповідача (а.с.85) та копію відповіді Державної податкової служби України № НОМЕР_4 від 15.07.2014 року про номери рахунків відповідача (а.с.87), відкритих у банках та інших фінансових установах.

Ухвалою від 31.10.2014 року заяву позивачки про забезпечення позову було задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову у виді арешту всього рухомого майна та заборони його відчуження, яке належить відповідачу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоря», , зареєстрованого за адресою його місцезнаходження по вулиці Леніна, будинок 11 в с.Слов'янка Межівського району Дніпропетровської області, поштовий індекс 52911, в межах заявлених позовних вимог у розмірі 115381,37 (сто п'ятнадцять тисяч триста вісімдесят одна) грн. 37 коп.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.12.2014 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоря» задоволено.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2014 року скасовано і справу направлено на новий розгляд питання.

Скасовуючи вказану ухвалу, апеляційний суд послався на ту підставу, що суд першої інстанції порушив порядок розгляду, розглянувши питання одноособово, а не в судовому засіданні, оскільки питання розглядалося на стадії судового розгляду. 0

5.02.2015 року позивачка подала нову заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоря», , зареєстрованого за адресою його місцезнаходження по вулиці Леніна, будинок 11 в с.Слов'янка Межівського району Дніпропетровської області, поштовий індекс 52911,у вигляді транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER,державний номер НОМЕР_5 сірого кольору 2006 року випуску, двигун № 4G69МК0361,кузов № НОМЕР_6.

В обгрунтування заяви зазначає додатково до викладеного у попередніх заявах про забезпечення позову, що відповідач надав недостовірні дані щодо своїх банківських рахунків виконавчій службі, що підтверджується листом відповідача №105 від 18.07.2014 року та відповіддю Державної податкової служби від 15.07.2014 року на запит державного виконавця (копії цих документів додано до заяви від 05.02.2015 року), що, на її думку свідчить про недобросовісність відповідача.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заяву.

Представник відповідача заперечував, посилаючись на те, що відповідач стабільно працює, не має боргів, які б завадили йому виконати рішення суду в разі задоволення позовних вимог по цій справі, однак ніяких доказів на підтвердження обставин, на які він послався не надав.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі,вивчивши заяву позивачки, надані нею додаткові матеріали та інші матеріали цивільної справи, суд, враховуючи вказівки апеляційного суду, викладені в ухвалі від 11.12.2014 року, вважає, що заява позивачки про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини, на які посилається позивачка, підтверджуються доданими до позову доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч.3).

Суд вважає, що для забезпечення позову буде доцільним вжити заходи забезпечення позову у виді арешту вказаного у заяві про забезпечення позову рухомого майна, належного відповідачу, заборонивши його відчуження.

Згідно з ч.9 ст.153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася в с.Українське Петропавлівського району Дніпропетровської області, зареєстрована за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, поштовий індекс 52700, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, шляхом накладення арешту на рухоме майно ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоря», , зареєстрованого за адресою його місцезнаходження по вулиці Леніна, будинок 11 в с.Слов'янка Межівського району Дніпропетровської області, поштовий індекс 52911,у вигляді транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER,державний номер НОМЕР_5 сірого кольору 2006 року випуску, двигун № 4G69МК0361,кузов № НОМЕР_6.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копія ухвали надсилається особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 291-296 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя

ОСОБА_4