Справа № 456/5091/14-ц
Провадження № 2/456/415/2015
РІШЕННЯ

іменем України

07 травня 2015 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М.

при секретарі Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу "Стрийська дистанція колії" Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" про поновлення на роботі, -

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він відповідно до наказу №302-ос від 20.05.2008 року був прийнятий на посаду машиніста-інструктора бригади спеціального самохідного рухомого складу відокремленого підрозділу "Стрийська дистанція колії" Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця". Наказом №328/ос від 01.12.2014 року начальника відокремленого підрозділу "Стрийська дистанція колії" його було звільнено з займаної посади згідно з п. 7 ст. 36 КЗпП України - у зв'язку з набранням законної сили вироку Залізничного районного суду м. Львова від 23.10.2014 року. Вказане звільнення його з посади вважає незаконним та безпідставним. Так, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.10.2014 року його було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України та звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України і призначено випробувальний термін строком на 2 роки. На цій підставі вважає, що на нього не поширюються норма п.7 ст. 36 КЗпП України. Таким чином, відповідач звільнив його без законної на те підстави, а тому позивач просить поновити його на посаді машиніста-інструктора бригад спеціального самохідного рухомого складу Відокремленого підрозділу "Стрийська дистанція колії" Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця".

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позові обставини, суду пояснивши, що вирок Залізничного районного суду м. Львова щодо нього ухвалено не як стосовно посадової особи, що здійснює керівництво та на яку покладено обов'язки, пов'язані із виконанням адміністративно-господарських функцій. Тим самим суд не заборонив йому працювати на посаді машиніста-інструктора бригад спеціального самохідного рухомого складу. Згідно Наказу № 302-ос від 20.05.2008 року його прийнято на посаду машиністом-інструктором бригади спеціального самохідного рухомого складу відокремленого підрозділу "Стрийська дистанція колії". Ні робоча інструкція, ні Інструкція з технічного обслуговування та експлуатації спеціального самохідного рухомого складу на залізницях України, ні Інструкція машиніста-інструктора бригад спеціального самохідного рухомого складу не передбачає обов'язків по здійсненню управління та розпорядження державним майном, які б покладалися на нього, як на машиніста-інструктора бригад спеціального самохідного рухомого складу. Крім того, в розумінні ст.135-1 Кодексу законів про працю України він не укладав з підприємством жодного договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, оскільки його посада чи робота не входить до переліку посад чи робіт, передбаченого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 р. №447/24. Виходячи з цього його функціональні обов'язки машиніста-інструктора ССРС не відносяться до категорії адміністративно-господарських обов'язків керівної посади. Вироком суду його звільнено від відбування покарання з випробуванням. Крім того, Залізничний районний суд м. Львова не поклав на нього обов'язки, передбачені ст. 76 КК України. Така обставина не виключає можливість продовження роботи машиністом-інструктором. Також вона не є перешкодою у здійсненні мною функціональних обов'язків, передбачених робочою інструкцією, оскільки він не обіймає керівні посади, пов'язані із адміністративно-господарськими функціями. Таким чином, Наказ № 328/ос, виданий начальником Стрийської дистанції колії Великохатьком В.В. від 01.12.2014 року про звільнення його з роботи, є незаконним та не обґрунтованим.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позові обставини, суду пояснивши, що ОСОБА_1 засуджено за ч. 3 ст. 368 КК України до 5 років позбавлення волі зі позбавленням права обіймати керівні посади, пов'язані із адміністративно-господарськими функціями терміном на 2 роки та конфіскацією майна. Відповідно до ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням. Згідно вироку суду ОСОБА_1 визначені обмеження щодо зайняття керівних посад, однак він адміністративно-господарсьхих функцій не виконував. В зв'язку з цим вважає наказ про звільнення позивача безпідставним та незаконним. Крім цього, в даному наказі відсутні будь-які посилання на звільнення у зв'язку з корупційним діянням позивача.

Представник відповідача Скрипчук Х.М. проти задоволення позовних вимог заперечила суду пояснивши, що відповідно до ст. 32 Кримінально-виконавчого кодексу України власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган за місцем роботи засудженого зобов'язаний не пізніше трьох днів після одержання копії вироку суду звільнити засудженого з посади, яку він займає або від того виду професійної діяльності, права на яку він позбавлений. Так, згідно наказу №328/ос від 01.12.2014 у зв'язку з набранням законної сили вироком Залізничного районного суду міста Львова від 23 жовтня 2014 року у кримінальній справі № 462/6830/14-к, який виключає можливість продовження даної роботи, трудовий договір з ОСОБА_1 припинений на підставі пункту 7 статті 36 КЗпП України. Діяння ОСОБА_1 судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди. Твердження ОСОБА_1 про те, що посада машиніста-інструктора, всупереч встановленим судом при розгляді кримінального правопорушення обставинам, не є керівною посадою, пов'язаною із адміністративно-господарськими функціями є безпідставним, жодного належного та допустимого доказу в підтвердження ним не надано. Крім цього, чинне законодавство не встановлює визначення "керівна посада". Оскільки вироком Залізничного районного суду міста Львова від 23 жовтня 2014 року встановлено, що ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення займаючи посаду машиніста-інструктора і суд за це правопорушення застосував до нього такий вид покарання, як позбавлення права обіймати керівні посади, пов'язані із адміністративно-господарськими функціями терміном на 2 (два) роки - це є підставою для припинення трудових відносин з ОСОБА_1 згідно п. 7 ст.36 КЗпП України. Крім того, під час прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 роботодавцем враховувалось те, що перебуваючи на посаді машиніста-інструктора бригад спеціального самохідного рухомого складу на ОСОБА_1 покладалися функції контролю за організацією роботи, навчання машиністів та помічників машиністів, організації та виконання контрольно-інструкторських поїздок, технічного навчання і проведення іспитів персоналу, а вчинення ним зазначеного вище кримінального правопорушення суперечить змісту виконуваної ним трудової функції, дискредитує його ділову репутацію та ставить під сумнів подальше виконання ним обов'язків, що полягають у об'єктивному здійсненні ним, в тому числі, раптових перевірок виконання посадових обов'язків інших працівників. Враховуючи наведені вище підстави для звільнення, що виключали можливість продовження ОСОБА_1 даної роботи на займаній посаді, звільнення його з роботи на підставі наказу №328/ос від 01.12.2014 є правомірним та проведено з дотриманням вимог трудового законодавства.

Представник відповідача Калякіна Н.Ю. проти задоволення позовних вимог заперечила, підтримавши доводи та обґрунтування, наведені у запереченнях та просить суд в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача Яремко П.С. проти задоволення позовних вимог заперечив, підтримавши доводи та обґрунтування, наведені у запереченнях та просить суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 20.12.2010р. №803-Ц затверджено Інструкцію машиніста-інструктора бригад спеціального самохідного рухомого складу. Дана інструкція встановлює основні правила і вимоги щодо порядку призначення, організації роботи, визначає права й відповідальність машиністів-інструкторів бригад спеціального самохідного рухомого складу та контролю за їх роботою. Згідно інструкції машиніст-інструктор бригад спеціального самохідного рухомого складу організовує роботу закріплених за ним машиністів, помічників машиністів спеціального самохідного рухомого складу (далі - ССРС), проводить навчання бригад ССРС, інструктажі з питань безпеки руху, контрольно-інструкторські поїздки; бере участь у перевірці знань нормативних актів із безпеки руху і здійснює контроль за виконанням посадових обов'язків машиністами, помічниками машиністів та супроводжуючими особами щодо дотримання ними вимог безпеки руху під час експлуатації машин ССРС. Основними формами індивідуальної роботи машиніста-інструктора з бригадами ССРС є проведення інструктажів, співбесід, навчання, перевірки знань. До окремих обов'язків машиніста-інструктора інструкція відносить: проводити контрольно-інструкторські поїздки з машиністами; проводити раптові (позапланові) перевірки, та перевірки виконання робочих обов'язків працівниками закріплених бригад таким чином ,щоб за рік охопити цими перевірками кожного машиніста та помічника; перевіряти щорічно працівників закріплених бригад на знання ТРА станцій дільниць, що обслуговуються; виявляти та вносити у формуляри машиністів та помічників машиністів усі порушення і недоліки під час виконання ними робочих обов'язків; брати участь у розслідуванні транспортних подій у роботі, порушення дисципліни, режимів водіння машин, управління гальмами, готувати технічні висновки; брати участь у роботі комісії при начальнику відокремленому підрозділу з проведення періодичних і позачергових іспитів щодо знання нормативних документів, перевірки знань з охорони праці, кваліфікаційних іспитів при призначенні на посаду машиніста, отриманні посвідчення помічника машиніста; допускати до самостійної роботи машиністів ССРС при призначенні на роботу за професією, зміні типу або серії ССРС, переведенні на нову дільницю обслуговування. Також, машиніст-інструктор наділений правом позбавляти машиністів і помічників машиністів талонів попередження з безпеки руху та охорони праці за виявлені недоліки у виконанні ними робочих обов'язків із записом до формуляру машиніста (помічника машиніста) та подальшою здачею зазначених талонів керівникам підроду приписки машин із зазначенням конкретної причини позбавлення талонів; подавати керівнику відокремленого підрозділу клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, часткового або повного позбавлення преміальної оплати працівників бригад ССРС за порушення ними робочих обов'язків, вимог нормативних документів із безпеки руху поїздів та охорони праці.

Як вбачається з робочої інструкції на машиніста-інструктора бригад спеціального самохідного рухомого складу, затвердженої начальником ВП "Стрийська дистанція колії" 04.02.2013р., до завдань та обов'язків останнього входило: проводити контрольно-інструкторські поїздки з машиністами на закріплених дільницях обслуговування: перед допуском їх до самостійної роботи; при перевірці у роботі більше трьох місяців, а також при направленні машин на дільницю обслуговування, стосовно якої машиніст не має висновку машиніста-інструктора про допуск його до самостійної роботи, з обов'язковим ознайомленням машиніста з технічно-розпорядчими актами залізничних станцій цієї дільниці; проводити за місяць чотири позапланові перевірки виконання посадових обов'язків працівниками закріплених бригад, таким чином, щоб за рік охопити цими перевірками кожного машиніста та помічника, здійснювати інші форми контролю на лінії; щорічно перевіряти працівників закріплених бригад на знання ТРА станцій дільниць, що обслуговуються з відміткою в журналі РБУ-10; виявляти та вносити у формуляри машиністів та помічників машиністів усі порушення та недоліки під час виконання ними посадових обов'язків; доповідати керівникам підприємств приписки машини про порушення, що допущені бригадами під час виконання своїх посадових обов'язків щодо забезпечення безпеки руху, організації праці та відпочинку; брати участь у розслідуванні транспортних подій у роботі, порушення дисципліни, режимів водіння машин, управління гальмами, готувати технічні висновки; брати участь у розробленні та в провадженні місцевих інструкцій, інших документів, що стосуються роботи бригад машин; брати участь у роботі комісії при начальнику структурного підрозділу з проведення періодичних і позачергових іспитів щодо знання нормативних документів, перевірки знань з охорони праці, кваліфікаційних іспитів при призначенні на посаду машиніста, отриманні посвідчення помічника машиніста; провадити практичні випробування кандидатів у машиністи на право самостійного управління машинами; на підставі результатів теоретичних і практичних випробувань надавати керівникам підрозділу приписки машин письмові висновки про можливість допуску до самостійної роботи машиністами.

Із запису в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 17.10.1957р. від 20.05.2008р. вбачається, що ОСОБА_1 згідно наказу №302/ос від 20.05.08р. переведений машиністом-інструктором бригад спеціального самохідного рухомого складу.

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.10.2014р. ОСОБА_1 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19.09.2014р. покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади, пов'язані із адміністративно-господарськими функціями терміном на 2 роки та конфіскацією майна. Застосовано ст. 75 КК України та звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання і призначено випробувальний термін строком на 2 роки із позбавленням права обіймати керівні посади, пов'язані із адміністративно-господарськими функціями терміном на 2 роки та з конфіскацією майна.

Як вбачається з протоколу оперативної наради при начальнику Відокремленого підрозділу "Стрийська дистанція колії" Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" №219 від 13.11.2014р., вирішено з набранням законної сили вироку Залізничного районного суду м. Львова від 23.10.2014р. ,який вступає в законну дію 24.11.2014р. машиніста-інструктора самохідного рухомого складу ОСОБА_1 звільнити з роботи згідно п.7 ст. 36 КЗпП України з 24.11.2014р.

З повідомлення КВІ Сколівського району ДПСУ у Львівській області від 16.12.2014р. №10/КВІ/7-24/1554 вбачається, що на підставі вироку суду та згідно ст. 32 КВК України начальнику ВП "Стрийська дистанція колії" запропоновано не пізніше трьох днів після одержання копії вироку суду звільнити засудженого ОСОБА_1 з посади, яку він займає і права, на яку він позбавлений.

Як вбачається з наказу (розпорядження) №328/ос від 01.12.2014р. Відокремленого підрозділу "Стрийська дистанція колії" Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця", ОСОБА_1 01.12.2014р. звільнено з посади машиніста-інструктора бригад спеціального самохідного рухомого складу на підставі п.7 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з набранням законної сили вироку Залізничного районного суду м. Львова від 23.10.2014р.

Відповідно до п. 7 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КЗпП України у випадках, передбачених пунктами 7 і 7-1 частини першої цієї статті, особа підлягає звільненню з посади у триденний строк з дня отримання органом державної влади, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 232 КЗпП України безпосередньо в міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначив Пленум Верховного суду України в постанові №5 від 26.04.2002 "Про судову практику у справах про хабарництво" організаційно-розпорядчі обов'язки - це обов'язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

В п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.92 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що розглядаючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.7 ст.36 КЗпП, суди мають виходити з того, що з цих підстав трудовий договір припиняється при набранні законної сили вироком, яким працівника засуджено (крім випадків умовного засудження і відстрочки виконання вироку) до позбавлення волі, виправних робіт не за місцем роботи або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи, та що днем звільнення вважається останній день фактичного виконання ним трудових обов'язків.

Дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що позивача, який працював на посаді машиніста-інструктора бригад спеціального самохідного рухомого складу Відокремленого підрозділу "Стрийська дистанція колії" Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця", наказом №328/ос від 01.12.2014р. звільнено з займаної посади у зв'язку з набранням законної сили вироку Залізничного районного суду м. Львова від 23.10.2014р. згідно п. 7 ст. 36 КЗпП України.

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.10.2014р., який набрав законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 будучи службовою особою, вчинив злочин при виконанні покладених на нього трудових обов'язків.

Загаданим вироком встановлено, що в обов'язки ОСОБА_1 входило видача письмового висновку машиніста-інструктора для допуску машиніста до самостійної роботи, що за своїм змістом відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 26.04.2002 "Про судову практику у справах про хабарництво", відповідає адміністративно-розпорядчим функціям.

Також, з аналізу робочої Інструкції на машиніста-інструктора бригад спеціального самохідного рухомого складу та Інструкції машиніста-інструктора бригад спеціального самохідного рухомого складу, вбачається, що окрім згаданого у вироку суду обов'язку, ОСОБА_1 був наділений і іншими обов'язками, які, по своїй суті, відносяться до адміністративно-розпорядчих, а саме: організовує роботу закріплених за ним машиністів, помічників машиністів спеціального самохідного рухомого складу (далі - ССРС), проводить навчання бригад ССРС, інструктажі з питань безпеки руху, контрольно-інструкторські поїздки; бере участь у перевірці знань нормативних актів із безпеки руху і здійснює контроль за виконанням посадових обов'язків машиністами, помічниками машиністів та супроводжуючими особами щодо дотримання ними вимог безпеки руху під час експлуатації машин ССРС. Основними формами індивідуальної роботи машиніста-інструктора з бригадами ССРС є проведення інструктажів, співбесід, навчання, перевірки знань; проводити контрольно-інструкторські поїздки з машиністами; проводити раптові (позапланові) перевірки, та перевірки виконання робочих обов'язків працівниками закріплених бригад таким чином, щоб за рік охопити цими перевірками кожного машиніста та помічника; допускати до самостійної роботи машиністів ССРС при призначенні на роботу за професією, зміні типу або серії ССРС, переведенні на нову дільницю обслуговування. Слід звернути увагу і на те, що машиніст-інструктор, згідно Інструкції машиніста-інструктора бригад спеціального самохідного рухомого складу, наділений правом позбавляти машиністів і помічників машиністів талонів попередження з безпеки руху та охорони праці за виявлені недоліки у виконанні ними робочих обов'язків із записом до формуляру машиніста (помічника машиніста) та подальшою здачею зазначених талонів керівникам підроду приписки машин із зазначенням конкретної причини позбавлення талонів; подавати керівнику відокремленого підрозділу клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, часткового або повного позбавлення преміальної оплати працівників бригад ССРС за порушення ними робочих обов'язків, вимог нормативних документів із безпеки руху поїздів та охорони праці.

Таким чином, позивач, працюючи на займаній посаді, був наділений і виконував адміністративно-розпорядчі функції.

Крім цього, як уже встановлено судом, ОСОБА_1 визнаний винним і притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України за те, що перебуваючи на посаді машиніста-інструктора бригад спеціального самохідного рухомого складу Відокремленого підрозділу "Стрийська дистанція колії" Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця", під час виконання ним посадових обов'язків, будучи службовою особою, в супереч інтересам служби, в особистих корисливих інтересах, маючи умисел на незаконне збагачення, з використанням наданого йому службового становища, вимагав і отримав неправомірну вигоду. Вчинення позивачем таких дій при виконанні своїх посадових обов'язків, на думку суду, виключає можливість залишатися на займаній посаді і продовжувати дану роботу, що відповідає вимогам п.7 ст. 36 КЗпП України.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 36, 235 КЗпП України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу "Стрийська дистанція колії" Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" про поновлення на посаді машиніста-інструктора бригад спеціального самохідного рухомого складу Відокремленого підрозділу "Стрийська дистанція колії" Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в одному примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя В. М. Бораковський