Провадження по справі № 2/635/535/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя - Савченко Д.М.,

секретар судового засідання - Журавльова Є.А.,

представник позивача - ОСОБА_1,

представник Служби у справах дітей Харківської РДА - Дацько Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_6, Харківський РВ ГУДМС у Харківській області, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (позивач) звернувся до Харківського районного суду з позовом до ОСОБА_4 (відповідач 1) та ОСОБА_5 (відповідач 2), треті особи - ОСОБА_6, Харківський РВ ГУДМС у Харківській області, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, в якому, з урахуванням уточнень, просить усунути перешкоди у користуванні належним йому майном шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області, що є підставою для зняття відповідачів з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою.

В обґрунтування позову зазначає, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

На час звернення з позовом до суду в належній позивачу квартирі зареєстровані за місцем проживання: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивач) з 04.04.1995 р. по теперішній час; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідачка) з 04.04.1995 р. по теперішній час; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (3 особа) з 10.11.2014 р. по теперішній час.

Відповідачка є рідною донькою Позивача, при народженні - ОСОБА_7. Відповідачка була зареєстрована за місцем проживання у зазначеній квартирі на прохання її матері, тимчасово. Фактично на момент реєстрації за зазначеною адресою відповідачка вже перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 та з 1994 року проживала з ним спільно за адресою: АДРЕСА_5 Харківського району Харківської області, де і мешкає по теперішній час.

Відповідачці перешкоди у проживанні в зазначеній квартирі ніхто не чинив, що підтверджується листами, наданими КП «Пісочинське ВУ ЖКГ» та Харківським РВ ГУ МВС України в Харківській області.

Вже після відкриття провадження у справі, 10.02.2015 року, відповідачка зареєструвала за місцем проживання у квартирі, належній ОСОБА_3, свого неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Дії відповідачки по реєстрації малолітньої дитини у належній Позивачу квартирі направлені на створення штучних обмежень прав Позивача щодо вільного розпорядження належним йому майном.

Позивач вважає, що у відповідачів не було і немає на цей час права користування жилим приміщенням у належній Позивачу квартирі, а реєстрація їх за місцем проживання в цьому помешканні направлена на обмеження права власності позивача на зазначене майно.

У судовому засіданні представник позивача та позивач, допитаний як свідок, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_4, яка одночасно є законним представником неповнолітнього відповідача ОСОБА_5, в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмові заперечення проти позову, в яких просила розглядати справу за її відсутності.

У наданих відповідачем письмових запереченнях (а.с. 88-90) відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими і зазначає, що статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. ОСОБА_3 є її батьком. Відповідач не мала у власності будь-якого житла і не має його на даний час, тому 04 квітня 1995 року батько зареєстрував її як члена родини у придбаній ним квартирі АДРЕСА_2, згідно договору купівлі-продажу квартири від 25 березня 1995 року.

В даний час в квартирі проживає та зареєстрована стороння особа - ОСОБА_6 разом зі своєю неповнолітньою донькою та чоловіком, які не пускають відповідача до квартири, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до Пісочинського селищного голови, КП «Пісочинське виробниче управління ЖКГ» та у відділ міліції, де були прийняті її заяви та будуть застосовані відповідні заходи реагування.

Спірна квартира являється двокімнатною і в ній проживає батько та ОСОБА_6 зі своєю сім'єю, яка зареєстрована в квартирі з 10.11.2014 року. Враховуючи таку ситуацію, це унеможливлює спільне проживання, що є поважною причиною відсутності відповідача деякий час в квартирі.

При цьому вона перебуває на обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини сел. Пісочин, регулярно проходить там лікування та звертається туди за медичною допомогою. Її з сином не пускають до квартири, неодноразові спроби туди попасти не дали позитивного результату, двері ніхто не відчиняє, а телефоном батько повідомив, що не пустить її до квартири, у зв'язку з чим вона змушена звертатися до суду з позовом про поновлення житлових прав та вселення.

Третя особа ОСОБА_6, допитана як свідок, у судовому засіданні пояснила, що позивач є її вітчимом, а відповідач ОСОБА_4 є його рідною донькою. У 2001 році позивач одружився на її матері і вони почали проживати за спірною адресою. В цю квартиру відповідач ніколи не приїжджала, лише на похорони бабусі і матері третьої особи, жити там ніколи не бажала. Захотіла жити там лише після подачі позову до суду. У даний час у спірній квартирі проживають позивач і третя особа з родиною - чоловіком і дитиною. В той же час у відповідачки є свій двоповерховий будинок у м. Люботин, на п'ять кімнат. Ніхто відповідачці ніколи не перешкоджав мешкати за спірною адресою, таке питання ніколи не стояло. За цією адресою вони мешкають з осені 1998 року, відповідачки там ніколи не було.

Представник Служби у справах дітей Харківської РДА в судовому засіданні при вирішенні позову поклалась на розсуд суду.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_3, що підтверджується копіями договору купівлі-продажу від 25.03.95 року та витягами про державну реєстрацію (а.с. 10-14).

Згідно з копією паспорта, позивач зареєстрований за вказаною адресою з 04 квітня 1995 року (а.с. 8).

Згідно з довідкою КП «Пісочинське ВУЖКГ» від 20.11.14 р., за спірною адресою зареєстровані позивач, а також ОСОБА_4 і ОСОБА_6 (а.с. 15).

Згідно з листом КП «Пісочинське ВУЖКГ» від 17.11.14 р., ніяких звернень від ОСОБА_4 за період з січня 2010 року по теперішній час з приводу вчинення їй перепон у проживанні за адресою: АДРЕСА_1, не надходило (а.с. 16).

З листа Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області від 17.11.14 р. (а.с. 17) убачається, що згідно бази даних «Факт» Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області в період з січня 2010 року по теперішній час із заявами з приводу вчинення перепон у проживанні за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 не зверталась.

Згідно з актами про відсутність за місцем проживання понад один рік від 05.11.14 р. та від 09.03.15 р., складеними мешканцями АДРЕСА_1, ОСОБА_4 іноді приїжджала в гості до родини ОСОБА_3, проте в даній квартирі не проживає (а.с. 18, 62).

Згідно з карткою реєстрації особи (а.с. 43), ОСОБА_4 зареєстрована за спірною адресою з 04.04.1995 р., ОСОБА_5 з 10.02.2015 року.

Відповідач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, є сином відповідача ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с. 44).

Згідно з довідкою КП «Пісочинське ВУЖКГ» від 23.02.15 р. (а.с. 56), за спірною адресою зареєстровані позивач, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_5 (з 10.02.15 р.)

З листа Відділу освіти Люботинської міської ради від 04.03.15 р. убачається, що ОСОБА_5 навчається у 4-б класі Люботинської гімназії № 1 (а.с. 58).

Згідно з листом Люботинської гімназії № 1 від 05.03.15 р. (а.с. 73), ОСОБА_5 дійсно навчається у 4-Б класі гімназії з першого класу. При наданні документів до навчального закладу у заяві матері ОСОБА_4 вказано адресу проживання: АДРЕСА_5, та надано медичну довідку про стан здоров'я дитини з Люботинської міської центральної лікарні.

У листі Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області від 24.03.15 р. зазначено, що 13.03.15 р. до чергової частини ВМ (м. Люботин) надійшло повідомлення ОСОБА_4 про те, що за місцем мешкання батько заявниці не впускає її до квартири (а.с. 81).

Згідно з листом КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Люботинської міської ради від 19.03.15 р. (а.с. 83), ОСОБА_5, що мешкає за адресою: АДРЕСА_5, з 16.05.2005 року перебуває на диспансерному обліку у лікарі-педіатра, постійно отримує амбулаторне та стаціонарне лікування.

З листа КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Пісочин Харківського району» убачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, знаходиться під наглядом в АЗПСМ сел. Пісочин з 25.02.2015 року (а.с. 84).

Згідно з висновком Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області від 17.03.15 р. за заявою ОСОБА_4 від 13.03.15 р., підтвердити факт, що ОСОБА_3 не впускає свою донько ОСОБА_4 до квартири, не уявилося можливим (а.с. 91).

Згідно з листом КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Пісочин Харківського району» від 25.03.15 р., ОСОБА_4 перебуває на обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини з 1998 року (а.с. 93).

09 квітня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до Харківського районного суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про вселення в спірну квартиру, 19 травня 2015 року за її позовом відкрито провадження у справі (а.с. 103, 140).

11.03.2015 р. ОСОБА_4 звернулась до КП «Пісочинське ВУЖКГ» із заявою про те, що ОСОБА_6 не впускає її до спірної квартири (а.с. 125).

Допитаний як свідок позивач ОСОБА_3 пояснив суду, що приблизно 20 років назад розлучився із дружиною, матір'ю відповідачки, купив собі двокімнатну квартиру. Потім на прохання колишньої дружини він прописав у себе доньку ОСОБА_4, бо їй треба було стати на облік у лікарні, а прописки не було. Донька мешкає з чоловіком у Люботині, а позивач вимушений платили рахунки за комунальні послуги також за доньку та онука, якого донька без його відома прописала у лютому 2015 року. В квартирі зараз мешкають позивач, донька від другого шлюбу з родиною. ОСОБА_4 в цій квартирі ніколи не з'являлась і не бажала проживати.

Вказані пояснення підтвердила в судовому засіданні допитана як свідок третя особа ОСОБА_6

Той факт, що ОСОБА_4 кілька років не мешкає у спірній квартирі, підтвердили допитані в якості свідків у судовому засіданні ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом врегульовано статтею 405 ЦК України, якою визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, член сім'ї власника житла має право користування цим житлом у разі, якщо проживає разом з ним. При цьому член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено судом, позивач є власником спірної квартири за адресою: АДРЕСА_4, у якій з 04.04.95 р. зареєстрована його донька ОСОБА_4, а з 10.02.15 р. його внук ОСОБА_5

Як убачається з досліджених у справі доказів, більше року відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не мешкають за спірною адресою, оскільки мешкають за адресою: АДРЕСА_5.

Факт постійного проживання ОСОБА_5 у м. Люботині підтверджується, зокрема, тим, що з народження він перебуває на обліку у медичному закладі м. Люботина, з першого класу є учнем Люботинської гімназії № 1.

При цьому докази того, що ОСОБА_4 не проживала у спірній квартирі з поважних причин, матеріали справи не містять.

Доводи відповідача про те, що вона не мала можливості проживати за спірною адресою у зв'язку з тим, що позивач та ОСОБА_6 перешкоджали їй у цьому, спростовуються зібраними у справі доказами.

Так, з аналізу наявних у справі доказів убачається, що усі докази, на які посилається відповідач в обґрунтування факту перешкоджання їй у вселенні в спірну квартиру, стосуються періоду часу після відкриття провадження в даній справі, тобто після 18 грудня 2014 року.

Так, до Харківського РВ ГУМВС України з відповідною завою вона звернулась 13.03.15 року, до КП «Пісочинське ВУЖКГ» 11.03.15 року.

Малолітній ОСОБА_5 зареєстрований відповідачем за спірною адресою ОСОБА_4 10.02.15 р.

До суду із позовом про вселення у спірну квартиру ОСОБА_4 звернулась 09 квітня 2015 року.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_4 не доведено зазначені у своїх запереченнях факти того, що вона з сином не мала можливості мешкати за спірною адресою з поважних причин, водночас зібраними у справі доказами підтверджено відсутність відповідачів у спірній квартирі понад один рік без поважних причин, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою, підлягають задоволенню.

Оскільки норма статті 405 ЦК України є спеціальною по відношенню до статті 391 ЦК України, якою передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, позовні вимоги в частині усунення перешкод у користуванні спірним жилим приміщенням задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_6, Харківський РВ ГУДМС у Харківській області, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.М. Савченко