У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 березня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління Держземагенства у Вінницькому районі Вінницької області, про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку і зобов'язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Вінницької міської ради про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2012 року Вінницька міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління Держземагенства у Вінницькому районі Вінницької області, про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку і зобов'язання вчинити певні дії.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до Вінницької міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 березня 2014 року позов Вінницької міської ради задоволено частково.

Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 7 вересня 2005 року, яким закріплено право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0678 га для ведення садівництва, що розташована у садівничому товаристві «Берізка», ділянка АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Вінницької міської ради на користь ОСОБА_3 за рахунок коштів місцевого бюджету м. Вінниці 238 грн 49 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 3 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У решті зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про розподілу судових витрат.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 липня 2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 березня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами задоволено.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 березня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову Вінницької міської ради відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Вінницької міської ради на користь ОСОБА_2 за рахунок коштів місцевого бюджету 5 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 580 грн судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 липня 2014 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в часині вирішення зустрічних позовних вимог та відмовляючи в позові в цій частині, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував істотні на час розгляду справи обставини, які мають суттєве значення для и правильного вирішення справи, оскільки постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 15 березня 2012 року жодних рішень органу місцевого самоврядування - Вінницької міської ради, що стосуються ОСОБА_2, не визнано незаконними та не скасовано, а відтак - відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 березня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління Держземагенства у Вінницькому районі Вінницької області, про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку і зобов'язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Вінницької міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк