Номер провадження: 22-ц/785/2040/15
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Комаровської Н.В., Короткова В.Д.

з участю секретаря - Колмакова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій ім. Пирогова" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій ім. Пирогова" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2014 року, -

встановила:

У січні 2014 року Дочірнє підприємство "Клінічний санаторій ім. Пирогова" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" звернулось до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, шляхом виселення і в обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що на балансі ДП "Клінічний санаторій ім. Пирогова" ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" за інвентаризаційним № 1039 знаходиться Автопавільйон ,розташований за адресою АДРЕСА_1.

На протязі 2001-2006 роках відповідач був директором ПП "Олександр" ,що в свою чергу орендувало Автопавільйон.

Проте після закінчення строку договору оренди у 2008 році ОСОБА_2 звернувся до суду і рішенням Київського райсуду м. Одеси від 10.04.2008 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на нежиле приміщення станцію технічного обслуговування автомобілів загальною площею 199,9 кв. м.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 7.11.2013 року рішення Київського райсуду м. Одеси від 10.04.2008 року скасовано ,у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Проте ,при спробах позивача потрапити до спірного нежитлового приміщення , ОСОБА_2 чинить перешкоди ,змінив замки на дверях та обмежує позивача у доступі до спірного нерухомого майна.

Позивач просив :

- зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ДП "Клінічний санаторій ім. Пирогова" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" у користуванні нежилим приміщенням станції техобслуговування автомобілів, загальною площею 177,3 кв. м. по АДРЕСА_1 ;

- усунути перешкоди у користуванні нежилим приміщенням, шляхом виселення відповідача з приміщення станції техобслуговування автомобілів.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав,просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав , просив відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 11.09.2014 року у задоволенні позову ДП "Клінічний санаторій ім. Пирогова" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП "Клінічний санаторій ім. Пирогова" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ДП "Клінічний санаторій ім. Пирогова" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того,що позивачем не надані право установлюючи документи на спірне нежитлове приміщення ,на підставі якого у позивача виникло право вимоги .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції .

З матеріалів справи вбачається ,що засновником та власником дочірнього підприємства "Клінічний санаторій ім.Пирогова" є ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", нині правонаступником якого є ПАТ "Укрпрофоздоровниця", що підтверджується статутом (а.с.92-103).

Автопавільйон загальною площею 177,3 кв.м. , що розташований за адресою АДРЕСА_1 , був переданий на баланс ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" у 1987 році , що підтверджується актом прийому передачі основних фондів за 2002 рік (а.с.84).

Відповідно до акту від 22.01.2003 року автопавільйон ,загальною площею 177,3 кв.м. був переданий на баланс без права прийняття рішення про відчуження ДП "Клінічний санаторій ім. Пирогова" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (а.с.86).

Відповідно до довідки ДП "Клінічний санаторій ім.Пирогова" № 307 від 23.06.2014 року станом на 23.06.2014 року на балансі ДП "Клінічний санаторій ім. Пирогова" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" за інвентаризаційним номером № 1039 знаходиться нерухоме майно - автопавільйон, загальною площею 177,3 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.62).

Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 10.04.2008 року за ОСОБА_2 визнано право власності на нежиле приміщення - станції технічного обслуговування автомобілів загальною площею 199,9 кв. м. ,що розташоване за адресою АДРЕСА_1 (а.с.35).

На підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 10.04.2008 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрував право власності на нерухоме майно ,отримав свідоцтво про право власності ,уклав договір оренди земельної ділянки ,що підтверджується витягом з реєстрації права власності на нерухоме майно (а.с.34) та договором оренди землі від 07.07.2011 року (а.с.24-29).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 07.11.2013 року ,рішення Київського районного суду м.Одеси від 10.04.2008 року скасовано (а.с.5-9).

На час вирішення судом першої інстанції спору , свідоцтво про право власності на спірне нерухоме майно , отримане відповідачем не скасовано, є чинним та не визнано не дійсним, відомості щодо скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 в єдиний реєстр не внесені .

Виходячи з матеріалів справи та пояснень представника позивача наданих колегії суддів , вбачається що ДП Клінічний санаторій ім. Пирогова" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" не є власником спірного нежитлового приміщення ,а є лише користувачем .

Відповідно до ст. 391 ЦК України,на яку посилався позивач в обґрунтування позовних вимог, право вимоги про усунення перешкод у користуванні майном , виникає у власника майна та пов'язано з наявністю у заявника права власності на таке майно.

Суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову ,оскільки матеріали справи не містять ,а позивачем всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані докази права власності на спірне майно.

Крім того з матеріалів справи вбачається , що на місці нерухомого майна - автопавільйона, загальною площею 177,3 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1, про усунення перешкод у користуванні яким просить позивач , знаходиться інше новозбудоване відповідачем нерухоме майно нежиле приміщення - станція технічного обслуговування автомобілів загальною площею 199,9 кв. м. ,що розташоване за тією ж адресою АДРЕСА_1 ,в той час як позивач просить усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном ,який відрізняється від фактично існуючого .

Суд першої інстанції вірно посилався на те,що такий спосіб захисту ,як виселення особи з нежитлового приміщення чинним законодавством не передбачено.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права ,оскільки відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України , не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. Наведені в апеляційній скарзі порушення судом першої інстанції норм процесуального права не є підставою для скасування правильного рішення суду.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ДП "Клінічний санаторій ім. Пирогова" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" підлягає відхиленню,а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ДП "Клінічний санаторій ім. Пирогова" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 11.09.2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

Н.В. Комаровська

В.Д. Коротков