У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28.05.2015 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Камінський В.П. перевіривши виконання вимог ст.ст.119-120 ЦПК України по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

27.05.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Однак, при подачі позовної заяви до суду позивач не виконала вимоги ст.119 ЦПК України, в порушення вимог п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину та наявність підстав для звільнення від доказування. Так в позовній заяві позивач не вказує, де проживає дитина чи перебуває син на її утриманні, та не додає жодного доказу на підтвердження даної обставини, зокрема необхідно надати відповідну довідку з місця проживання. Крім того, позивачу необхідно надати відомості про доходи, а також у разі працевлаштованості дані про розмір заробітної плати.

Також позивач у заяві зазначає, що син навчається на другому курсі Чернятинського коледжу, проте не зазначає чи отримує стипендію, а також не посилається на докази на підтвердження цих обставин.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати ст. 119 ЦПК України; у звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання, що передбачено ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України.

Вказані недоліки, унеможливлюють прийняття судом рішення у справі, у відповідності з принципом диспозитивності цивільного процесу, закріпленого у статті 11 ЦПК України, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими у відповідності до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст.121 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі вище викладеного вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху.

Керуючись ст.ст.119 - 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання залишити без руху надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Розяснити позивачу, що якщо вона відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.П. Камінський