Справа № 487/8933/15-ц
Провадження № 2-о/487/178/15
РІШЕННЯ

Іменем України

21.12.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.

народних засідателів Подбєльского В.О., Скрипова В.В.,

секретаря Уманського І.В.

за участю заявника ОСОБА_1,

представника Служби у справах дітей Миколаївської міської ради Пінюгіної С.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про усиновлення дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить дозволити йому усиновити неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 12 листопада 2003 року №2919, зроблену міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, змінивши прізвище на «ІНФОРМАЦІЯ_5», по батькові на «ІНФОРМАЦІЯ_5». Заявник посилається на те, що з 03.12.2011 р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З ними проживає донька дружини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За весь час спільного проживання він фактично здійснює батьківські обов*язки щодо її утримання та виховання уже понад сім років. Між ним та ОСОБА_4 склалися відносини як між батьком та донькою, вона проявляє до нього любов, повагу, прив*язаність, а він любить її як рідну доньку. Метою усиновлення є: статити дитині справжнім батьком, мати повноцінну, щасливу сім*ю. 01.12.2015 року він отримав висновок служби у справах дітей виконавчого комітету Миколаївської міської ради про доцільність усиновлення малолітньої ОСОБА_4, до кримінальної відповідальності він не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, має задовільний стан здоров*я, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, працює старшим механіком в судоходній компанії "Волд танкер менеджмент Сінгапур", забезпечений житлом. Його дружина ОСОБА_3 та дитина ОСОБА_4 дали згоду на усиновлення. Рідний батько дитини - ОСОБА_7 помер.

Заявник в судовому засіданні підтримав заяву, наполягаючи на її задоволенні.

Представник Служби у справах дітей Миколаївської міської ради Пінюгіна С.В. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, вказуючи на те, що усиновлення ОСОБА_4 заявником відповідає інтересам дитини.

ОСОБА_3 у судовому засіданні просила задовольнити заяву, пояснила, що донька ОСОБА_4 називає заявника батьком, крім того, за час шлюбу у них з заявником народилась ще одна донька, в сім*ї склалися добрі стосунки.

В судовому засіданні було опитано неповнолітню ОСОБА_4, яка дала згоду на усиновлення, вона вважає заявника батьком, вони дуже добре спілкуються.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей від 24.04.1967 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно з ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина.

Відповідно до ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років.

Не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім'ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров'я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров'я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем (ч. 1 ст. 212 СК України).

Згідно з ч. 2 ст. 212 СК України, крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.

Статтею 217 СК України встановлено, що усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров'я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення.

Згідно з ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально.

Статтею 224 СК України передбачено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров*я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров*я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Відповідно до ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим в день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 03.12.2011 року, актовий запис №539, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4).

ОСОБА_3 має дитину - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Батьком дитини є ОСОБА_7 (а.с. 5).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.9).

Також судом встановлено, що у відповідності до ст.ст. 211, 212 СК України заявник може бути усиновлювачем дитини.

Заявник ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_4 здорові, про що свідчать відповідні висновки (а.с. 7, 11). Заявник на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. ОСОБА_1 на території України станом на 25.11.2015 року до кримінальної відповідальності не притягується, засудженим не значиться та в розшуку не перебуває (а.с. 6), працює, отримує доход.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 27.11.2015 р. за адресою: АДРЕСА_1 проживає сім*я ОСОБА_1, у тому числі заявник, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 Для виховання, розвитку та проживання дитини створено умови, в квартирі сучасний ремонт (а.с. 18).

Мати дитини ОСОБА_3 надала нотаріальну згоду на усиновлення доньки ОСОБА_4 (а.с. 12), яку підтвердила в судовому засіданні.

Заявник проживає тривалий час з матір*ю дитини, займається вихованням та утриманням її доньки ОСОБА_4, дитина називає його своїм батьком.

Службою у справах дітей Миколаївської міської ради наданий висновок №2534/02.02.01-22/22/14/15 від 01.12.2015 р. про доцільність усиновлення малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, заявником, та про відповідність усиновлення інтересам дитини.

Згідно зі ст.ст. 229, 231 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи; передбачено право на зміну прізвища, імені та по батькові особи, яка усиновлена. Тому прохання заявника про внесення змін в актовий запис про народження дитини також обґрунтоване.

Керуючись ст. ст. 208, 209, 212-215, 234, 235, 251-255 ЦПК України, ст. ст. 207, 208, 211, 212, 217, 218, 220, 223, 224, 225, 229, 231, 233 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про усиновлення задовольнити.

Усиновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем м. Миколаєва, громадянином України, неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку м. Миколаєва.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 від 12 листопада 2003 року №2919, зроблену Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, вказавши батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, змінивши прізвище на «ІНФОРМАЦІЯ_5», по батькові на «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А. Карташева

Народні засідателі В.О. Подбєльский

В.В. Скрипов