У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Наумчука М.І., Олійник А.С.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут», третя особа - Львівська прокуратура з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 1 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що згідно наказу від 5 вересня 2011 року № 151-к його було звільнено із посади заступника начальника відділу державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» (далі - ДП «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут») за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2012 року стягнуто з ДП «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» на його користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у період за період із 1 січня 2007 року по 5 вересня 2011 року у розмірі 52 074 грн 13 коп.; вихідну допомогу у розмірі 12 393 грн 66 коп.; компенсацію втраченої частини грошових доходів за період із січня 2007 року по вересень 2011 року включно у зв'язку із порушенням термінів їх виплати у розмірі 10 056 грн 44 коп.; середньомісячний заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період із 5 вересня 2011 року по 27 червня 2012 року у розмірі 37 907 грн 85 коп. та вирішено питання про стягнення судових витрат. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 березня 2013 року стягнуто із ДП «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» на користь ОСОБА_3 середньомісячний заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період із 28 червня 2012 року по 28 березня 2013 року у розмірі 36 716 грн 5 коп. та судовий збір. Станом на час звернення позивача із вказаним позовом відповідач рішення суду не виконав, розрахунків по виплаті належних при звільненні коштів з ним не провів. Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 1 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 червня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_3 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того що, позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив про відсутність вини відповідача у несвоєчасному виконанні рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2012 року та про не співмірність суми коштів за час затримки проведення розрахунку із розміром несвоєчасно виплачених при звільненні коштів.

Проте погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Судами встановлено, що 27 червня 2012 року Галицьким районним судом м. Львова ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ДП «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» на користь ОСОБА_3 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період із 1 січня 2007 року по 5 вересня 2011 року у розмірі 52074 грн 13 коп.; вихідну допомогу у розмірі 12393 грн 66 коп.; компенсацію втраченої частини грошових доходів за період із січня 2007 року по вересень 2011 року включно у зв'язку із порушенням термінів їх виплати у розмірі 10056 грн 44 коп; середньомісячний заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період із 5 вересня 2011 року по 27 червня 2012 року у розмірі 37907 грн 85 коп.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Сіщука В.В. від 6 лютого 2014 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/1304/365/12, виданого 29 жовтня 2012 року відповідно до вказаного рішення.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 зазначеного Кодексу, тобто покладення обов'язку по виплаті працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від такої відповідальності.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця виплатити працівникові середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Тривалість періоду здійснення виконавчих дій органами державної виконавчої служби, незначний розмір заборгованості підприємства перед працівником на час звільнення порівняно із сумою середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку не може свідчити про відсутність вини роботодавця у невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов'язку виплатити зазначені кошти.

При перевірці законності рішення суду першої інстанції апеляційний суд на вказані норми права уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про відсутність вини відповідача, не врахувавши того, що на час подання позову належні працівникові при звільненні кошти, стягнуті на його користь за попереднім рішенням суду не сплачені, накладення арешту на рахунки відповідача безумовно не свідчить про відсутність вини останнього, оскільки таке є результатом його неналежної господарської діяльності.

Вказані порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179, 212 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, в зв'язку з чим ухвала апеляційного суду не може вважатись законною і обґрунтованою та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційна скарга ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 червня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова М.І. Наумчук А.С. Олійник