Справа № 136/53/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" лютого 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ТУРБІВСЬКЕ» про визнання припиненим договору оренди землі та зобов»язання повернути земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2015р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено, та зобов'язання повернення земельної ділянки власнику.

Свої вимоги мотивував тим, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 782349, виданого 29.12.2008 року Липовецькою районною державною адміністрацією, він є власником земельної ділянки, площею 3,3897 га. 22.09.2009р. між позивачем з однієї сторони, та відповідачем ( раніше - САТ «ТУРБІВСЬКЕ») в особі керівника - голови правління ДМИТРУКА ВОЛОДИМИРА МИХАЙЛОВИЧА - з іншої, було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого позивач передав відповідачеві в оренду терміном на 5 років (до 22.09.2014р.) належну йому земельну ділянку НОМЕР_1 площею 3, 3897га.

Позивач зазначає, що у зв'язку із закінченням строку оренди він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути йому земельну ділянку , проте відповідач відмовляється, з посиланням на те, що оскільки договір оренди було зареєстровано 16.05.2011р., тому термін дії цього договору продовжується до 16.05 .2016р.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Суду позивач пояснив, що укладав договір оренди лише на 5 років, оскільки сам бажає займатись обробітком своєї земельної ділянки і має для цього і техніку, і бажання, і можливість.

Представники відповідача позов не визнали. Як на підставу своїх заперечень послались на відсутність такої правової підстави для припинення оренди, як сплив строку договору, а також на те, що строк дії оренди має обчислюватись не з дня укладення договору, а з дня його державної реєстрації, тобто, з 16.05.2011 року.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду пояснили, що в 2009 році вони разом з позивачем працювали в САТ «Турбівське». Цього ж року керівництво зібрало збори і запропонувало працівникам здати свою землю в оренду. Пояснили, що можна укладати договір оренди як на 5 років , так і на 10. Вони обрали п»ятирічний термін, оскільки після цього планували об»єднатись та самостійно обробляти належні їм земельні ділянки. Того ж дня пішли всі в контору і попідписували договори оренди. З того часу відповідач користувався їх та позивача земельними ділянками, сплачував їм орендну плату.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши інші докази, та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 782349, виданого 29.12.2008 року Липовецькою районною державною адміністрацією, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 3,3897 га, яка розташована на території Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької об ласті ( а.с. 30).

22.09.2009р. між позивачем та відповідачем ( раніше - САТ «ТУРБІВСЬКЕ») в особі керівника - голови правління ДМИТРУКА ВОЛОДИМИРА МИХАЙЛОВИЧА , було укладено договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1 площею 3, 3897га, який був зареєстрований у Липовецькому районному відділі Держкомзему 16.05.2011 року. Відповідно до умов договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення.

У п. 3.1 договору оренди землі №615/15 від 22.09.2009р. сторони встановили, що договір укладено на 5 років . Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк.

Цей договір не був нотаріально посвідченим.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Тобто, однією з істотних умов договору оренди є строк договору ( стаття 15 Закону України "Про оренду землі").Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років ( стаття 19 Закону України "Про оренду землі").

Зі змістом вказаної норми кореспондуються і приписи пункту 1 статті 763 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договір найму (оренди) укладається на строк, встановлений договором.

Договір оренди землі є чинним протягом строку, на який його укладено, після закінчення цього строку договір оренди припиняється (ст. 31 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до положень ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповідно до прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладання договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державній реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстраціії.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як вже було зазначено вище , позивач та відповідач 22.09.2009р. уклали договір оренди землі згідно з яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування, строком на 5 років, вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення.

На підставі цього договору сторони 22.09.2009р. склали акт приймання-передачі об'єкту оренди, згідно з яким орендарю була передана у користування спірна земельна ділянка. Зазначений акт прийому-передачі був підписаний сторонами та скріплений печаткою САТ «Турбівське» ( а. с. 6 зворот ).

Матеріалами справи встановлено і відповідачем не заперечується що до теперішнього часу останній користується цією земельною ділянкою, відмовляється її звільнити та повернути позивачеві.

Відповідно до положень ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на якій його було укладено.

За правилами ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцю земельну ділянку на умовах визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що сторони 22.09.2009р. досягли усіх умов щодо передачі відповідачу у п'ятирічне користування земельної ділянки, що належить на праві власності позивачеві і у цей же день земельна ділянка була передана орендарю в користування, якою він користується більше 5 років, хоча строк договору оренди сплив 22. 09.2014р., тому вимоги позивача щодо визнання договору оренди припиненим в зв'язку з закінченням терміну його дії є законними та обґрунтованими , у зв»язку з чим відповідач зобов'язаний повернути позивачеві спірну земельну ділянку.

Доводи відповідача про те, що строк дії оренди має обчислюватись не з дня укладення договору, а з дня його державної реєстрації, тобто, з 16.05.2011 року суд не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК, ЦК та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а ст. 126 цього Кодексу встановлюється порядок оформлення речових прав на земельну ділянку відповідно до Закону від 1 липня 2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку. За змістом цієї статті, реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім, щодо договору.

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Тобто, державна реєстрація договору оренди земельної ділянки у період визначений сторонами дії договору свідчить лише про правомірне, договірне використання відповідачем спірної земельної ділянки відповідно до зазначених норм ЗК, ЦК інших Законів України, а не про момент укладання зазначеного договору

На підставі ст. ст. 638, 640,763 ЦК України , ст. ст. 6, 13, 15,19, 31, 34 Закону України «Про оренду землі» , ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, керуючись ст.ст. 209-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати договір оренди земельної ділянки, укладений 22 вересня 2009 року в смт.Турбові Липовецького району Вінницької області між ОСОБА_1 з однієї сторони та САТ «ТУРБІВСЬКЕ» в особі керівника - голови правління ДМИТРУКА ВОЛОДИМИРА МИХАЙЛОВИЧА - з іншої, стосовно оренди земельної ділянки НОМЕР_1, площею 3, 3897га, кадастровий номер 030001022, що належить позивачеві згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 782349, виданого 29.12.2008 року Липовецькою районною державною адміністрацією, - припиненим в зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Зобов'язати ПАТ «ТУРБІВСЬКЕ» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку НОМЕР_1, площею 3, 3897га, кадастровий номер 030001022, що належить йому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 782349, виданого 29.12.2008 року Липовецькою районною державною адміністрацією .

Стягнути з ПАТ «ТУРБІВСЬКЕ» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Після закінчення цього строку рішення набирає законної сили, якщо не надійде апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська