Справа № 2/489/972/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
6 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Спінчевської Н.А.,
при секретарі - Ковальовій С.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 73» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди,
В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 73» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди.
Станом на 4 лютого 2015 року сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний йому сплатити за час затримки розрахунку складає 8317 грн. 12 коп..
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
У відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 наказом № 48-к від 20 травня 2013 року прийнятий на роботу електрозварювальником ручної зварки 5 розряду у ТОВ «Мостобудівельний загін № 73».
Звільнений ОСОБА_2 з займаної посади з 31 липня 2014 року на підставі п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України.
Відповідно до ст.ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
В роз'ясненнях, що містяться в п. 32 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 6 листопада 1992 року з подальшими змінами передбачено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відсторонення від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні дні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.
Згідно зі ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.
Таким чином, обов'язок по виплаті компенсації за невикористану відпустку при звільненні працівника покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про виплату такої компенсації.
Пунктом 2 розділу 2 Порядку, обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю виплати такої компенсації.
Як вбачається з матеріалів справи, грошова компенсація невикористаної відпустки складає 1286 грн. 46 коп..
Середній заробіток за час затримки у виплаті сум при звільнені ОСОБА_2 за період з 1 серпня 2014 року по 2 лютого 2015 року складає 8317 грн. 12 коп..
Відповідно до статті 237-1 КЗпП, якщо порушення трудових прав працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя, відшкодуванню власником підлягає і моральна шкода.
Відповідачем порушено право позивача на своєчасне отримання ним життєво необхідних платежів, як заробітна плата, а тому неотримання її своєчасно в належному розмірі вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
За загальним принципом розумності та справедливості, а також враховуючи час затримки, суд вважає відповідною грошовою компенсацією 500 грн.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.
Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.
Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215,224, 225 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 73» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
В іншій частині в позові відмовити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 73» на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Спінчевська