Провадження №2/447/39/15
Справа №447/4023/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

13.03.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Березюк Г. М.

при секретарі Федчук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Берездівецької сільської ради Миколаївського району Львівської області про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, Берездівецької сільської ради Миколаївського району Львівської області про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку. В обгрунтування позову зазначала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1, який вона успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_3 Під час оформлення права власності на земельну ділянку їй стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 незаконно оформив право власності на суміжну земельну ділянку та отримав 26.01.2000 року Державний акт на право приватної вланості на землю серії ЛВ №4846. На даний час відкрито кримінальне провадження за ознаками злочину ч.1 ст. 356 КК України, в межах якого проведено почеркознавчу експертизу та встановлено, що в акті встановлення та узгодження меж земельної ділянки відповідача від 17.03.1998 року підпис від імені ОСОБА_1 виконано не громадянкою ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням оригінальних підписів ОСОБА_1, підпис від імені ОСОБА_4 виконано не гр.ОСОБА_4, а іншою особою з наслідуванням оригінальних підписів ОСОБА_4 Враховуючи те, що в акті встановлення та узгодження меж земельної ділянки відповідача від 17.03.1998 року невірно вказано одного із суміжних землекористувачів (замість ОСОБА_3 вказано ОСОБА_1), підписи інших суміжних земелекористувачів підроблено, то Державний акт на право приватної власності на землю , виданий ОСОБА_2 підлягає визнанню недійсним. Збільшивши позовні вимоги, позивачка просила визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Берездівецької сільської ради "Про передачу земель у приватну власність" від 28.11.1996 р. №75 в частині передачі в приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки. В обгрунтування зазначала, що прийняття виконавчим комітетом Берездівецької сільської ради Миколаївського району Львівської області рішення про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки у приватну власність суперечить діючому на той час законодавству, так як питання регулювання земельних відносин вирішувалося виключно на пленарних засіданнях Ради, передача земельних ділянок у приватну власність проводилась Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що після смерті матері оформляла спадщину на житловий будинок та на земельну ділянку. Для приватизації земельної ділянки необхідно було, щоб сусіди підписали акт погодження меж, усі сусіди підписали за винятком ОСОБА_2 Пізніше в сільській раді їй повідомили, що не сходяться розміри земельної ділянки, кути землі, тому їй відмовили у приватизації. З приводу неправильності приватизації ОСОБА_2 земельної ділянки неодноразово зверталась в правоохоронні органи та прокуратуру, було проведено експертизу та встановлено підробку підписів. В акті погодження меж стоїть її прізвище, однак вона не підписувала даного акту, на той час сусідом відповідача була її мати ОСОБА_3, а не вона. Просить позов задоволити в повному обсязі та скасувати рішення виконкому про передачу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2 та визнати Державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_2 недійсним.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_5 позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що рішення виконавчого комітету є незаконним , так як виконавчий комітет не мав повноважень розпоряджатися землями та передавати у приватну власність такі. Відповідно до чинного на той час законодавства повноваження розпоряджатися землею було покладено на сільську раду. У акті погодження меж земельних ділянок вказано сусідом ОСОБА_1, хоч на той час сусідом була її мати ОСОБА_3, згідно проведеної експертизи встановлено, що підписи в акті виконано не ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Зазначав, що ОСОБА_2 передано у власність дві земельні ділянки, однак в рішенні та акті вказано різні розміри земельних ділянок виділених для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, а тому повинно бути рішення про зміну цільового призначення земель. Крім того, ОСОБА_2 згідно рішення виконавчого комітету виділено земельні ділянки загальним розміром 0,32 га , а в державному акті вказано 0,325 га. Технічний звіт відведення земельних ділянок у власність не затверджено сільською радою. Просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечили. ОСОБА_2 пояснив, що у 1998 році приватизовував земельну ділянку у с.Гранки Кути. Усі документи оформив згідно закону, із сусідами погодив межі суміжних земельних ділянок, виготовив Державний акт на право приватної власності на землю. Жодних претензій ні в кого не було. Тільки з часом позивачка почала з ним судитися за землю. Зазначав, що в нього земельна ділянка не збільшилась, а навпаки зменшилась, в той час коли у позивачки збільшилась. Просили відмовити в позові і за спливом строку позовної давності, так як строк позовної давності почав свій перебіг з 08.08.2006 року - з часу звернення матері позивачки ОСОБА_3 з позовом в суд про визнання недійсним Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_2

В судовому засіданні представник відповідача - Берездівецької сільської ради Миколаївського району Львівської області Ратич М.П. проти позову заперечив та пояснив, що ОСОБА_2 оформив право власності на земельну ділянку та отримав Державний акт на підставі рішення виконавчого комітету Берездівецької сільської ради від 28.11.1996 року. Розбіжності у розмірах земельних ділянок сторін виникли через те, що заміри проводились різними засобами вимірювання. Раніше вимірювання проводилось сажнями, а на даний час вимірювання проводиться більш точними засобами. Такі розбіжності через вимірювання різними засобами непоодинокі. Права позивачки не порушено, просить в позові відмовити. В сільській раді відсутні рішення про делегування у 1996 році прав сесії сільської ради виконавчому комітету.

Представник третьої особи - Управління Держземагенства у Миколаївському районі Львівської області Каліновський В.С. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що відповідно до технічної документації всі документи на підставі яких було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку є чинні. Розбіжності в розмірах земельних ділянок виникли через те, що земельні ділянки вимірювалась різними засобами вимірювання. На даний час заміри проводяться електронними тахеометрами, які вимірюють більш точно до тисячних. У позивачки записано у кадастровій книзі 0,15 га, а при виготовлені державного акту проводились точні заміри приладами і встановлено розмір - 0,1495 га. Просив в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідка, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами тривалий час існує спір щодо розмежування суміжних земельних ділянок у с.Гранки -Кути Миколаївського району Львівської області, що зокрема стверджується неодноразовими зверненнями позивачки ОСОБА_1 із заявами в правоохоронні органи та прокуратуру, з позовами до суду - у 2006 році до суду зверталась ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та проведення розмежування земельних ділянок ( ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 04.06.2008 року провадження у справі закрито у зв'язку із смертю позивачки); у 2009 році ОСОБА_1 зверталась з позовом до ОСОБА_2, Берездівецької сільської ради про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та проведення розмежування земельними ділянками. (15.06.2010 року рішенням Миколаївського районного суду Львівської області в позові відмовлено).

ОСОБА_1 успадкувала після смерті матері ОСОБА_3, померлої 13.05.2008 року, житловий будинок разом із господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці земель Берездівецької сільської ради, що знаходиться в селі Гранки-Кути по вулиці Озерній,20 Миколаївського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.11.2008 року.

Як вбачається із листа виконавчого комітету Берездівецької сільської ради Миколаївського району Львівської області від 25.01.2012 року за №21 рішенням сесії сільської ради від 17.01.2012 року ОСОБА_1 було відмовлено у погодженні технічної документації у зв'язку з розбіжностями кутів повороту меж між суміжним землекористувачем ОСОБА_2 ( Державний акт серії ЛВ №4846 від 26.01.2000 р.) і плану встановлених меж у технічній документації ОСОБА_1.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ №4846 від 26.01.2000 року ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Берездівецької сільської ради народних депутатів від 28.11.1996 року №75 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,325 гектарів в межах згідно з планом. Землю передано для будівництва і обслуговування житлового будинку - 0,137 га, для ведення особистого підсобного господарства -0,188 га. У описі меж від "В" до "Г" вказано землі ОСОБА_9

Відповідно до акту встановлення і узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_2 від 17.03.1998 року одним із суміжних землекористувачів вказана ОСОБА_9, хоч на той час суміжним землекористувачем була ОСОБА_3, яка була власником житлового будинку по АДРЕСА_1.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За ст. 66 ЦПК України висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

Відтак висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВСУ України у Львівській області №6/406 від 27.09.2013 року, складеного за результатами проведеної судово - почеркознавчої експертизи, призначеної постановою ст. слідчого СВ Миколаївського РВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_10 від 12.08.2013 року в межах кримінального провадження №0000624, не може бути прийнятий судом до уваги при вирішенні даного спору. Жодного рішення по даному кримінальному провадженню судом не прийнято. Інших доказів, які б стверджували факту підробки підпису ОСОБА_1 у акті встановлення і узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_2 стороною позивача не надано.

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Берездівецької сільської ради народних депутатів Миколаївського району № 75 від 28.11.1996 року "Про надання земель у приватну власність" ОСОБА_2 надано у приватну власність земельні ділянки в с.Гранки-Кути площею 0,32 га, в тому числі: для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення підсобного господарства - 0,07 га.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 19 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» від 07.12.1990 року, який був чинним на час прийняття рішення виконавчим комітетом №75 від 28.11.1996 року, Ради народних депутатів правомочні розглядати питання, віднесені законодавством України до їх відання. Виключно на пленарних засіданнях Ради народних депутатів вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до законодавства.

У відповідності до ст. 3 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року, чинного на час прийняття рішення виконавчим комітетом ( далі - Земельний кодекс України 1990 року), розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх.

Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 17 Земельного кодексу України 1990 року передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо).

Свідок ОСОБА_11, як колишній сільський голова Берездівецької сільської ради, показав, що ОСОБА_2 було передано земельні ділянки у приватну власність відповідно рішення виконавчого комітету сільської ради, так як до 1997 року всі рішення приймались виконкомом, технічний звіт відведення земельних ділянок сільською радою не затверджувався. Усі суміжні землекористувачі погоджували межі земельної ділянки, ніхто з них не мав жодних претензій. ОСОБА_3 акту погодження не підписувала, так як вказувала, що погано бачить, а тому в акт замість неї було внесено її дочку ОСОБА_1

Представником відповідача - Берездівецької сільської ради Миколаївського району Львівської області не надано суду доказів того, що рішення виконавчим комітетом сільської ради № 75 від 28.11.1996 року "Про надання земель у приватну власність" в частині надання ОСОБА_2 у приватну власність земельних ділянок прийнято у межах повноважень виконкому та на підставі чинного на той час законодавства.

Враховуючи те, що земельні ділянки передаються органами місцевого самоврядування, будь-яких підтверджуючих документів щодо надання сільською радою повноважень виконавчому комітету для передачі земельних ділянок у приватну власність суду не надано, тому суд вважає, що рішення виконкому Берездівецької сільської ради народних депутатів Миколаївського району № 75 від 28.11.1996 року "Про надання земель у приватну власність" в частині надання ОСОБА_2 земельної ділянки в приватну власність є незаконним та підлягає скасуванню.

Державний акт на право приватної власності на землю серія ЛВ №4846 від 26.01.2000 року ОСОБА_2 видано на підставі рішення виконкому, у рішенні та акті є суттєві розбіжності у розмірах земельних ділянок наданих для обслуговування житлового будинку та для ведення підсобного господарства, межі суміжних ділянок не було погоджено із постійним землекористувачем на той час ОСОБА_3, так як в акті вказано ОСОБА_9, тому, за таких обставини вказаний Державний акт слід визнати недійсним.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» № 4176-VI від 20.12.2011 року (набрання чинності - 15.01.2012 року) внесено зміни у Цивільний кодекс України та пункт 4 частини першої статті 268 відповідно до якого позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право було виключено. Водночас у прикінцевих та перехідних положеннях Закону № 4176-VI від 20.12.2011 року передбачено, що протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи.

Так, як позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 04.12.2013 року, що є в межах строку позовної давності, тому клопотання відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_6 про застосування строку позовної давності до задоволення не підлягає.

Оцінюючи в сукупності подані докази суд вважає, що позов ОСОБА_1 є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 152, 158 Земельного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 169, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Берездівецької сільської ради Миколаївського району Львівської області "Про передачу земель у приватну власність" від 28.11.1996 р. №75 в частині передачі в приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки в с.Гранки Кути для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та ведення підсобного господарства площею 0,07 га.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛВ №4846, виданий 26.01.2000 року ОСОБА_2 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку 0,137 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,188 га, розташовану на території с.Гранки Кути Берездівецької сільської ради, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №121.

Рішення можна оскаржити протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області.

Суддя : Березюк Г. М.