Справа № 296/7719/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"26" жовтня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Колупаєв В.В.,

при секретарі судового засідання Долецькій Ж.С.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного закладу "Вузлова поліклініка ст.Житомир Південно-західної залізниці" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ДЗ "Вузлова поліклініка ст.Житомир Південно-західної залізниці" та просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 27.07.1998 року по 24.03.2015 року позивач перебувала в трудових відносинах з ДЗ "Вузлова поліклініка ст.Житомир Південно-західної залізниці" на посаді лікаря - стоматолога, однак, при звільненні та видачі трудової книжки з нею не було проведено повного розрахунку, а саме не виплачена заборгованість по заробітній платі у сумі 2831,47 грн.. Крім того, просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд постановляє заочне рішення у відсутності відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що між позивачем як працівником та відповідачем як роботодавцем існували трудові правовідносини, які регулюються законодавством про оплату праці, що грунтується на Конституції України і складається з Кодексу законів про працю України, Закону України Про оплату праці, Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та інших актів законодавства України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до вимог ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Як вбачається з копії трудової книжки позивач з 07.08.2013 року була прийнята на роботу на посаду лікаря стоматолога в ДЗ "Вузлова поліклініка ст.Житомир Південно-західної залізниці" та звільнена з роботи 24.03.2015 року за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України.

Заборгованість по заробітній платі Державного закладу "Вузлова поліклініка ст.Житомир Південно-західної залізниці" перед ОСОБА_1 відповідно до довідки Державного закладу "Вузлова поліклініка ст.Житомир Південно-західної залізниці" №61 від 19.03.2015 р. становить 2831,47 грн..

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 2831,47 грн. заборгованості по заробітній платі є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого їм органу належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку.

Оскільки відповідач не надав суду довідку про середньомісячну заробітну плату позивача перед звільненням, то суд при визначенні середнього заробітку за час затримки розрахунку виходить із мінімальної заробітної плати в розмірі 1218 грн., яка була визначена законодавством України на час звільнення позивача.

Враховуючи викладене суд стягує з відповідача на користь позивача 8526 грн. (1218 грн. х 7 місяців = 8526 грн.) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням вимог ст.233 КЗпП України та часу розгляду справи в суді.

Відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору в силу п. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача Державного закладу "Вузлова поліклініка станції Житомир Південно-західної залізниці" на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового характеру в сумі 243 грн. 60 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст.43 Конституції України, ст.ст. 116, 117,233 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 30, 60, 88, 209, 212, 213, 215,224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного закладу "Вузлова поліклініка ст.Житомир Південно-західної залізниці" на користь ОСОБА_1 2 831,47 грн. (дві тисячі вісімсот тридцять одна грн. 47 коп.). заборгованості по заробітній платі та 8526 грн.(вісім тисяч п'ятсот двадцять шість грн.) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з Державного закладу "Вузлова поліклініка ст.Житомир Південно-західної залізниці" на користь держави 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Дане рішення може бути переглянуто по заяві відповідача на протязі 10 днів з дня отримання його копії. Рішення також може бути оскаржене позивачем в апеляційний суд Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя В. В. Колупаєв