справа № 166/473/15-ц
провадження №2/166/127/15
РІШЕННЯ

іменем України

26 травня 2015 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Свистун О.М.,

за участю секретаря - Заєць Н.П.,

позивача - ОСОБА_1.,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_5, про визнання права власності на ? житлового будинку в порядку спадкування,

встановив:

02 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до Самари-Оріхівської сільської ради Ратнівського району, в якій зазначила, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_6 вона є спадкоємцем за законом першої черги житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на АДРЕСА_1, та належали покійній.

Вважає, що вона - єдиний спадкоємець після смерті матері, оскільки її рідний брат ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказала, що прийняла спадщину шляхом звернення у шестимісячний строк до нотаріальної контори із відповідною заявою.

Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Просить визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою.

Ухвалою суду від 28 квітня 2015 року замінено відповідача на ОСОБА_3

06 травня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на ? житлового будинку на АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_7, рідного брата ОСОБА_1

У позові покликається на те, що згідно з усною домовленістю між її чоловіком ОСОБА_7 і його рідною сестрою ОСОБА_1 майно їх покійної матері ОСОБА_6 вони розділили наступним чином: хлів - ОСОБА_1, хата - ОСОБА_7

Зазначила, що після смерті ОСОБА_6 її чоловік з 1994 по 2012 рік постійно використовував спадковий будинок - зберігав там знаряддя праці, вирощений врожай, особисті речі, сплачував кошти за використану електроенергію.

Вказала, що спадщину після його смерті прийняла шляхом звернення із заявою до нотаріальної контори у передбачений законом 6-місячний строк з дня відкриття спадщини.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом свої позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у заяві, зустрічний позов не визнала. Пояснила, що після смерті матері вона прийняла спадщину, звернувшись із заявою до нотаріальної контори у передбачений законом строк. З 1994 року у будинку матері ніхто не жив, ключ-«задвижка» від спадкової хати зберігався у неї. Деякі материні речі вона перенесла до свого житла. Вона та члени її сім'ї періодично навідувалися до цього будинку, збирали урожай із саду біля хати. Зазначила, що земельної ділянки і хати не доглядала, земельного податку та витрат за електроенергію не оплачувала. Через декілька років після смерті матері вона звернулася із заявою до місцевого відділення РЕСу про відключення електроенергії. Про те, чи доглядав брат ОСОБА_7 за садом чи будинком, їй не відомо, декілька разів бачила згреблене у купи листя дерев. Знає, що зять брата у хаті влаштував майстерню з ремонту телевізорів, брат на вікна повісив металеві грати.

Просить її позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник позивача підтримала первісний позов, заперечила проти задоволення зустрічного позову. Пояснила, що доказом відсутності нагляду за спірним будинком з боку ОСОБА_7 після смерті спадкодавця є звіт оцінювача, у якому містяться фотокартки із зображенням напівзруйнованого будинку. Вважає, що ОСОБА_7 жодним способом спадщину не прийняв, а її довіритель, звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса, є єдиним спадкоємцем цього будинку.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково, свої зустрічні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що за життя мати чоловіка у розмові віддала свій хлів дочці ОСОБА_1, хату - синові ОСОБА_7 Після смерті у 1994 році свекрухи вона і її чоловік постійно доглядали за садом біля будинку, загрібали листя, обрізували дерева, у будинку чоловік забив дошками вікна, повісив на них металеві грати, на внутрішні двері прикріпив металеву поперечну рейку, яка з'єднувалася навісним замком. Їх зять з їх на те дозволу зберігав у хаті телевізори, які там же ремонтував.

Представник відповідача первісний позов визнав частково, повністю підтримав зустрічний позов. Пояснив, що чоловік її довірительки ОСОБА_7, брат позивачки, після смерті матері фактично володів, користувався належним останній будинком та земельною ділянкою, прийнявши таким чином спадщину. Так, він збирав урожай із саду, доглядав за ділянкою, обгороджував її. Материн будинок віддав у користування своєму зятеві для ремонту в ньому телевізорів. У 2009 році ОСОБА_7 захворів і з того часу в будинку жодних ремонтних робіт не проводив. Після смерті в 2012 році ОСОБА_7 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3, звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса.

Просить зустрічний позов задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши подані письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову та повне задоволення зустрічного позову.

Судом установлено, визнано сторонами, документально підтверджено, що ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. З дня її смерті в силу ст.525 ЦК України (в ред.1963 року) відкрилась спадщина на спадкове майно, що їй належало.

Про те, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_6 входить житловий будинок на АДРЕСА_1, свідчить витяг з погосподарської книги №1 за 2011-2015 роки Самари-Оріхівської сільської ради Ратнівського району (особовий рахунок НОМЕР_1), довідка цієї ж сільської ради від 23.03.15 №338.

Право власності на вказане нерухоме майно згідно із інформаційною довідкою реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції від 17.03.15 не зареєстровано.

Однак довідки, видані органом місцевого самоврядування на підставі записів у погосподарських книгах, є підтвердженням приналежності особі будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, що випливає із аналізу чинних на той час постанови Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP», Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року НОМЕР_2-24-26, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженої наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.

За змістом вказаних нормативно-правових актів записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

ОСОБА_1 і ОСОБА_7, діти спадкодавця, в силу ст.529 чинного на час відкриття спадщини ЦК України (в ред.1963 року) є спадкоємцями за законом першої черги.

Згідно з вимогами ст.549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері шляхом звернення 02 серпня 2004 року із заявою про прийняття спадщини до Ратнівської державної нотаріальної контори, що стверджується відповідною заявою та інформаційною довідкою із Спадкового реєстру від 17.03.15.

ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори у передбачений законом строк не звернувся.

Проте із досліджених судом доказів установлено, що ОСОБА_7 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 шляхом вступу в володіння та управління спадковим майном.

Так, допитані судом свідки - Самари-Оріхівський сільський голова ОСОБА_10, колишній сільський голова ОСОБА_11, сусідка спадкодавця ОСОБА_12, показали, що їм достеменно відомо (оскільки постійно проходили повз спадковий будинок), що після смерті ОСОБА_6 догляд за будинком здійснював син покійної - ОСОБА_7 Він огороджував дротом земельну ділянку аби перешкодити доступу туди громадської худоби, збирав разом із своєю сім'єю врожай із саду, обрізав дерева, косив траву, згрібав листя.

Про ці ж обставини також повідомили суд свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_8, діти ОСОБА_7 і відповідачки ОСОБА_3

Вказані факти позивачем не спростовані. Показання свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15 про те, що свого дядька ОСОБА_7 чи членів його сім'ї на території домогосподарства покійної баби після її смерті вони не бачили, не спростовують доводів відповідачки про протилежне, оскільки вказані свідки проживають поодаль від цього будинку, й об'єктивно постійно спостерігати за ним не могли.

Не бере до уваги суд аналогічні за змістом показання свідка ОСОБА_16, внучки позивачки, 1993 року народження, яка внаслідок свого малолітства на час смерті ОСОБА_6, достовірно посвідчити про такі факти не спроможна.

Усі згадані свідки (окрім ОСОБА_16), а також самі сторони, свідки позивача - ОСОБА_14, ОСОБА_15 показали, що незадовго після смерті ОСОБА_6, із показань свідка ОСОБА_13 - через два-три роки, у спадковому будинку облаштував майстерню з ремонту телевізорів зять відповідачки ОСОБА_17, у зв'язку з чим останній разом із ОСОБА_7 облаштували вікна металевими гратами, на внутрішні двері повісили металеву поперечну рейку. При цьому, в позивачки дозволу на вчинення таких дій ніхто не питав, вона із скаргами на неправомірне заволодіння її майном не зверталася.

Про вступ у володіння та управління будинком АДРЕСА_1 ОСОБА_7 свідчать і частково показання свідків позивача - її дітей ОСОБА_14 і ОСОБА_15 Так, вони показали, що ОСОБА_15 на пропозицію дядька ОСОБА_7 мав намір будуватися на земельній ділянці за вказаною адресою, однак згодом останній відмовив йому в цьому, мотивуючи бажанням будуватися в даному місці його дочкою. Із вказаних показань вбачається, що свідки сприймали ОСОБА_7 як законного володільця будинку та ділянки ОСОБА_6

Із довідки Ратнівської філії ПАТ «Волиньобленерго» від 19.05.15 №02-11/1584 вбачається, що згідно із книгою обходу села Самари-Оріхові №1-80 за 1980 рік особовий рахунок НОМЕР_2 на користування електроенергією з 02 травня 1975 року був відкритий на ОСОБА_18 ( батька ОСОБА_1 і ОСОБА_7.).

Відповідно до цієї ж довідки 16 серпня 1978 року даний особовий рахунок було змінено на ім'я ОСОБА_6, який діяв до 17 травня 1994 року. З 21 серпня 1994 року особовий рахунок НОМЕР_2 було змінено на ім'я ОСОБА_7. З того часу рахунок діяв до 15 липня 2007 року, відтоді даний житловий будинок було від'єднано від електромережі.

Вказані відомості відповідають дослідженим у судовому засіданні записам у книзі обходу села Самари-Оріхові №1-80 за 1980 рік та свідчать про вступ у володіння ОСОБА_7 спадковим майном ОСОБА_6

Заперечення представником позивача дійсності названих відомостей є голослівними.

Згідно із довідкою Самари-Оріхівської сільської ради від 23.03.15 №338 ОСОБА_7 спадщину після смерті матері ОСОБА_6 не прийняв, відповідно до довідки цієї ж ради від 18.05.15 №421 благоустрій земельної ділянки спадкодавця проводився сім'єю ОСОБА_3 шляхом вирубування дикорослих кущів, доглядом за плодовими деревами, очищенням від сміття.

Суд, оцінюючи обидві суперечливі між собою довідки, бере до уваги з урахуванням наведених вище показань свідків та письмових доказів довідку від 18.05.15 №421.

Самари-Оріхівський сільський голова ОСОБА_10 показав, що довідку від 23.03.15 №338, де зазначено про неприйняття спадщини ОСОБА_7 після смерті матері, було видано помилково, оскільки письмових даних (як-от, заяви) про прийняття ним спадщини у сільської ради не було.

За встановлених обставин суд вважає ОСОБА_7 таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 шляхом вступу в володіння і управління спадковим майном. Однак прийнявши спадщину, ОСОБА_7 право на спадщину документально не оформив.

Таким чином, ОСОБА_1 і ОСОБА_7, як діти спадкодавця, успадкували по ? житлового будинку на АДРЕСА_1.

Як вбачається із свідоцтва про смерть НОМЕР_3, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

З дня його смерті в силу ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на ? житлового будинку після смерті матері ОСОБА_6

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.02.15 до вказаного Реєстру того ж дня внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_7

У силу ст.1261 ЦК України ОСОБА_3, як дружина спадкодавця, є спадкоємцем за законом першої черги.

Згідно із ст.1269 ЦК України вона прийняла спадщину шляхом звернення 27.02.13 із заявою до нотаріуса, що стверджено відповідною заявою у спадковій справі.

Інший спадкоємець - син спадкодавця ОСОБА_5 спадщину після смерті батька наміру приймати не мав, про що свідчить його письмова заява до суду.

Таким чином, ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7

Однак, враховуючи, що право власності на будинок, що на АДРЕСА_1, згідно із інформаційною довідкою реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції від 17.03.15 не зареєстровано, ні позивач, ні відповідач не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на належні їм частки у вказаному майні.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. ст.ст.525, 529, 549 ЦК України (в ред.1963 року), ст..ст.1261, 1269, 1270 ЦК України, суд

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? (одну другу) частку житлового будинку, що на АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6.

У задоволенні решти позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_5, про визнання права власності на ? житлового будинку в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? (одну другу) частку житлового будинку, що на АДРЕСА_1 Ратнівського району Волинської

області, в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційних скарг, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час його проголошення, - з дня отримання копії рішення.

Головуючий - підпис

З оригіналом згідно

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун