Справа №585/161/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кондратенко Л. П.
Номер провадження 22-ц/788/973/15 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Гагіна М. В. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и л а :

22 січня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом і свої вимоги мотивувала тим, що має дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач. На підставі виконавчих листів, виданих Роменським міськрайонним судом Сумської області від 04 жовтня 2012 року, з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини у розмірі 350 грн. та на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку у розмірі 200 грн. щомісячно. Відповідач своєчасно аліменти не сплачує в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 1900 грн. 02 коп. Після уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення виплати аліментів в розмірі 4434 грн. 45 коп. з 01 серпня 2012 року по день ухвалення рішення та 800 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2217 грн. 23 коп. неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів та 400 грн. витрат на оплату правової допомоги.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

На зазначене судове рішення ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про стягнення 2217 грн. 22 коп. неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів та ухвалити в зазначеній частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 2217 грн. 22 коп. неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що в своєму рішенні суд не навів переконливих мотивів для висновку про те, що матеріальний та сімейний стан відповідача може бути підставою для зменшення розміру неустойки. При цьому суд не врахував, що матеріальний та сімейний стан відповідача є звичайним, його дружина отримує допомогу по народженню дитини, сам відповідач працездатний, отримує заробітну плату. Також вважає, що обов'язок сплачувати аліменти у відповідача виник з моменту набуття рішенням про стягнення аліментів законної сили, оскільки він був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти. На час виникнення заборгованості зі сплати аліментів матеріальний та сімейний стан відповідача жодним чином не перешкоджав йому своєчасно та в повному обсязі сплачувати аліменти.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у сторін по справі є малолітня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

На підставі рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 серпня 2012 року, частково зміненого рішенням апеляційного суду Сумської області від 13 вересня 2012 року, з ОСОБА_4 на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 19 липня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття та до 15 листопада 2014 року стягувались аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною 3-річного віку у розмірі 200 грн. щомісячно (а.с.6-9).

Місцевий суд, при обрахуванні розміру неустойки, виходив з довідок відділу державної виконавчої служби Роменського міськрайонного управління юстиції від 05 січня 2015 року з яких вбачалось, що борг ОСОБА_4 по аліментах за двома виконавчими листами про стягнення коштів на утримання дитини та на утримання позивачки станом на 01 січня 2015 року складав 1900 грн. 02 коп. (а.с.10-11).

Також місцевим судом перевірявся майновий стан відповідача у справі і встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2015 року з нього стягнуті аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь матері дитини ОСОБА_7 (а.с.55-57). Дружина відповідача ОСОБА_7 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Роменської міської ради з 01.01.2014 року і отримує допомогу при народженні дитини (а.с.36). Відповідач працює в ФОП ОСОБА_8 з 11 листопада 2014 року і займає посаду приймальника замовлень і його дохід за період з 11 листопада 2014 року по 31 грудня 2014 року склав 2200 грн. 80 коп. (а.с.37-38,58-59).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Місцевим судом вірно було встановлено, що відповідач не виконував належним чином свої обов'язки по оплаті аліментів і допускав сплату аліментів з порушенням строків встановлених діючим законодавством.

В той же час, колегія суддів не може погодитися з розміром суми неустойки визначеної місцевим судом, оскільки досліджені судом першої інстанції дві довідки державного виконавця містять неповні дані про розмір нарахованих аліментів та заборгованості за спірний період. Крім того, у них відсутні достатні відомості про розмір сплачених боржником аліментів станом на час вирішення спору по суті. Також в цих довідках державним виконавцем зазначена загальна сума нарахованих та сплачених аліментів відповідачем у справі, як по сплаті аліментів на утримання дитини так і на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. В той же час, відповідальність за прострочення сплати аліментів наступає лише по сплаті аліментів на утримання дитини, а нарахування неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дружини вимогами Сімейного кодексу не передбачено.

З метою з'ясування цих істотних обставин апеляційний суд витребував з відділу ДВС уточнюючі довідки про розмір отриманих аліментів від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 350 грн. щомісячно і з них вбачається, що станом на 01.04.2015 року борг по аліментах складає 1401 грн.45 коп.

Виходячи з положень ст.196 СК України, пеня за прострочення аліментів починає нараховуватись з часу ухилення від виконання рішення суду з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Її розмір за один місяць прострочення повинен становити 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення.

Виходячи із зазначеного та з урахуванням відомостей викладених в уточненій довідці Відділу державної виконавчої служби Роменського міськрайонного управління юстиції від 14.05.2015 року, розрахунок неустойки буде наступним:

2012 рік:

Липень: нараховано 146,77 грн. сплачено 28.08.2012 року (заборгованість з 01.08.2012 року по 28.08.2012 року ): 146,77х1% х28 дн. = 41,10 грн.

Серпень: нараховано 350 грн.00 коп. (230,65 грн. сплачено своєчасно - 28.08.2012 року, а залишок в сумі 119,35 сплачено 01.10.2012 року, а тому заборгованість з 01.09.2012 року по 01.10.2012 року): 119,35х1%х30 = 3,58 грн.

Вересень: нараховано 350 грн.00 коп. (230,65 сплачено вчасно 01.10.2012 року, а залишок - 119,35 сплачено 03.10.2012 року, заборгованість з 01.10.2012 року по 03.10.2012 року): 119,35х1%х3= 3,58 грн.

Жовтень: нараховано 350 грн. 00 коп. (230,65 сплачено вчасно 03.10.2012 року, а 119,35 сплачено 08.11.2012 року, заборгованість з 01.11.2012 року по 08.11.2012 року): 119,35 х1%х8 = 9,55 грн.

Листопад: нараховано 350 грн.00 коп. (230,65 сплачено вчасно 08.11.2012 року, а 119,35 сплачено 18.12.2012 року, заборгованість з 01.12.2012 року по 18.12.2012 року): 119,35х1%х18=21,48 грн.

Грудень: нараховано 350,00 (230,65 сплачено вчасно 18.12.2012 року, а 119,35 сплачено 30.01.2013 року, заборгованість з 01.01.2013 року по 30.01.2013 року): 119,35х1%х30=35,70грн.

2013 рік :

Січень: нараховано 350,00 (230,65 сплачено вчасно 30.01.2013 року, 119,35 сплачено 26.02.2013 року, заборгованість з 01.02.2013 року по 26.02.2013 року): 119,35х1%х26 = 31,11грн.

Лютий: нараховано 350,00 (230,65 сплачено вчасно 26.02.2013 року, 119,35 сплачено 18.03.2013 року, заборгованість з 01.03.2013 року по 18.03.2013 року): 119,35х1%х18 = 21,42 грн.

Березень: нараховано 350,00 (30,65 +114,70+204,65 сплачено вчасно 18.03.2013 року та 29.03.2013 року) пеня відсутня.

Квітень: нараховано 350,00 (145,35 сплачено вчасно 29.03.2013 року, 204,65 сплачено 13.05.2013 року): 204,65х1%х13 = 26,65 грн.

Травень: нараховано 350,00 (145,35 сплачено 13.05.2013 року, 204,95 - сплачено 29.05.2013 року): пеня відсутня.

Червень: нараховано 350,00 (145,35 сплачено вчасно 29.05.2013 року, 204,65 сплачено 09.08.2013 року): 204,65х1%х39=79,95 грн.

Липень: нараховано 350,00 (145,35 сплачено 09.08.2013 року): 145,05х1%х9=13,05грн. (204,65 сплачено 13.09.2013 року): 204,65х1%х44=90,20 грн.,

Серпень: нараховано 350,00 (350,00 сплачено 13.09.2013 року): 350х1%х13 = 45,50 грн.

Вересень: нараховано 350,00 (145,35 сплачено 13.09.2013 року, 204,65 сплачено 07.10.2013 року): 204,65х1%х7=17,5 грн.

Жовтень: нараховано 350,00 сплачено: 145,35 сплачено 07.10.2013р., 204,65 сплачено 13.12.2013 року): 204.65х1%х43 = 88, 15 грн.

Листопад: нараховано 350,00 (145,35 сплачено 13.12.2013 року): 145,35х1%х13=18,85 грн. (204,65 сплачено 23.01.2014 року): 204,65х1%х54= 110,7 грн.

Грудень: нараховано 350,00 (145,35 сплачено 23.01.2014 року): 145,35х1%х23=33,35 грн. (204,65 - 21.02.2014 року) 204,65х1%х52=106,60 грн.

2014 рік:

Січень: нараховано 350,00 (145.35 сплачено 21.02.2014 року): 145,35х1%х21=30,45 грн. (204.65 сплачено 26.02.2014 року): 204,65х1%х26= 53,30 грн.

Лютий: нараховано 350,00 (350.00 сплачено 27.03.2014 року): 350х1%х27 = 94,5 грн.

Березень: нараховано 350,00 (350,00 сплачено 29.04.2014 року): 350х1%х29=101,5 грн.

Квітень: нараховано 350,00 (350,00 сплачено 10.06.2014 року): 350х1%х41=143,5 грн.

Травень: нараховано 350 грн.00 коп. (350,00 сплачено 22.07.2014 року): 350х1%х52=182,0 грн.

Червень: нараховано 350,00 (350,00 сплачено 21.08.2014 року): 350х1%х52=182,00 грн.

Липень: нараховано 350,00 (350 ,00 сплачено 21.08.2014 року): 350х1%х21=73,5 грн.

Серпень: нараховано 350 ,00 сплачено 21.08.2014 року: пеня відсутня

Вересень: нараховано 350,00 (350,00 сплачено 20.10.2014 року): 350х1%х20=70 грн.

Жовтень: нараховано 350,00 (350 сплачено 22.01.2015 року): 350х1%х83=290,5 грн.

Листопад: нараховано 350,00 (350,00 сплачено 25.02.2015 року): 350х1%х87=304,5 грн.

Грудень: нараховано 350,00 (станом на 26.03.2015 року не сплачено): 350х1%х85=297,5 грн.

2015 рік :

Січень: нараховано 350,00 станом на 26.03.2015 року не сплачено: 350х1%х54=189,00 грн.

Лютий: нараховано 350,00 станом на 26.03.2015 року не сплачено 350х1%х26=91 грн.

Отже, загальний розмір нарахованої пені станом на 26 березня 2015 року складає 2799 грн.85 коп.

Виходячи з вищезазначеного розрахунку, колегія суддів вважає, що місцевим судом помилково було встановлено розмір неустойки (пені) в сумі 4434 грн.45 коп.

В той же час, оскільки місцевим судом обґрунтовано, з урахуванням майнового та сімейного стану відповідача, наявності у нього на утриманні малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, розмір неустойки (пені) було зменшено до 2217 грн.23 коп., тому колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду. Підстав для збільшення її розміру колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308; 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів .

Головуючий -

Судді -