Провадження № 6/127/960/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2015 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.

при секретарі Тонкопій Ю.І.

за участю представника заявника ОСОБА_1,

представника боржника ТОВ «Вінекспо» - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінекспо», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача у справі, зазначивши, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/19669/13-ц, виданого 21.11.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінекспо», ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитними договорами.

20.04.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №18, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договорами №0 від 25.07.2007 року та №0 від 26.07.2007 року, укладеними між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Вінекспо», перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Зазначені обставини стали підставою для звернення ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

В судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» - ОСОБА_1 доводи заяви підтримав, просив її задоволити з підстав, що наведено у заяві.

В судовому засіданні представник ТОВ «Вінекспо» ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки згідно з п. 9.6. Кредитних договорів №0 від 25.07.2007 року та №0 від 26.07.2007 року, врегульовано, що сторони кредитного договору домовились, що текст Договору, будь які матеріали, інформація, що стосується цих Договорів, є конфіденційними і не можуть передаватися третім особам без попередньої письмової згоди іншої сторони Договорів, крім випадків, передбачених чинним законодавством України. Також вказував на те, що згідно п. 4.3. Договору Факторингу № 18 від 20.04.2015 року Клієнт доручив Фактору повідомити кожного боржника, а також поручителів за наявності, від імені Клієнта про відступлення права вимоги. Разом з тим, така вимоги договору факторингу не виконана, а тому представник вважає, що заявник не набув права вимоги за вказаним договором.

Представник ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, хоча про день, час та місце розгляду заяви повідомлені двічі завчасно та належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання повторно не зявився, хоча про день, час та місце розгляду заяви повідомлений завчасно та належним чином. Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ОСОБА_4 надіслав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи провести за відсутності представника відділу, при розгляді питання поклався на розсуд суду, додатково зазначив, що 05.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу ПАТ «УкрСиббанк» відносно боржника ОСОБА_3

Суд, заслухавши пояснення представника заявника та представник боржника ТОВ «Вінекспо», дослідивши доводи внесеної на розгляд суду заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, проаналізувавши представлені та наявні в матеріалах цивільної справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінекспо» та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено (справа №127/19669/13-ц). Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінекспо» та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - 6 815 629 грн. 75 коп., що становить заборгованість за кредитним договором №0 від 25.07.2007 року, а саме: заборгованість за кредитом 1 313 130 грн. 01 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 1 378 912 грн. 47 коп., та заборгованість за кредитним договором №0 від 26.07.2007 року, а саме: заборгованість за кредитом 2 125 412 грн. 24 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 1 998 175 грн. 03 коп., заборгованість по комісії 118 542 грн. 85 коп., станом на 02.08.2013 рік. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінекспо» та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - 3 441 грн. 00 коп. судових витрат, понесених за сплату судового збору(а.с.84-85).

21.11.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчі листи №127/19669/13-ц (а.с.99-100).

16.02.2015 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №46525590 щодо примусового виконання виконавчого листа №127/19669/13-ц від 21.11.2013 року відносно боржника ОСОБА_3 (а.с.102).

20.02.2015 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №42147096 щодо примусового виконання виконавчого листа №127/19669/13-ц від 21.11.2013 року відносно боржника ТОВ «Вінекспо» (а.с.101).

20.04.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №18, відповідно до якого, та згідно акту приймання передачі права вимоги від 20.04.2015 року, право грошової вимоги за кредитними договорами №0 від 26.07.2007 року та №0 від 25.07.2007 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Вінекспо» перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (а.с.97, 96-98).

Перехід права вимоги за договорами №0 від 26.07.2007 року та №0 від 25.07.2007 року від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»», відбулось згідно п. 2 ОСОБА_1 приймання передачі прав вимоги від 20.04.2015 року, згідно якого Клієнт передає права вимоги за кредитами Фактору за переліком наведеним у Додатку 1.1. (Реєстр боржників) до Договору, а Фактор цим прийняв право вимоги за кредитами.

З витягу з реєстру боржників до Договору Факторингу № 18 від 20.04.2015 року вбачається, що право вимоги перейшло не тільки за договорами №0 від 26.07.2007 року та №0 від 25.07.2007 року, а й за договором поруки № 129977 від 26.07.2007 року, за яким ОСОБА_3 поручився перед ПАТ «УкрСиббанк» за виконання позичальником кредитного договору № 0 від 26.07.2007 року (а.с. 24, 98).

Згідно ч.1 ст.378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а ч. ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається на підставу свої вимог і заперечень.

Задовольняючи вказану заяву суд виходить з наступного.

Правова позиція Верховного суду України полягає у тому, що відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, визначених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (Постанова ВСУ від 20.11.2013 року.), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь якій стадії процесу. За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником. Виходячи з цих норм, а саме, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення чи ліквідації, спадкування тощо) на стадії виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняться її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки у зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Позиція представника ТОВ «Вінекспо» з приводу обовязковості погодження з боржником відступлення права вимоги не ґрунтується на вимогах закону, та входить з ним в пряму суперечність, оскільки, за загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобовязанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). В кредитних договорах відсутні умови, які б забороняли замінювати кредитора у зобовязанні без згоди боржника, а посилання представника на п. 9.6. Кредитних договорів №0 від 25.07.2007 року та №0 від 26.07.2007 року, згідно якого сторони кредитного договору домовились, що текст Договору, будь які матеріали, інформація, що стосується цих Договорів, є конфіденційними і не можуть передаватися третім особам без попередньої письмової згоди іншої сторони Договорів, крім випадків, передбачених чинним законодавством України, ґрунтується на невірному тлумаченні умов договору, оскільки вказаний пункт не поширюється на правовідносини сторін, що виникли з договору факторингу. За даних обставин відбулась передача права вимоги іншій особі, а не передача без правових підстав документів, матеріалів, тощо. Передача документів, матеріалів, інформації за кредитними договорами є наслідком передання права вимоги, без яких новий стягувач не зможе реалізувати своє право вимоги.

Вказаний п. 9.6 наведених кредитних договорів жодним чином не врегульовує заборону кредитору укладати договір факторингу.

Позиція представника боржника ТОВ «Вінекспо» з приводу того, що неповідомлення боржника про відступлення права вимоги, свідчить про те, що заявник не набув права вимоги, спростовується дослідженими в ході розгляду заяви та описаними вище доказами, (актом приймання передачі прав вимоги, реєстром боржників до договору факторингу), та у цьому звязку суд зважає на те, що ч. 2 ст. 516 ЦК України передбачений зовсім інший правовий наслідок неповідомлення боржника про відступлення права вимоги, а саме те, що новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, а саме виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

З приводу доводів, щодо неможливості заміни сторони виконавчого провадження, оскільки саме виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_3 станом на час розгляду заяви відсутнє, суд зазначає наступне.

Як вбачається з постанови державного виконавця Заводнюк І.М. від 05.11.2015 року (ВП № 46525590) виконавчий лист № 127/19669/13 ц, від 21.11.2013 року відносно боржника ОСОБА_3 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», повернуто стягувачу.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь якій стадій цивільного процесу.

Виконавче провадження є завершальною стацією цивільного процесу.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися ;до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 378 ЦПК України.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за договорами, яке підтверджено документально.

Як наведено вище, 20.04.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №18, відповідно до якого, та згідно акту приймання передачі права вимоги від 20.04.2015 року, право грошової вимоги за кредитними договорами №0 від 26.07.2007 року та №0 від 25.07.2007 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Вінекспо» перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»

Виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_3 не закінчено з підстав ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а повернуто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відмова у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, фактично призвела б до порушення наведеної норми Закону, оскільки фактично позбавило б заявника права повторного предявлення виконавчого документа до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 наведеного Закону.

Аналогічну позицію відстоює також Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних справ, зокрема, але не обмежуючись в Ухвалі від 29.04.2015 року, під головуванням ОСОБА_5 (справа № 6-47727св14).

Отже, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», про зміну сторони виконавчого провадження, оскільки судом перевірено достовірність факту переходу прав стягувача від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», а отже останнє є правонаступником всіх прав та обовязків ПАТ «УкрСиббанк», в тому числі і право бути стороною виконавчого провадження з правом повторного предявлення повернутого 5.11.2015 року виконавчого документу стягувачу відносно боржника ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Замінити сторону стягувача у виконавчих провадженнях у справі №127/19669/13-ц, в якій заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2013 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінекспо» та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінекспо» та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 6 815 629 грн. 75 коп., що становить заборгованість за кредитним договором №0 від 25.07.2007 року, а саме: заборгованість за кредитом 1 313 130 грн. 01 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 1 378 912 грн. 47 коп., та заборгованість за кредитним договором №0 від 26.07.2007 року, а саме: заборгованість за кредитом 2 125 412 грн. 24 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 1 998 175 грн. 03 коп., заборгованість по комісії 118 542 грн. 85 коп., станом на 02.08.2013 рік, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінекспо» та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - 3 441 грн. 00 коп. судових витрат, понесених за сплату судового збору, а саме замінити сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів після її проголошення через Вінницький міський суд. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: