Справа № 367/8082/14 Головуючий у І інстанції Мікулін А.В.
Провадження № 22-ц/780/1740/15 Доповідач у 2 інстанції Білоконь
Категорія 1 12.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Гуль В.В., Савченка С.І.,

при секретарі Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства "Білдгрупменеджмент" на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства "Білдгрупменеджмент" про визнання права власності на квартиру ,-

встановила:

У грудні 2014 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просив накласти арешт на однокімнатну квартиру №22, загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 22,1 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_1 та заборонити ПП "Білдгрупменеджмент" та третім особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на передачу права власності та/або майнових прав на однокімнатну квартиру №22 у житловому будинку АДРЕСА_1, до розгляду справи по суті і набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2014 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на однокімнатну квартиру №22, загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 22,1 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_1.

В решті заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач ПП "Білдгрупменеджмент" подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням вимог процесуального закону.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що позивач як власник пакету облігацій має права отримати у власність будь-яку іншу квартиру у зазначеному будинку, не обов»язково квартиру № 22, тому накладення арешту саме на цю квартиру перешкоджатиме діями відповідача по передачі квартири № 22 іншим власникам цінних паперів. Крім того, апелянт вважає, що права позивача не порушені оскільки позивач звернулась до суду із неналежним способом захисту своїх прав.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За статтею 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співі мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 грудня 2014 року суддя Ірпінського міського суду Київської області відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПП "Білдгрупменеджмент" про визнання права власності на однокімнатну квартиру № 22в житловому будинку АДРЕСА_1, посилаючись на те, що 5 червня 2013 року між сторонами був укладений договір резервування цієї квартири, а станом на 25 червня 2014 року позивач повністю оплатила її вартість шляхом придбання цінних паперів на загальну суму 334 242 грн. 17 коп.

Отже, між сторонами виник спір з приводу квартири № 22 в житловому будинку АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги про те, що накладення арешту судом позбавляє відповідача можливості передати спірну квартиру іншим власникам цінних паперів свідчать про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову з підстав можливого розпорядження спірним майном відповідачем.

Накладенням арешту на спірне майно, на думку колегії суддів не порушуються права відповідача, вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки судом забезпечено позов майнового характеру про визнання права на майно шляхом накладення арешту на це майно.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та порушення судом положень ст. 152 ЦПК України колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом вжито заходи забезпечення позову відповідно до вимог ст. 152 ЦК України.

За таких обставин, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, і підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 307, 312, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Білдгрупменеджмент" відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: