У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2014 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 05 березня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07 липня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 77.1/АК-01234.08.2, згідно умов якого позичальнику відкрито невідновлювану кредитну лінію у розмірі 29 325,00 доларів США на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів з терміном погашення до 07 липня 2015 року зі сплатою 7,70 % річних за користування кредитними коштами.

Того ж дня, у забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, передбачених згаданим кредитним договором, між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки.

Позивач зазначав, що ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 23 372,56 доларів США (по тілу кредиту і відсотках), 24 576,51 грн (за платою по кредиту) та 1 317 897, 80 грн (пеня, 3 % річних і витрати від інфляції), яку позивач просив у солідарному порядку стягнути з відповідачів.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2014 року позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором, що складається з: заборгованості за кредитом у сумі 19 203,18 доларів США, заборгованості за відсотками у сумі 4 169,38 доларів США, заборгованості за платою по кредиту (згідно п.1.5.1. кредитного договору) у сумі 24 576,51 грн, загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у сумі 1 310 771,99 грн, загальної суми 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості у сумі 6 738,57 грн, інфляційних витрат від суми простроченої плати по кредиту у сумі 387,24 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05 березня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суми пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 1 310 771,99 грн змінено, зменшивши суму пені до 125 429,19 грн. Рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення.

В решті заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, мотивуючи свої вимоги порушенням судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, а тому заборгованість підлягає стягненню солідарно з неї та ОСОБА_3, як з поручителя.

Зменшуючи розмір пені, апеляційний суд врахував вимоги ч. 3 ст. 551 ЦК України та виходив з того, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту і відсотках.

Доводи касаційної скарги та зміст доданих до неї судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова