Номер провадження: 22-ц/785/6509/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 червня 2015 року,

встановила:

У березні 2015 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним уточненим у червні 2015 р. позовом, в якому остаточно просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 61 052,20грн.

ОСОБА_4 свої вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20.06.2011 р. із ОСОБА_5 на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? ч. усіх доходів щомісячно, починаючи з 12.05.2011 р. до досягнення дитиною повноліття, тобто до 21.05.2026 року. Відповідач аліменти сплачував нерегулярно. Згідно розрахунку державного виконавця станом на 09.12.2014 р. заборгованість по аліментам становить 13 295,22 грн. З врахуванням сплачених відповідачем аліментів, що підтверджується відповідними квитанціями, розмір неустойки (пені) за період - грудень 2012 р. грудень 2014 р. становить 61 052,20 грн. Підстави для звільнення відповідача від сплати неустойки відсутні.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що аліменти він сплачував по мірі можливості, заборгованість зі сплати виникла не з його вини. У нього зараз нова сімя. Дружина народила дитину, у звязку з чим не працює. Можливості сплатити пеню він не має.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16.06.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 40 000,00 грн.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про повну відмову в задоволенні позову. Посилається на те, що рішення ухвалено при невідповідності висновків суду обставина справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі. Додатково пояснили, що згодні сплатити пеню, яка дорівнює розміру заборгованості, визначеному державним виконавцем у розрахунку від 30.04.2015 р. у сумі 6534,93 грн.

ОСОБА_4 в письмових запереченнях на апеляційну скаргу, вважала не обхідним скаргу відхилити, рішення залишити без змін. Посилалась на те, що при визначенні розміру пені не можна керуватися розрахунком державного виконавця з визначення боргу по аліментам від 30.04.2015 р., оскільки вказаний у ньому період виходить за межі позовних вимог. Розрахунок пені зроблений з врахуванням наданих відповідачем квитанцій по сплаті аліментів, при цьому квитанції за 2015 р. не можуть бути прийняті, оскільки вимоги заявлялись за період грудень 2011 р. грудень 2014 р. Сплата аліментів не у повному розмірі не є поважною причиною для звільнення від сплати пені. Народження у відповідача сина Владислава, ІНФОРМАЦІЯ_2, також знаходиться поза межами строку, за який заявлені вимоги про стягнення пені. Відповідач є працездатною та здоровою особою. Заборгованість по аліментам у повному обсязі не погашена.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала доводи та вимоги, які викладені в письмових запереченнях на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з необхідності зменшення пені, оскільки її розмір майже десять разів перевищує розмір заборгованості по аліментам (а. с. 96 - 97).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених у судовому засіданні доказів, дійшов правильного висновку щодо необхідності стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Висновки суду в цій частині відповідають обставинам справи, вимогам діючого законодавства України (ч. 1 ст. 196 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213 ЦК України). Підстави для скасування рішення суду в цій частині відсутні. Доводи апелянта в цій частині про те, що він не ухилявся він від сплати аліментів, відсутності його вини у виникненні заборгованості по аліментам є безпідставними. Беззаперечних доказів відсутності вини відповідача у виникненні боргу матеріали справи не містять. Колегія суддів також приймає до уваги, що апелянт погодився частково сплатити пеню по аліментам.

Разом з тим, не можна погодитися з висновками суду першої інстанції щодо розміру стягнутої неустойки (пені) у сумі 40 000,00 грн. Суд першої інстанції дійшов цих висновків при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального (ч. 2 ст. 196 СК України) та процесуального (ст. ст. 10, 11, 179, 213 ЦПК України) права. Доводи апелянта в цій частині щодо сплати ним аліментів, хоча і в неповному обсязі, його сімейного та майнового стану, значного перевищення розміру пені над розміром заборгованості є обґрунтованими.

Судом встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20.06.2011 р. із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі ? ч. усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.05.2011 р. до досягнення дитиною повноліття, тобто до 21.05.2026 року (а. с. 12 13). Рішення є чинним доказів його скасування, зміни розміру аліментів суду не надано.

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який було звернуто до примусового виконання (а. с. 21, 22).

ОСОБА_5 протягом грудня 2011 р. грудня 2014 р. р. кожного місяця, загалом крім восьми місяців, сплачував аліменти у сумі від 300 грн. до 600 грн. (а. с. 23 зворотна сторона 24, 48 52). Обставини щодо часткової сплати відповідачем аліментів позивачка визнала. Згідно розрахунку державного виконавця станом на 09.12.2014 р. заборгованість по аліментам становить 13 295,22 грн. (а. с. 23 - 24). Разом з тим, розмір неустойки (пені) згідно розрахунку позивача становить 61 052,20 грн. (а. с. 83 - 84), що в 4,6 разів більше суми боргу.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відповідальності за прострочення слати аліментів.

За правилами, передбаченими ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Виходячи з встановлених обставин, колегія суддів вважає, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів необхідно змінити. Визначаючи розмір неустойки, колегія суддів враховує сімейне становище відповідача наявність у нього іншої сімї, малолітньої дитини (а. с. 56, 57, 71, 72), майже щомісячну часткову сплату аліментів позивачем (з 36 місяців відсутні відомості про сплату аліментів тільки за 8 місяців), значне перевищення суми неустойки (пені) над розміром боргу по аліментам, і приходить до висновку, що загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає зменшенню до розміру заборгованості по аліментам у сумі - 13 295,22 грн.

Доводи апелянта щодо неправильного визначення державним виконавцем боргу по аліментам не приймаються до уваги, оскільки він розрахунок державного виконавця з визначення розміру боргу по аліментам у передбаченому порядку (ст. 195 СК України) не оскаржив.

Доводи апелянта щодо не зясування судом розміру несплачених аліментів у кожному місяці спростовується розрахунком розміру пені, в якому вказується сума недоплачених або несплачених взагалі аліментів по кожному місяцю. Вказаний розрахунок визнаний судом правильним. Відповідач вказаного розрахунку в суді першої інстанції не оспорив, свого варіанту розрахунку не надав. Крім того, в апеляційному суді погодився частково сплатити пеню. Наявність обовязку з доказування своїх заперечень (ст. 10 ЦПК України) припускає надання стороною доказів щодо підтвердження своєї позиції чого відповідач не здійснив.

Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення ним вищевказаних норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи в частині визначення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні. Необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 13 295,22 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції. Підставою для зміни рішення суду є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 червня 2015 року в частині визначення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає за адресою АДРЕСА_1, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешкає за адресою АДРЕСА_2, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_2) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, стягнутих рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20 червня 2011 року, у розмірі 13 295 (тринадцять тисяч двісті девяносто пять) грн. 22 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: К. П. Мартинова

ОСОБА_3