У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 29 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Селянського фермерського господарства «Ранок», Чернігівської районної державної адміністрації про визнання розпорядження незаконним та визнання недійсним договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Селянського фермерського господарства «Ранок» (далі - СФГ «Ранок»), Чернігівської районної державної адміністрації (далі - Чернігівська РДА) про визнання розпорядження незаконним та визнання недійсним договору оренди землі.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що на підставі рішення виконкому Іванівської сільської ради від 16 серпня 2007 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стали співвласниками будівлі пташника та літнього табору (асфальтоване покриття), яке їм було виділено 08 серпня 2007 року в результаті розподілу зборами майна пайового фонду реорганізованого КСП агрофірма «Анангард». У 2008 році вони внесли вказане майно в статутний фонд Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Киличівська» (далі - ТОВ «Агрофірма Киличівська»). У 2010 році ТОВ «Агрофірма Киличівська» повернуло майно і ОСОБА_2 та ОСОБА_3 29 квітня 2010 року кожний зареєстрували своє право власності по 11/50 частини будівлі пташника загальною площею 22,8 кв. м та літнього табору (асфальтоване покриття) на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради 28 квітня 2010 року. Позивач вказував, що у 2014 році ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держземагенства у Чернігівській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок площею 3,2 га та 0,03 га для ведення особистого селянського господарства на території Іванівської сільської ради по вул. Дружби, 47 Л у с. Количівка за межами населеного пункту на території господарського двору, але йому відмовили у задоволенні клопотання, оскільки зазначені земельні ділянки включені до державного акта на право колективної власності на землю колишньому КСП Агрофірма «Авангард» на підставі рішення виконкому Чернігівської райради від 28 липня 1995 року і перебувають в оренді у СФГ «Ранок» за договором оренди землі від 23 квітня 2007 року на підставі розпорядження Чернігівської РДА від 05 березня 2007 року № 122.

На підставі наведеного вище ОСОБА_2 просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Чернігівської РДА від 05 березня 2007 року № 122 про надання земельної ділянки в оренду СФГ «Ранок» та визнати недійсним договір оренди землі від 23 квітня 2007 року, укладений між Чернігівською РДА та СФТ «Ранок».

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області

від 30 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29 квітня 2015 року, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про визнання розпорядження незаконним та визнання недійсним договору оренди землі, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Селянського фермерського господарства «Ранок», Чернігівської районної державної адміністрації про визнання розпорядження незаконним та визнання недійсним договору оренди землі.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк