АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №757/19779/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7088/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Фаркош Ю.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
10 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Соколової В.В., Усика Г.І. при секретарі Бугаю О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Київської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» - МальчикаТараса Юрійовича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Київської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка», Києво - Святошинського ринку Київської обласної спілки в особі ліквідаційної комісії, третя особа: Пенсійний фонд України про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся з позовом, в якому просив стягнути з Київської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» на користь Пенсійного фонду України страхові внески за період з 24.05.2007 по 30.11.2011 року. Посилається на те, що рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 25.04.2008 року його поновлено на роботі та стягнуто на його користь з Київської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 6 875 грн.. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2010 року стягнуто на користь ОСОБА_4 з Київської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 11 250 грн. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.11.2011 року стягнуто на користь позивача з Київської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 15 625 грн.. Проте, відповідач не здійснив відрахування збору на обов'язкове пенсійне страхування, чим порушив право позивача на отримання соціального захисту - пенсії на належному рівні.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року позов задоволено частково; зобов'язано Київську обласну спілку споживчих товариств «Облспоживспілка» здійснити відрахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлені відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» при виплаті заробітної плати за період з 24.05.2007 по 30.11.2011 року включно; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Київської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» - Мальчик Тарас Юрійович просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що судом не враховано, що ОСОБА_4 не рахувався у штаті Київської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» та не отримував заробітну плату, а тому із його заробітної плати Київська обласна спілка споживчих товариств «Облспоживспілка» не здійснювала жодних відрахувань до державних фондів, в тому числі до Пенсійного фонду України у порядку, визначеному законодавством України. В свою чергу, саме Києво - Святошинський ринок Київської обласної спілки в особі ліквідаційної комісії здійснював відрахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України. Крім того, посилається на те, що жодного документу, який би підтверджував факт того, що ОСОБА_4 рахувався у штаті Київської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» і отримував від неї заробітну плату, та/або здійснювалися відрахування Київською обласною спілкою споживчих товариств «Облспоживспілка» по ОСОБА_4 до державних фондів позивач суду не надав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 та представника відповідача - МальчикаТ.Ю., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 25.04.2008 року ОСОБА_4 поновлено на посаді виконуючого обов'язки директора Києво - Святошинського ринку Київської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» з 24.05.2007, стягнуто з Київської обласної спілки споживчих товариств на користь ОСОБА_4 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 6 875 грн., моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 4 000 грн. (а.с.3-4).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2010 року стягнуто з Київської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 11 250 грн.(а.с.5-7).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.11.2011 року стягнуто з Київської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 15 625 грн.(а.с.11-12).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2014 року з Київської обласної спілки споживчих товариств на користь позивача стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.11.2011 року по 01.11.2012 року в розмірі 6875 грн. за вирахуванням обов'язкового внеску до Пенсійного фонду за вказаний період.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до платіжних вимог № 430/12 від 20.01.2014р., №429/12 від 12.03.2013р., №428/12 від 09.12.2013р., Київською обласною спілкою споживчих товариств згідно виконавчих листів, виданих на примусове виконання вищевказаних рішень було сплачено вказані кошти (а.с.102,105, 108). Відповідно до пояснень представника відповідача, позивачу сплачені стягнуті рішеннями суддів кошти разом з сумами внесків до Пенсійного фонду, а тому вносити вказані внески він міг самостійно.

Відповідно до п.5 Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року №1170, є відшкодування, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно з п.3.9 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, суми нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні, не входять до складу фонду оплати праці.

Крім того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 року 3236 «Про Державну фіскальну службу України», Державна фіскальна служба України реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне стархування», платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 отримував заробітну плату від Києво - Святошинського ринку Київської обласної спілки в особі ліквідаційної комісії, що підтверджується видатковими касовими ордерами (а.с.97-99).

Як вбачається з даних персоніфікованого обліку застрахованої особи - індивідуальні відомості про застраховану особу, саме Києво - Святошинський ринок Київської обласної спілки в особі ліквідаційної комісії здійснював відрахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (а.с.122-123).

Натомість жодного документу, який би підтверджував факт того, що ОСОБА_4 рахувався у штаті Київської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» і отримував заробітну плату, або здійснювалися відрахування Київською облспоживспілкою щодо ОСОБА_4 до державних фондів, позивач не надав.

Крім того, в передбачений ст.233 КЗпП України термін - в тримісячний строк з дня коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, тобто з дня винесення рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 25.04.2008 року, відповідно до якого його було поновлено на роботі та фактично стягнуто заробітну плату, рішення Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2010р, рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.11.2011р. та до 2014р. позивач не скористався правом звернення до суду з позовними вимогами у даній справі.

Відповідно до ст.233 КЗпП України, працівникможе звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно правової позиції, яка висловлена в постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-169цс/14, для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252-255 ЦК України; при цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України); за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У зв'язку з викладеним, оскаржуване рішення не можна визнати таким, що відповідає вимогам матеріального закону, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 307,309,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника Київської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» - Мальчика Тараса Юрійовича задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Київської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка», Києво - Святошинського ринку Київської обласної спілки в особі ліквідаційної комісії, третя особа: Пенсійний фонд України про зобов'язання вчинити дії.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-