АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/5659/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/2384/К/15 суддя Зімін М.В.
Категорія - 50 (І) Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.

при секретарі: Масловій К.В.

за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, та на утримання позивача до досягнення дочкою ОСОБА_4 трирічного віку у твердій грошовій одиниці по 1000 грн., на кожного.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вони з відповідачем ОСОБА_2 з 05.066.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області шлюбі ( а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, обов'язків покладених на нього законом, не виконує.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень з подальшою індексацією відповідно до закону, на користь ОСОБА_1, на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, на кожного, починаючи з 16 липня 2015 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень з подальшою індексацією відповідно до закону, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на її утримання до досягнення дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, трирічного віку, починаючи з 16 липня 2015 року.

В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок на користь держави.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зокрема, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не взяв до уваги приписи ст. 182 СК України.

Судом не враховано, що позивач залишилась одна з двома дітьми, власного житла не має, та кожного місяця сплачує за помешкання, в якому проживає ,1 000 грн.

На думку апелянта, поза увагою суду залишилася і економічна ситуація, яка склалась у місті та країні. Судом не взято до уваги, що позивач не працює, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на його думку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому 05 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області шлюбі( а.с.7).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні ( а.с. 8,9).

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, обов'язків, покладених на нього законом, не виконує, тому вона просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дітей по 1 000 грн., на кожного і 1 000 грн. на її утримання.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_7 та стягуючи з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, на кожного по 600 грн.,та на утримання ОСОБА_1 - 600 грн., суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 84, 180, 184 Сімейного кодексу України, та виходив з обов'язку батьків утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а також з обов'язку чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років.

Колегія суддів, погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Ст. 180 СК України покладає обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі не працює, має мінливий дохід.

Відповідно до довідки, наданої до суду апеляційної інстанції, відповідач ОСОБА_2 перебуває на диспансерному обліку, потребує госпіталізації в ХРТБ м. Дніпропетровська.

У зв`язку з чим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні позову в частині визначеного розміру аліментів, у відповідності до вимог ст. 182 СК України, з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища ОСОБА_2, дійшов правильного висновку про стягнення на користь позивача, аліментів на утримання неповнолітніх сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі, у розмірі 600 (шістсот) гривень щомісяця на кожного, до повноліття дитини, та на утримання відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень, до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, трирічного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач залишилась одна з двома дітьми, власного житла не має, та кожного місяця сплачує за помешкання, в якому проживає ,1 000 грн. не є підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Доводи в апеляційній скарзі, щодо складної економічної ситуації в країні та у місті , колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки розмір аліментів визначений судом першої інстанції в розмірі про 600 грн. на кожну дитину відповідно до вимог ч.2 ст. 182 , ст. 184 СК України та становить 50 % визначеного прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» .

Враховуючи вищевикладене, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати своїх дітей, Конституційного права особи на прожитковий мінімум, беручи до уваги всі наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду, як таке, що ухвалено з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, - залишенню без змін на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307,ст.308, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є. Ляховська

Л.В. Михайлів