У Х В А Л А

про залишення скарги без руху

Справа № 285/4542/15-ц

провадження у справі № 4-с/0285/17/15

17 грудня 2015 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О.О., розглянувши

скаргу ОСОБА_1

на дії державного виконавця в порядку ст. 383 ЦПК України,

ВСТАНОВИЛА:

16.12.2015 року скаржниця звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області щодо опису і арешту її майна від 01.12.2015 року, вважаючи їх неправомірними.

Подана скарга не відповідає вимогам ст. 388 ЦПК України, оскільки скаржницею не сплачений судовий збір.

Судові витрати, які відповідно до ст. 79 ЦПК України складаються, крім іншого, із судового збору, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на ВДВС, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно розяснень, що містяться у пунктах 3, 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»: скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положенням ЦПК. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби до скарг учасників виконавчого провадження, застосовуються положення ЦПК, якими врегульовані аналогічні питання. Скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби оплачуються судовим збором.

З 01.09.2015 року набув чинності Закон України від 22.05.2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким питання оплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС чітко не врегулювано. Таким чином, слід застосовувати положення ЦПК, якими врегульовані аналогічні питання, зокрема ч. 5 ст. 119 ЦПК України, яка передбачає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати в сумі 1 218 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який має бути сплачено за подання даної скарги становить 487,2 грн.

Сплата судового збору згідно закону здійснюється через банківські установи чи поштові відділення зв'язку за рахунок платника.

За таких обставин скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для можливості усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 80, 119-121, 209 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір»

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця в порядку ст. 383 ЦПК України, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк терміном пять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків та розяснити їй, що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, скарга буде повернута.

Розяснити ОСОБА_1, що оригінал квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору, має бути поданий безпосередньо до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Ухвала щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя О.О.Літвин