АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/497/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3897/15Головуючий у 1-й інстанції Грузман Т. В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 09 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,

за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк",

про стягнення збитків завданих злочином та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення збитків завданих злочином та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що 11.03.2014 року відповідач незаконно заволодів належною позивачеві кредитною краткою № НОМЕР_1 КБ «Приватбанк», з якої зняв кошти в загальній сумі 8000 грн. Винність дій відповідача підтверджена вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 04.07.2014 року. На момент звернення до суду з даним позовом сума збитків становить 13901,78 грн., оскільки банк крім основного боргу у розмірі 8000 грн. нарахував відсотки за користування кредитом у розмірі 1410 грн. ; 710,78 грн. та 966 грн. Вказана сума внесена позивачем до банку у період з 08.07.2014 року по 02.04.2015 року.

17.07.2015 року позивачка збільшила свої позовні вимоги та додатково до зазначеної суми прохає стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Оскільки внаслідок вчиненого злочину позивач втратила спокій, здоров'я, яке є слабким, погіршувалось. Крім вказаного, прохає стягнути витрати на юридичну допомогу.

17.09.2015 року позивач збільшила свої позовні вимоги та крім вищенаведених коштів прохає стягнути з відповідача збитки, які були завдані та які пов'язані з втратою корови, яка утримувалась у її господарстві. Дану корову господар ОСОБА_2. була вимушена здати на забій, оскільки кошти, які могла спрямувати на її годівлю, були використані на погашення банківського кредиту по картці, якою заволодів відповідач. Розмір матеріальних збитків від втрати корови оцінює у розмірі 7080 грн. Саме таку суму слід стягнути з відповідача, оскільки вартість корови вагою 400 кг становить 10080 грн. з урахуванням 25,2 грн. за 1 кг живої ваги. У дійсності корову було здано на забій за 3000 грн. Отже від 10080 грн. слід відняти виручені кошти у розмірі 3000 грн., а вартість збитку буде становить 7080 грн.

Загальну суму матеріальних збитків, завданих у результаті злочину позивач оцінює в 20981 грн. 78 коп. та 10000 грн. моральної шкоди, які підлягають стягненню з відповідача.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 09 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки завдані злочином у розмірі 8000 грн., моральну шкоду у розмірі 2000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 545,53 грн. Всього до стягнення 10545,53 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 974,40 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 24 листопада 2015 року виправлено описку в резолютивній частині рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 09 листопада 2015 року, а саме: в абзаці 3 вказано: стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 974,40 грн.

З рішенням суду не погодилася позивач ОСОБА_2, яка його оскаржила, просила змінити рішення, задовольнивши її позов повністю про стягнення з відповідача матеріальних збитків на суму 20 981, 78 грн., моральної шкоди в сумі 10 000 грн. та судових витрат на суму 1690 грн. Вважає, що рішення суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно вироку Оржицького районного суду Полтавської області від 04.07.2014 року, який залишений без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23.12.2014 року, ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення крадіжки кредитної картки КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2 з якої викрав кошти у розмірі 8000 грн.

Згідно виписки по картці № НОМЕР_2 станом на 02.04.2015 року поповнено картку на суму 10815 грн. та цього ж дня на суму 966 грн. без зазначення характеру платежу; 31.01.2015 року здійснено переведення з однієї картки належної позивачеві на іншу у розмірі 710,78 грн. без вказівки назви платежу та 08.07.2014 року на суму 1410 грн. готівкою поповнено картку без вказівки на характер платежу. Чеками банківської установи підтверджено, що ОСОБА_2 08.07.2014 року сплатила штраф за прострочку по кредиту на суму 1410 грн.; 2.04.2015 року поповнила картку на 966 грн.; з 1.01.2015 року були списані відсотки у розмірі 710,78 грн.

Довідкою КБ «Приватбанк» від 11.06.2015 року підтверджено, що ОСОБА_2 станом на 11.06.2015 року має слідуючі карткові рахунки: № НОМЕР_3 (№ викраденої картки); НОМЕР_4 (картка з якої здійснювались платежі на погашення кредиту) та НОМЕР_2 (картка з якої здійснювались платежі на погашення кредиту).

Згідно довідки Оржицької селищної ради від 04.09.2015 року зазначено, що у господарстві ОСОБА_2 станом на 01.01.2015 року утримувалась корова. За інформацією управління агропромислового розвитку від 11.09.2015 року станом на 01.09.2015 року закупівельна ціна на ВРХ становить 25,20 грн. за 1 кг живої ваги.

Інформація з ЛКК Оржицької ЦРЛ від 15.04.2015 року свідчить про те, що ОСОБА_2 хворіє на гіпертонічну хворобу.

Із змісту ст. 22 ЦК України вбачається, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи, що згідно вироку Оржицького районного суду Полтавської області від 04.07.2014 року, який набрав законної сили, саме винними діями ОСОБА_3 шляхом викрадення кредитної картки, була спричинена шкода позивачці, між цими діями та наслідками, що настали існує прямий причинно-наслідковий зв'язок, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що підлягає відшкодуванню відповідачем завдана позивачу матеріальна шкода у встановленому вироком суду розмірі - 8000 грн., а також завдана неправомірними діями ОСОБА_3 моральна шкода, яка з урахуванням характеру та обсягу завданих душевних страждань вірно визначена судом у 2000 грн.

А у іншій частині суд першої інстанції вірно визнав позовні вимоги недоведеними.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.3,4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Аналогічні положення щодо подання доказів містяться у ч. 1 ст. 131 ЦПК України.

Частина 2 ст. 131 ЦПК України, передбачає, що докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Згідно ч. 2 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Виходячи із змісту ст. 1166 ЦК України, підставою цивільно-правової відповідальності є: 1) наявність збитків (їх розмір); 2) протиправність поведінки боржника; 3) причинний зв'язок; 4) вина боржника (психічне ставлення особи до своєї неправомірної поведінки та її наслідків - діє презумпція винуватості).

Таким чином, крім протиправності поведінки боржника, яка у даному випаду доведена вироком суду та його вини, позивач чи її представник повинні довести наявність і розмір збитків та причинний зв'язок між протиправністю поведінки та збитками.

Виходячи із наведеного не ставлять під сумнів правильність рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про неповне відшкодування понесених нею матеріальних збитків у вигляді нарахованих банком процентів, так як ці витрати не були доведені позивачкою належними та допустимими доказами. З наданих позивачкою відомостей про рух коштів по кредитній картці та чеків банку неможливо встановити характер та належність здійснюваних ОСОБА_2 платежів по кредитній картці.

Також безпідставними є посилання апеляційної скарги щодо незгоди з рішенням суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення збитків, пов'язаних із здачею корови на забій.

Не можна вважати обґрунтованими доказами на підтвердження даних вимог довідку Оржицької селищної ради від 04.09.2015 року, довідку з Пенсійного фонду та покази свідків, оскільки ними не підтверджується дійсна вага, належної ОСОБА_2 корови, а також не підтверджуються припущення позивачки про можливість отримання за корову 10 080 грн.

Окрім того, позивачко не було доведено, що саме неправомірними діями відповідача у результаті злочину позивач зазнала збитків пов'язаних з відсутністю кормів для годівля великої рогатої худоби.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на неналежний розмір стягнутої судом моральної шкоди, необхідно зазначити, що при визначенні розміру моральної шкоди в сумі 2 000 грн., місцевий суд вірно виходив з розумності, виваженості, справедливості, надав оцінку характеру та обсягу страждань, яких зазнала позивачка, як потерпіла від злочину, також врахувавши стан її здоров'я, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках.

При цьому, надіслані до суду апеляційної інстанції ксерокопії чеків банку, акт зважування корови, довідку відділу агропромислового розвитку, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказані докази надані суду з порушенням строків встановлених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, а наявність обставин, передбачених ч. 2 ст. 131 та ч. 2 ст. 303 ЦПК України суду не доведено.

З приводу відшкодування ОСОБА_2 судових витрат на оплату правової допомоги, то з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України, суд першої інстанції правильно стягнув з відповідача на користь ОСОБА_2 понесені останньою судові витрати пропорційно до задоволеної частини її позовних вимог.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, дав об'єктивну оцінку зібраним у справі доказам, вірно застосувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 09 листопада 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя В.П. Пікуль

Судді: С.Б. Бутенко

О.О. Панченко