№ 2-1663/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

в складі: головуючого судді Козленко Г.О.

за участю секретаря: Губерначук О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий екватор» про захист прав споживача та відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій просить: стягнути з відповідача 7187,34грн. - розмір матеріальної шкоди, 15000 - розмір моральної шкоди. Також просив стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору у розмірі 150,00 грн.

Позов обґрунтовує тим, що 14.03.2013 року на АЗС «WOG» по вул. Заболотного, 31 через відсутність операторів АЗС помилково заправив свій автомобіль SUBARU FORESTER 2.0, державний номер НОМЕР_1 дизельним пальним «Mustang», замість бензину А-95 «Mustang». При розрахунку за паливо оператор-касир АЗС не запитала про марку та тип палива. Через 100 метрів руху на автомобілі двигун авто припинив роботу. Повернувшись на АЗС відповідача та поспілкувавшись з оператором-касиром позивачем було встановлено, що його автомобіль з бензином був заправлений дизельним пальним. З приводу цього позивачем була подана заява з викладенням обставин та вимогою відшкодування шкоди, однак відповідачем було відмовлено визнавати вину оператора АЗС. На думку позивача, бездіяльність операторів АЗС призвела до завдання позивачу моральної та матеріальної шкоди, яка складається з вартості дизельного пального та вартості ремонтних робіт.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у зв'язку з тим, що несправність автомобіля викликана неуважністю позивача, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.03.2013 року на АЗС «WOG» по вул. Заболотного, 31 через відсутність операторів АЗС позивач самостійно обрав відпускний пістолет з дизельним пальним, замість бензину і заправив свій автомобіль SUBARU FORESTER 2.0, державний номер НОМЕР_1 дизельним пальним «Mustang». Вартість дизельного пального 518, 94 грн. (чек № 65269 від 14.03.2013). Через 100 метрів руху на автомобілі двигун припинив роботу. Повернувшись на АЗС відповідача, позивачу повідомлено, що його автомобіль з бензином був заправлений дизельним пальним.

Для здійснення ремонту автомобіля SUBARU FORESTER 2.0, державний номер НОМЕР_1 позивач звернувся до ТОВ «Лайн Груп». Згідно акту № 622 прийому-передачі виконаних робіт по обслуговуванню та ремонту автомобіля від 16.03.2013 ТОВ «Лайн Груп» виконано ремонті роботи, вартістю 6668,40грн.

З приводу цього позивачем на адресу відповідача подана заява з викладенням обставин та вимогою відшкодування шкоди, однак відповідачем було відмовлено визнавати вину оператора АЗС.

Роздрібна торгівля нафтопродуктами урегульована Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами, які затверджені Постановою КМ України №1442 від 20 грудня 1997 року (з наступними змінами та доповненнями). Пунктом 1 Правил встановлено, що ці Правила визначають порядок приймання, зберігання і роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), а також регламентують вимоги у дотриманні прав споживачів щодо належної якості цих нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров'я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

Відносини щодо відшкодування шкоди врегульовані главою 82 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1167 ЦК передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, для наявності підстав щодо відшкодування шкоди, має бути наявним повний склад цивільного правопорушення, зокрема: протиправна дія чи бездіяльність; шкода; причинно-наслідковий зв'язок між протиправною дією/бездіяльністю і заподіяною шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду. При чому обов'язковою для відшкодування шкоди є наявність всіх елементів.

Наявність протиправної дії чи бездіяльності не підтверджується доданими до матеріалів справи доказами.

Зокрема, заправка автомобілів та інших транспортних засобів населенню провадиться оператором АЗС через паливо-, мастило- та сумішороздавальні колонки. Дозволяється також відпускати нафтопродукти в тару споживача (металеві каністри) (п.34 правил).

Пунктом 35 передбачено, що заправка автотранспортних засобів провадиться за допомогою оператора АЗС або водієм самостійно під наглядом оператора.

Відповідно до п. 2, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі зобов'язані в разі необхідності роз'яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз'ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції.

Згідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Позивачем не заперечується, що за допомогою до працівників у виборі палива він не звертався. При цьому самостійно зняв з важеля відпускний пістолет з дизельним пальним «Mustang» та вставив його у паливну систему автомобіля.

Щодо твердження позивача про обов'язок операторів АЗС відповідача надати достовірну інформацію щодо продукції, яка становить небезпеку, а саме тип та вид пального, яке може зашкодити автомобілю, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.12 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, працівники АЗС повинні знати правила пожежної та екологічної безпеки, правила користування засобами вимірювальної техніки, умови утримання території АЗС та приміщень магазинів у належному санітарному стані, вимоги нормативних документів щодо продажу нафтопродуктів, супутніх товарів, а також торгівельного обслуговування споживачів. Тобто, законом не покладено обов'язок знати технічні характеристики всіх автомобілів, зокрема, щодо виду та типу пального, на працівників торгівлі нафтопродуктами.

Таким чином, підтвердження протиправності поведінки працівників АЗС відповідача не знайшло свого відображення в матеріалах справи.

Позивачем заявлено матеріальну шкоду у розмірі 7 187,34грн., яка складається з вартості дизельного пального - 518,94грн. та вартості технічного обслуговування та ремонту автомобіля - 6668,40грн. Також позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану неправомірними діями відповідача у розмірі 15000,00грн.

Проте, у зв'язку з відсутністю в діях працівників АЗС відповідача ознак протиправності, зазначені витрати не є майновою шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно з п.5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Дії відповідача не порушували права позивача, тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

Причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою відсутній, у зв'язку з тим, що відповідачем не порушено прав позивача та норм законодавства щодо захисту прав споживачі, а тому витрати на ремонт автомобіля, що здійснені позивачем не є майновою шкодою, завданою відповідачем.

В діях операторів та касира не вбачається умисел чи необережність, так як позивачем самостійно обрано вид та тип пального, за наданням інформації позивач не звертався, що не заперечується та підтверджується матеріалами справи.

З огляду на наведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди не підлягають задоволенню через відсутність складу цивільно-правового правопорушення, так як по даній справі протиправної поведінки щодо позивача відповідач не здійснював, понесені витрати не є майновою шкодою в розмінні ст. 1166 Цивільного кодексу України, тому вона не може бути відшкодована, вина та причинно-наслідковий зв'язок відсутні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, вимога позивача про стягнення з відповідача судового збору не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 1166, 1167 ЦК України, ст. 4, 15 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 3,4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий екватор» про захист прав споживача та відшкодування моральної та матеріальної шкоди - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя