АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 квітня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до

ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 8 грудня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, зокрема і за укладеним 21 січня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (після зміни назви ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем ОСОБА_2 договором про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачу кредит у сумі 84 000,00 доларів США, що еквівалентно 424 200,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобов'язалася повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 21 січня 2015 року відповідно до графіку погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,40 % річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки від 21 січня 2008 року № 173818, відповідно до якого останній зобов'язався солідарно з позичальником відповідати за виконання останнім усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Крім того, 21 січня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачами було укладено договір іпотеки № 75402, предметом якого є належна їм квартира АДРЕСА_1. Враховуючи неналежне виконання позичальником обов'язків за кредитним договором, позивач просив стягнути солідарно з

_________________________________________________________

Справа № 752/17615/13-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/6361/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Пасинок В.С.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за зазначеним договором у розмірі

1 009 720,44 грн. та в рахунок погашення вказаної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, укладеним з ОСОБА_4, шляхом його продажу на публічних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою у процесі здійснення виконавчого провадження, з вартості якого підлягає сплаті заборгованість у розмірі 1 009 720,44 грн., а також пропорційно стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 3 441,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 4 квітня 2014 року позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 009 720,44 грн. Звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 за іпотечним договором, укладеним з ОСОБА_4 Стягнуто пропорційно з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 3 441,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення змінити в частині стягнення з нього заборгованості солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Апелянт, зокрема, посилається на ті обставини, що він з банком укладав лише договір іпотеки, а тому заборгованість не підлягає стягненню з нього.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 та його представник -

ОСОБА_7, а також ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 та представник ПАТ «Дельта Банк», належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її часткового задоволення виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 21 січня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту

№ 0, за умовами якого позичальнику було надано кредит у сумі

84 000,00 доларів США, що еквівалентно 424 200,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, зі сплатою 13,40 % річних за користування кредитом на строк до 21 січня 2015 року (а.с. 6-17).

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором 21 січня 2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 173818, відповідно до якого останній зобов'язався солідарно з позичальником відповідати за виконання останньою усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору, існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 18-19).

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Крім того, 21 січня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачами було укладено договір іпотеки № 75402, відповідно до якого відповідачі передали в іпотеку належну їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, квартиру АДРЕСА_1, яка складається з двох жилих кімнат, загальною площею 42,40 кв.м (а.с. 20-22).

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Також встановлено, що 8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі даного договору до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 0 у повному обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора (а.с. 42-44).

Задовольняючи позов, стягуючи з позичальника та поручителя суму заборгованості за кредитним договором, а також звертаючи стягнення на предмет іпотеки, суд, враховуючи визнання відповідачем ОСОБА_3. обставин справи та позовних вимог, виходив з того, що позивачем доведено факт неналежного виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з них та в рахунок погашення якої звертається стягнення на предмет іпотеки.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Разом з тим, звертаючи стягнення на зазначену квартиру в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, суд помилково зазначив, що стягнення звертається за іпотечним договором, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Зі змісту договору іпотеки № 75402 від 21 січня 2008 року вбачається, що він укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4

Згідно з п. 1.1 вказаного договору предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1, яка складається з двох жилих кімнат, загальною площею 42,40 кв.м.

Зазначена квартира належить іпотекодавцям - відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 квітня 2005 року, виданого Голосіївською районною у м. Києві державною адміністрацією та зареєстрованого у Київському МБТІ 14 травня 2005 року за реєстровим № 3712.

Згідно з відомостями наявного у матеріалах справи свідоцтва про право власності на житло (а.с. 88), квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та членам його сім'ї: ОСОБА_2, ОСОБА_4 в рівних долях.

З викладеного вбачається, що кожному з відповідачів належить по 1/3 частині вказаної квартири, а ОСОБА_4 за договором іпотеки є майновим поручителем, тобто особою, яка передала в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Отже, враховуючи частковість спільної власності відповідачів на предмет іпотеки, а також ту обставину, що договір іпотеки укладено зі всіма співвласниками, при зверненні стягнення на квартиру АДРЕСА_1 суду першої інстанції у резолютивній частині рішення необхідно було зазначити, що стягнення звертається за іпотечним договором № 75402 від 21 січня 2008 року, укладеним між банком та всіма іпотекодавцями: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Посилання апелянта на те, що оскаржуваним рішенням суду з нього солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто суму заборгованості за кредитним договором є безпідставними та не беруться до уваги апеляційним судом з огляду на зміст резолютивної частини рішення від 4 квітня 2014 року, у якій зазначено, що заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 009 720,44 грн. стягується солідарно з ОСОБА_2горівни та ОСОБА_3.

Інші доводи апелянта з приводу невідповідності рішення нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді.

З огляду на викладене та з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, колегія суддів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду змінити в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 квітня 2014 рокузмінити в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначити, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається за іпотечним договором № 75402 від 21 січня 2008 року, укладеним між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : І.М. Вербова

Судді : Г.М. Кирилюк

М.М. Панченко