НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 травня 2015 рокуСправа № 322/528/15-ц

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

про: розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

13.05.2015 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений позов, в якому позивач просить суд:

- розірвати шлюб між позивачем та ОСОБА_2, зареєстрований 28 квітня 2007 року Новомиколаївським районним відділом державної реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, актовий запис № 04;

- стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Одруження з відповідачем виявилося невдалим, шлюб між сторонами існує лише формально і позивач не бачить сенсу його відновлювати. На думку позивача, відсутня необхідність у наданні строку для примирення. Діти проживають з позивачем, а відповідач ухиляється від утримання дітей.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 110, 112, 180 СК України, позивач просив задовольнити його вимоги.

27.05.2015 судом отримано письмову заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, в якій позивач зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просив після розірвання шлюбу залишити його прізвище без змін.

27.05.2015 відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що визнає позов повністю.

В судове засідання сторони не прибули.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У судовому засіданні 27.05.2015 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та з'ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

встановив:

28 квітня 2007 року було укладено шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «ОСОБА_1»), ІНФОРМАЦІЯ_4, 28 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 від 28.04.2007.

Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.07.2009 НОМЕР_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.01.2012 НОМЕР_4.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають пред'явленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено.

Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Зважаючи на вказані обставини та письмові заяви сторін, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі.

Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову в частині вимог про розірвання шлюбу.

Позивач, який змінив своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, у заяві від 27.05.2015 зазначив про своє бажання надалі іменуватися цим прізвищем, що є його правом, передбаченим ст. 113 СК України.

Стосовно вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу її батька.

За правилом частини другої статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі).

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Частиною першою статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, враховуючи повне визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 28.04.2015 № 24, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 243,60 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За правилом частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позовна заява містила вимоги як майнового (про стягнення аліментів), так і немайнового характеру (про розірвання шлюбу), відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання такої позовної заяви судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору в частині вимог про стягнення аліментів.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 243,60 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «ОСОБА_1»), ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 28 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 04.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу - залишити без змін.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в загальному розмірі, що дорівнює 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 13 травня 2015 року, до повноліття ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Після досягнення повноліття ОСОБА_3 присуджені за цим рішенням аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на неї.

4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Гасанбеков