Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 3 вересня 2014 року,

встановила:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - Банк) звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами договору від 12 вересня 2008 року, укладеного між Банком та ОСОБА_4, остання отримала кредит у розмірі 3 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Неналежне виконання ОСОБА_4 умов указаного договору призвело до утворення заборгованості, яка станом на 19 березня 2014 року склала 22 848,41 грн та добровільно сплачена не була.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від

19 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 3 вересня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Банк просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із того, що Банком пропущено трирічний строк звернення до суду.

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» відхилити, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 3 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова