Справа № 465/5904/14 Головуючий у 1 інстанції: Лозинського Б.М.
Провадження № 22-ц/783/1297/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Щербая В.П.

з участю: позивача ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" на рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" та приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суд з позовом до Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" та приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису, вчиненого 01.08.2014р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, таким, що не підлягає виконанню.

Свій позов обґрунтовував тим, що він володіє транспортним засобом SSANG YONG, д.н.з. НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2. Вказаний автомобіль на підставі договору застави, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, переданий в заставу Публічному акціонерному товариству "ВіЕс Банк" на забезпечення виконання кредитного договору № KF 50593, згідно якого позивачу було надано кредит в розмірі 21 524 дол. США, які ОСОБА_2 зобов'язувався повернути банку до 03.07.2015р. Листом № 10-2/10786 позивача було повідомлено, що відповідно до умов кредитного договору за ним наявна заборгованість по оплаті в сумі 664,79 дол. США. 01 серпня 2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на транспортний засіб SSANG YONG, д.н.з. НОМЕР_1. За рахунок відповідних коштів пропонується погасити заборгованість перед кредитором, яка відрізняється від наведеної у листі від 26.05.2014р., а саме 4607 дол. США. Позивач, посилаючись на те, що жодних інших листів чи повідомлень про заборгованість на його адресу не надсилалось, сума заборгованості не є безспірною, просив задовольнити його позов.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2014 року позов задоволено та визнано виконавчий напис вчинений 01 серпня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, таким, що не підлягає виконанню. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк".

В апеляційній скарзі зазначає, що у нотаріуса було достатньо підстав для вчинення виконавчого напису, безспірність наявної у ОСОБА_2 заборгованості підтверджена відповідними документами, а з дня виникнення права вимоги не минуло більше трьох років. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню: рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду має бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що нотаріусу не було надано документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника, не надано первинних бухгалтерських документів про видачу кредиту та здійснення його часткового погашення, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив ст.88 Закону України "Про нотаріат" та п.284 Інструкції.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи, судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегією суддів встановлено, що 04 липня 2008р. ОСОБА_2 уклав кредитний договір № КF 50593 з ВАТ "Електрон Банк (правонаступник ПАТ "ВіЕсБанк") за умовами якого одержав від банку у кредит грошові кошти в сумі 21 524 дол. США з терміном повернення кредиту не пізніше 03 липня 2015р.

Виконання договору забезпечено заставою рухомого майна, а саме, на підставі договору Застави від 4 липня 2008р. ОСОБА_2 передав в заставу банку автомобіль - легковий універсал - В, марки SSANG YONG, модель Kyron, 2008 року випуску, фіолетового кольору, шасі НОМЕР_3, об'єм двигуна 1998 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить боржнику на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2, виданого 04.07.2008 року Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання, настають правові наслідки, передбачені договором або законом.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник ОСОБА_2 зобов'язаний у строк протягом тридцяти днів, повернути банкові позику, сплатити відсотки, можливу неустойку та штрафні санкції, отримавши відповідну письмову вимогу.

Колегією суддів встановлено, що позивач ОСОБА_2 не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, наявність і розмір якої він не оспорював.

Матеріалами справи підтверджується, що листом-вимогою за № 10-2/10768 від 26.05.2014 року, боржника було повідомлено про порушення умов кредитного договору та про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором, та одночасно попереджено про те, що у випадку невиконання позивачем зобов'язань по кредиту в зазначений строк Банк розпочне процедуру примусового стягнення заборгованості, в тому числі звернення стягнення на заставне майно, у зв'язку з чим був вчинений виконавчий напис № 2824 від 01.08.2014 року. Після отримання даного повідомлення заборгованість Боржника перед Стягувачем не погашена.

Загальною нормою чинного законодавства України, яка регулює відносини з приводу звернення стягнення на предмет застави є ст. 590 Цивільного кодексу України, згідно якої звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлене договором або законом.

Частина третя статті 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини; на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

В свою чергу, ч.6 ст.20 Закону України "Про заставу" перелбачас можливість звернення стягнення на заставлене манно за рішенням суду, третейського суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса, якшо інше не передбачене законом або договором застави.

Сторони на підставі положень ч.3 ст.6, ч.1 ст.590 ЦК України, ч.6 ст.20 Закону України "Про заставу" передбачили можливість звернення стягнення на предмет застави в укладеному ними договорі застави (п.4.1), посвідченого 04.07.2008 року ОСОБА_5, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, за реєстровим № 1163.

Відповідно до п.4.2 договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором Заставодержателя, а саме: на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Пунктом 5.1 Договору застави, укладеного між позивачем і відповідачем (ВАТ "Електрон Банк", правонаступником якого є ПАТ "ВіЕс Банк"), посвідченого 04.07.2008 року ОСОБА_5, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, за реєстровим № 1163, передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором Заставодержателя, зокрема, способами позасудового звернення стягнення на предмет застави, що не суперечить чинному законодавству України - в тому числі і на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993р. в редакції чинній на час вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус вчиняє виконавчі написи. Згідно ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до пунктів 1.2 та 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012р. за № 282/20595, перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172.

Згідно п. 3.5 вказаного Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172.

Пункт 1 розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" вказаного Переліку не передбачає надання документів первинної бухгалтерської документації, оформлених у відповідності до норм ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік на фінансову звітність", тому висновки суду у рішенні про протилежне не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Окрім того, для підтвердження вказаного висновку, суд послався на пункти 282, 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, яка втратила чинність у 2012р.

Колегією суддів встановлено, що 01.08.2014р. ПАТ "ВіЕсБанк" надіслав до нотаріуса лист № 10-3/17087/ про вчинення виконавчого напису на предмет застави у зв'язку з невиконанням умов п.п. 5.2.2, 5.2.3 Кредитного договору від 04 липня 2008р. № КF 30593 та виникнення заборгованості боржника ОСОБА_2 перед банком в сумі 4 607,25 дол. США за період з 01 березня 2014р. по 01 серпня 2014р. включно.

А саме, станом на 01 серпня 2014 року заборгованість боржника перед стягувачем за кредитним договором складає: 4 607,25 дол. США (що по курсу НБУ станом на 01.08.2014р. - 12,097248 грн. за 1 дол. США, становить 55 735,03 грн) в тому числі:

- заборгованість за кредитом - 4 372,00 дол. США (що по курсу НБУ станом на 01.08.2014р. - 12,097248 грн. за 1 дол. США, становить 52 889, 16 грн.);

- заборгованість по процентах: 213,48 дол. США (що по курсу НБУ станом на 01.08.2014р. - 12,097248 грн. за 1 дол. США, становить 2 582,52 грн);

- нарахована пеня за період з 01.03.2104р. по 01.08.2014р. - 21,77 дол. США (що по курсу НБУ станом на 01.08.2014р. - 12,097248 грн. за 1 дол. США, становить 263,35 грн.).

Колегією суддів встановлено, що банком представлено нотаріусу документи: оригінал нотаріально посвідченої угоди, а саме договір застави від 04 липня 2008 року зареєстрований в реєстрі за № 1163; документи що підтверджують безспірність заборгованості боржника, а саме розрахунок заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ "ВіЕс Банк" по кредитному договору № КF 50593 від 04 липня 2008 року станом на 01 серпня 2014 року, лист - вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, а саме сплати простроченої заборгованості та кредитний договір № КF 50593 від 04 липня 2008 року. Вказані документи є достатньою підставою для вчинення виконавчого напису, підтверджують безспірність наявної заборгованості ОСОБА_2, з дня виникнення права вимоги не минуло більше трьох років, заборгованість є безспірною і не потребує додаткового доказування. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 із змінами є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Письмовим відгуком нотаріуса на адресу Апеляційного суду Львівської області підтверджується, що до заяви Банку про вчинення виконавчого напису нотаріуса було долучено необхідний пакет документів, в тому числі оригінал договору застави.

На підтвердження свого відгуку приватним нотаріусом були надані копії документів, які були підставою для вчинення виконавчого напису.

Позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження того, що сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису була спірною, у зв'язку з чим висновки суду про протилежне суперечать матеріалам справи та вимогам ст.ст. 57,58, 60 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів встановила, що приватним нотаріусом ОСОБА_4 при вчиненні виконавчого напису було дотримано вимоги Закону України "Про заставу", Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012р., Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів від 29.06.1999р. № 1172, тому правові підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Оскільки допущені судом першої інстанції порушення норм процес4уального і матеріального права призвели до ухвалення незаконного рішення, воно в силі залишатись не може.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" та приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису, вчиненого 01.08.2014р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" 121 (сто двадцять одну) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк