АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2427/14-ц 22-ц/774/2139/К/15
Справа № 214/2427/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2139/К/15 ОСОБА_1
Категорія - 27 ( ІII ) Доповідач Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.

при секретарі: Петренко К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом та пені, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом та пені.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 25 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. Згідно умов договору Банк надав останньому кредит в сумі 20 000 доларів США. Позичальник зобов'язався у встановлений договором строк до 26 червня 2017 року повернути кошти та сплатити відсотки в розмірі 13,50 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_2 за кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки від 25 червня 2007 року № 0П та договір поруки від 02 лютого 2009 року між Банком та ОСОБА_4, відповідно до яких, в разі несвоєчасного або невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, вони відповідають перед ПАТ «УкрСиббанк» як солідарні боржники.

Умови договору порушені позичальником ОСОБА_2, зобов'язання не виконується, кредит не повертається, чим завдано матеріальної шкоди Банку. В зв'язку з цим Банк змушений звернутися до суду та просив стягненути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 25 червня 2007 року у розмірі 16 252, 74 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 березня 2014 року еквівалентно 162 403, 88 грн., а також стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредитом в розмірі 684, 59 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 березня 2014 року еквівалентно 6 840, 69 грн..

Заочним рішенням суду від 13 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 25 червня 2007 року № 0 у розмірі 169 244 грн. 57 коп., яка включає: - заборгованість зі сплати кредиту у сумі 12 498,48 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 березня 2014 року еквівалентно 124 889, 81 грн.; - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 3 754, 26 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 березня 2014 року еквівалентно 37 514, 07 грн.; - пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 356, 52 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.03.2014 року складає 3562, 48 грн.;- пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 328, 07 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 березня 2014 року еквівалентно 3 278, 21 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ПАТ "УкрСиббанк" судовий збір у сумі 564, 15 грн. з кожного.

Ухвалою суду від 25 серпня 2015 року заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду посилаючись на ті обставини, що ОСОБА_4 не підписувала договір поруки, оскільки на момент укладення кредитного договору їй було лише 16 років, і вони ще не перебували в шлюбі.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. Згідно умов договору Банк надав останньому кредит в сумі 20 000 доларів США. Позичальник зобов'язався у встановлений договором строк до 26 червня 2017 року повернути кошти та сплатити відсотки в розмірі 13,5 % річних.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_2 зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту не виконав, не дотримуючись графіку погашення заборгованості за договором, відсотків не сплатив, у звязку із чим, станом на 04 березня 2014 року, утворилась заборгованість за наданий кредит та заборгованість по відсотках, що становить 16 252, 74 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 березня 2014 року еквівалентно 162 403, 88 грн., з яких: - 12 498,48 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 березня 2014 року еквівалентно 124 889, 81 грн., - кредитна заборгованість; - 3 754, 26 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 березня 2014 року еквівалентно 37 514, 07 грн., - заборгованість по процентам, що підтверджується довідкою-розрахунком.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 прострочив сплату чергового платежу за кредитом, що надало право кредитодавцю вимагати у позичальника та поручителів дострокового повернення кредиту, процентів за його користування та пені за порушення строків сплати кредиту й процентів за його користування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як встановлено матеріалами справи 25 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. Згідно умов договору Банк надав останньому кредит в сумі 20 000 доларів США. Позичальник зобов'язався у встановлений договором строк до 26 червня 2017 року повернути кошти та сплатити відсотки в розмірі 13,5 % річних.

25 червня 2007 року для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за договором про надання споживчого кредиту від 25 червня 2007 року № 0, між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 0П, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати за несвоєчасне та неповне виконання позичальником ОСОБА_2 зобов'язань, які виникають з кредитного договору.

Окрім того, 02 вересня 2009 року для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за договором про надання споживчого кредиту від 25 червня 2007 року № 0, між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 236972, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати за несвоєчасне та неповне виконання позичальником ОСОБА_2 зобов'язань.

Пунктом 1.2.2. договору про надання споживчого кредиту від 25 червня 2007 року № 0 передбачено обов'язок позичальника повертати одержаний кредит, сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та терміни, визначені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі не пізніше 23 червня 2017 року.

Однак ОСОБА_2 неналежним чином виконував взяті на себе за договором про надання споживчого кредиту від 25 червня 2007 року № 0 зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустив заборгованість зі сплати кредиту та процентів за користування ним.

Виходячи з положень ст.ст.526,527,530,554,629,1049,1050,1054 ЦК України суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не підписувала договір поруки, оскільки на момент укладення кредитного договору їй було лише 16 років, і вони ще не перебували в шлюбі не можуть бути підставою для скасування рішення суду з огляду на наступне.

За вимогами ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_2 не надав суду першої та апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, передбачених ст.ст.57-59 ЦПК України, того, що ОСОБА_4 не підписувала договір поруки від 02 вересня 2009 року.

Крім того, заявивши клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи в суді апеляційної інстанції відповідачами проігноровано вимоги Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та не надано суду необхідних зразків для можливості призначити судову почеркознавчу експертизу.

Ухвалою колегії суддів в задоволенні клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи відмовлено.

Проте рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині порядку стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до положень ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобовязання.

У разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 3 ст. 554 цього Кодексу).

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, поручителі, які спільно поручились, відповідають перед кредитором солідарно. У разі укладення кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобовязання, ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовується. У такому випадку кредитор має право предявити вимогу до кожного з поручителів на підставі окремого договору, відповідно до яких кожен із поручителів відповідає перед кредитором разом із боржником, як солідарні боржники.

Дійшовши висновку про солідарне стягнення кредитної заборгованості з боржника та двох поручителів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_2 з поручителями укладено самостійні договори поруки, отже поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою і відсутні підстави вважати поруку їхньою спільною відповідальністю перед кредитором.

Отже, стягуючи з боржника і двох поручителів у солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції помилково не взяв до уваги те, що в даному випадку поручителі не несуть солідарної відповідальності, так як відсутня їх спільна порука, оскільки укладено два окремі договори поруки.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п.1 ч. 1 ст. 309, 313, 314-316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2015 року змінити в частині порядку стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, солідарно з ОСОБА_2, 20 квітня 1974 року, народження і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 25 червня 2007 року № 0, договором поруки від 25 червня 2007 року № 0П та договором поруки від 02 лютого 2009 року № 236972 у розмірі 169 244 (сто шістдесят девять тисяч двісті сорок чотири) грн 57 коп, яка включає: - заборгованість зі сплати кредиту у сумі 12 498,48 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 березня 2014 року еквівалентно 124 889, 81 грн; - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 3 754, 26 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 березня 2014 року еквівалентно 37 514, 07 грн; - пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 356, 52 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.03.2014 року складає 3562, 48 грн;- пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 328, 07 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 березня 2014 року еквівалентно 3 278, 21 грн.

В іншій частині заочне рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: