АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 688/5567/14-ц
Провадження № 22-ц/792/899/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Матковської Л.О.,

суддів: Баса О.Г., Карпусь С.А.,

при секретарі: Бондарі О.В.,

за участю: сторін та їх представників

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звертаючись в суд з позовом до ОСОБА_1, вказував, що з 1978 року вони перебували в шлюбі. Від спільного життя у них є двоє доньок ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 25 квітня 2014 року рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області шлюб розірвано. В період шлюбу побудували домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та придбали будинок по АДРЕСА_2. У їхній сумісній власності є також морозильна камера вітчизняного виробництва вартістю 3000грн., м'яка частина (розкладний диван, два крісла) вартістю 4500грн., кухонна стінка вартістю 2500грн., меблева прихожа вартістю 2000грн., телевізор "Samsung" вартістю 1000грн., 2 тумбочки під телевізор вартістю 300грн., триляж вартістю 900грн., три дерев'яних ліжка вартістю 1200грн., швейна машинка "Zinger" вартістю 800грн., електричний бойлер вартістю 1900грн., шнековий електричний насос вартістю 237грн., газовий котел виробництва м.Красилів вартістю 4000грн., електрокотел вартістю 3000грн., котел на твердому паливі вартістю 2900грн., електровитяжка вартістю 416грн., дві ванни вартістю 1200грн., зйомку металеву огорожу вартістю 3000грн., пасіку з п'яти вуликів вартістю 1500грн., автомобільний причіп вітчизняного виробництва вартістю 2500грн., а всього на загальну суму 38153грн. Просив виділити у його власність 1/2 частину домоволодіння за адресою_______________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Стаднічук Н.Л. Провадження № 22-ц/792/899/15

Доповідач: Матковська Л.О. Категорія: 48

АДРЕСА_1; 1/2 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_2; морозильну камеру вітчизняного виробництва вартістю 3000грн., телевізор "Samsung" вартістю 1000грн., зйомку металеву огорожу вартістю 3000грн., пасіку з п'яти вуликів вартістю 1500грн., автомобільний причіп вітчизняного виробництва вартістю 2500грн. Стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати.

В січні 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2, в якому вказувала, що вона не погоджується з твердженням ОСОБА_2, про те, що будинок по АДРЕСА_1, побудований під час їх перебування у шлюбі. Вказує, що спірний будинок придбаний за їхні особисті кошти на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.1978 року. Після купівлі вказаного будинку вона почала будувати новий, що підтверджується планом присадибної ділянки, виданим на підставі рішення виконкому Грицівської селищної ради народних депутатів №108 від 09.12.1982 року і на якому позначено, що на земельній ділянці вже є два будинки, що спростовує доводи ОСОБА_2, про те, що спірний будинок побудований на місці старого будинку під час їх перебування у шлюбі. За час перебування в шлюбі з 1983 по 2014 роки вони придбали наступне майно: будинок за адресою АДРЕСА_2 вартістю 43434грн.; трактор Т-25 (д.н.НОМЕР_1) вартістю 24000грн.; причіп роторна косилка вартістю 9000грн.; культиватор до трактора вартістю 3000грн.; три телевізори вартістю 2500грн.; газову плиту вартістю 1159грн., два розкладні дивани вартістю 1600грн.; двоспальне ліжко вартістю 1750грн.; односпальне ліжко вартістю 600грн.; автомобіль марки "Жигулі-6" вартістю 20000; автопричіп (д.н.НОМЕР_2) вартістю 5800грн.; бензопила вартістю 3800грн.; електрозварювальний апарат вартістю 3000грн.; болгарка вартістю 900грн.; електронаждак вартістю 1300грн.; електроінкубатор вартістю 1200грн.; сейф вартістю 1500грн.; холодильник "Indesit" вартістю 1959грн.; морозильна камера вартістю 2500грн.; холодильник вартістю 1300грн.; алюмінієві бідони в кількості 6 штук вартістю 1200грн.; газові бідони в кількості 4 штуки вартістю 1000грн.; дзеркало триляж вартістю 113грн.; вішалку вартістю 54грн.; диван вартістю 121грн.; кухня "Анна" вартістю 640грн.; котел на твердому паливі вартістю 1000грн.; електрокотел вартістю 1310грн.; газовий котел "Вулкан" вартістю 2100грн.; бойлер вартістю 1023грн.; коврик 2х1,5м. вартістю 500грн.; коврик шерстяний 3х2м. вартістю 800грн.; палас блакитного кольору 2,5х4м. вартістю 1000грн.; шиферна огорожа 65м. вартістю 5330грн.; багатокорпусні вулики в кількості 35 штук вартістю 47500грн.; телиця вартістю 5000грн.; корова вартістю 7000грн.; гуси в кількості 5 штук вартістю 750грн.; кури в кількості 5 штук вартістю 450грн.; кролі в кількості 15 штук вартістю 1650грн.; насіння кукурудзи вартістю 1000грн.; зерно пшениці вагою 1т. вартістю 1500грн.; ячмінь вагою 1т. вартістю 1800грн.; сокири та молотки в кількості по 6шт. та ключі вартістю 500грн.; тени для електричного котла в кількості 3шт. вартістю 400грн.; заступи, вила, граблі в кількості 10шт. вартістю 320грн.; паяльні лампи в кількості 2шт. вартістю 500грн.; набір склянок в кількості 200шт. вартістю 2000грн.; ложки в кількості 200шт. вартістю 2000грн.; виделки в кількості 200шт., вартістю 2000грн. Просила визнати за нею право на 1/2 частини спільного майна, а саме: АДРЕСА_2; автомобіль марки "Жигулі-6"; автопричіп (д.н.НОМЕР_2); роторну косилка; культиватор до трактора; багатокорпусні вулики в кількості 35 штук. Виділити її у власність холодильник "Indesit" вартістю 1959грн. Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 25 березня 2015 року заяву ОСОБА_2 задоволено та залишено без розгляду позовні вимоги в частині виділення йому морозильної камери вітчизняного виробництва вартістю 3000грн., телевізора "Samsung" вартістю 1000грн., зйомної металевої огорожі вартістю 3000грн., пасіки з п'яти вуликів вартістю 1500грн., автомобільного причіпу вітчизняного виробництва вартістю 2500грн.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 25 березня 2015 року заяву ОСОБА_1 задоволено та залишено без розгляду її зустрічні позовні вимоги в частині визнання за нею права власності на 1/2 автомобіля марки "Жигулі-6"; автопричіпа (д.н.НОМЕР_2); роторної косилки; культиватора до трактора; багатокорпусних вуликів у кількості 35 штук, виділення її у власність холодильника "Indesit" вартістю 1959грн. вимоги щодо розподілу іншого рухомого майна сторонами не підтримувались.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 25 березня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2. Зустрічний позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 559,26грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги відповідача залишити без задоволення. Вказує, що оскаржуване рішення порушує вимоги ст.41 Конституції України. Апелянт стверджує, що спірний будинок по АДРЕСА_1 є її особистою власністю. Зазначає, що судом першої інстанції не викликані та не допитані свідки.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних мотивів.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.03.1983 року по 25.04.2014 року. Мають двох дочок 1979 року народження та 1983 року народження. Обоє з подружжя звернулись до суду з позовом про поділ спільного майна щодо розподілу якого не дійшли згоди і з'ясувавши свої позовні вимоги просили розділити лише нерухомість - житлові будинки, визнати за кожним з них право власності в кожному з будинків.

Так судом було встановлено, що у власності сторін перебуває житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності виданого 03.08.1987 року виконавчим комітетом Грицівської селищної ради на ім'я ОСОБА_1 та будинок по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2011 року зареєстрований Шепетівським бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_2 за №14345911.

За змістом ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Розглядаючи спір в межах заявлених вимог суд обґрунтовано прийшов до висновку, що частки сторін є рівними і кожен з них має частку в кожному з будинків, оскільки іншого варіанту розподілу ними не було запропоновано.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно п.1 ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Суд задовольняючи позовні вимоги, в мотивувальній частині послався на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2014 року, яким встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 є сумісною власністю подружжя. Мотиви суду в цій частині ОСОБА_1 не спростувала.

Так, згідно оціночного акта Шепетівського БТІ від 22.01.1987 року на житловий будинок по АДРЕСА_1 вказана його первинна оцінка і процент зносу становить 0%. В технічному описі і оцінці господарсько-побутових будівель хліва та гаража до даного будинку також значиться 1986 рік забудови і процент зносу становить 0%. Свідоцтво про право власності на ім'я ОСОБА_1 видано 03.08.1987 року виконавчим комітетом Грицівської селищної ради, а наявність двох житлових будинків в плані забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 станом на 1982 рік не свідчить про рік такої забудови.

Суд вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Л.О.Матковська