У Х В А Л А

21 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання:Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду від 24 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про стягнення коштів за договором депозиту

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського міського суду від 24 квітня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п.6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати зазначене судове рішення, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що ухвала суду не відповідає положенням ст.ст.213,214 ЦПК України.

Зазначає, що третейське застереження має бути укладено у письмовій формі у вигляді окремої письмової угоди, однак відповідачем подані правила обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», які ним не підписані і вони не є письмовою угодою в розумінні ст.12 Закону України «Про третейські суди». Крім цього, судом була проігнорована норма Закону України «Про внесення змін до ст.6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» від 3.02.2011р., відповідно до якої у спорах щодо захисту прав споживачів послуг банку не можуть розглядатися третейським судом.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, виходячи з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції послався на п.6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, відповідно до якого суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду та від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин по справі та перевірки їх доказами заперечення проти розгляду спору в суді.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

За положенням п. 6 ч. 1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору у суді.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про третейські суди» спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ст.12 цього Закону третейська угода може бути укладено у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

3 червня 2014року між сторонами укладено договір банківського вкладу(депозиту), відповідно до п.2.4 якого спори, які виникають під час виконання цього договору, підлягають врегулюванню шляхом переговорів. Якщо сторони не можуть дійти згоди зі спірних питань шляхом проведення переговорів, то такий спір підлягає передачі на розгляд суду відповідно до законодавства України.(а.с.13).

За наведеного, підписаний сторонами договір не містить третейського застереження, а тому покликання суду на п.14.1 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», який передбачає третейське застереження про розгляд справ, що виникають із договорів постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» є неправильним.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про третейські суди» та ст.17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом.

Ці випадки зазначені в ст.6 Закону України «Про третейські суди».

Згідно з п.14 ст.6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст.17 ЦПК України, ст.12 ГПК України, ст.6 Закону України «Про третейські суди» ), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст.55 Конституції України ).

Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене.

Позивач є споживачем послуг банку і на правовідносини, що склалися між сторонами розповсюджується і Закон України «Про захист прав споживачів», отже, підстави для передачі справи до третейського суду відсутні.

Ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст.311, ст.313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді: Бондаренко Н.В.

Малько О.С.

Шимків С.С.