Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/159/15-ц
Провадження № 2/321/106/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2015 року смт. Михайлівка
Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого: судді Дараган Л.В.
за участю секретаря: Рикун І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в смт. Михайлівка Запорізької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Агро-трейд-2» про стягнення орендної плати,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПП «Агро-трейд-2» про стягнення орендної плати.
В судове засідання позивач не з'явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
В судове засідання представник відповідача не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за їх відсутності та в зв'язку з неявкою представника відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за несплату.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про оренду землі», внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендодавець зобов'язаний: передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди; при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою; відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов'язані з поліпшенням стану об'єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця; попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об'єкта оренди.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі», орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем. Орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 22 лютого 2006 року, позивач є власником земельної ділянки, площею 5,6800 га, у межах згідно з планом, яка розташована на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 НОМЕР_3).
Згідно акту визначення меж земельної ділянки в натурі, на підставі договору оренди землі від 25 січня 2007 року та державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, орендодавець ОСОБА_1 та орендар ПП «Агро-трейд-2» визначили межі земельної ділянки в натурі, яка знаходиться на території Михайлівської сільської ради площею 5,6800 га (кадастровий номер НОМЕР_2). Межі земельної ділянки закріплені межовими знаками в кількості 5 штук, відповідальність за зберігання знаків покладається на орендаря. Претензій при визначенні зовнішньої межі земельної ділянки в натурі не заявлено. Спірних питань немає.
Згідно акту прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 25 січня 2007 року № 247, 25 січня 2007 року орендодавець - власник земельної ділянки ОСОБА_1 передав земельну ділянку кадастровий НОМЕР_3, площею 5,6800 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради, а орендар - ПП «Агро-трейд-2» прийняв вказану земельну ділянку в оренду. Земельна ділянка знаходиться в стані - придатна до використання. Земельна ділянка не зайнята.
Терміну дії договору оренди земельної ділянки від 25 січня 2007 року, який був зареєстрований 09 жовтня 2008 року, закінчився 09 жовтня 2013 року.
Крім того, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 від 19 серпня 2004 року, позивач є власником земельної ділянки, площею 5,6798 га, у межах згідно з планом, яка розташована на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, призначена для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5).
Згідно акту визначення меж земельної ділянки в натурі, на підставі договору оренди землі від 25 січня 2007 року та державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, орендодавець ОСОБА_1 та орендар ПП «Агро-трейд-2» визначили межі земельної ділянки в натурі, яка знаходиться на території Михайлівської сільської ради площею 5,6798 га (кадастровий номер НОМЕР_5). Межі земельної ділянки закріплені межовими знаками в кількості 5 штук, відповідальність за зберігання знаків покладається на орендаря. Претензій при визначенні зовнішньої межі земельної ділянки в натурі не заявлено. Спірних питань немає.
Згідно акту прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 25 січня 2007 року № 247, 25 січня 2007 року орендодавець - власник земельної ділянки ОСОБА_1 передав земельну ділянку кадастровий № 668, площею 5,6798 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради, а орендар - ПП «Агро-трейд-2» прийняв вказану земельну ділянку в оренду. Земельна ділянка знаходиться в стані - придатна до використання. Земельна ділянка не зайнята.
Терміну дії договору оренди земельної ділянки від 25 січня 2007 року, який був зареєстрований 09 жовтня 2008 року, закінчився 09 жовтня 2013 року.
Разом із цим, за умовами п. 1 договору оренди землі від 25 січня 2007 року, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (державний акт на право власності на землю НОМЕР_1), яка знаходиться на території Михайлівської селищної ради (територія колишнього КСП «Ленінська правда») Михайлівського району Запорізької області.
За умовами п. 2 договору оренди від 25 січня 2007 року, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,6800 га.
За умовами п. 9 договору оренди землі від 25 січня 2007 року, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1014 гривень в рік, у розрахунку 1,5 % від грошової оцінки, зерно 2 т, соняшник 200 кг, оранка до 0,50 га, р/послуги б/оплати.
За умовами п. 10 договору оренди землі від 25 січня 2007 року, обчислення розміру орендної плати на землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
За умовами п. 11 договору оренди землі від 25 січня 2007 року, орендна плата вноситься у такі строки: у відповідності до діючого законодавства.
За умовами п.п. 41, 42 договору оренди землі від 25 січня 2007 року, за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що порушення сталося не з її вини.
Тобто, при укладенні договору оренди землі від 25 січня 2007 року відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою протягом 5 років.
Отже, належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є внесення орендної плати в строк, в формі та розмірі, яка визначена в договорі оренди землі від 25 січня 2007 року.
На виконання договору оренди землі від 25 січня 2007 року позивач здійснив передачу земельної ділянки, тим самим позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем за цим договором.
Однак, в порушення умов договору оренди землі від 25 січня 2007 року, відповідач орендну плату за користування земельною ділянкою за 2012 - 2013 роки позивачу не сплачував, що згідно вимог ст. 610 ЦК України є порушенням зобов'язань.
Також, за умовами п. 1 договору оренди землі від 25 січня 2007 року, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (державний акт на право власності на землю НОМЕР_4), яка знаходиться на території Михайлівської селищної ради (територія колишнього КСП «Ленінська правда») Михайлівського району Запорізької області.
За умовами п. 2 договору оренди від 25 січня 2007 року, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,6798 га.
За умовами п. 9 договору оренди землі від 25 січня 2007 року, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1014 гривень в рік, у розрахунку 1,5 % від грошової оцінки, зерно 2 т, соняшник 200 кг, оранка до 0,50 га, р/послуги б/оплати.
За умовами п. 10 договору оренди землі від 25 січня 2007 року, обчислення розміру орендної плати на землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
За умовами п. 11 договору оренди землі від 25 січня 2007 року, орендна плата вноситься у такі строки: у відповідності до діючого законодавства.
За умовами п.п. 41, 42 договору оренди землі від 25 січня 2007 року, за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що порушення сталося не з її вини.
Тобто, при укладенні договору оренди землі від 25 січня 2007 року відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою протягом 5 років.
Отже, належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є внесення орендної плати в строк, в формі та розмірі, яка визначена в договорі оренди землі від 25 січня 2007 року.
На виконання договору оренди землі від 25 січня 2007 року позивач здійснив передачу земельної ділянки, тим самим позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем за цим договором.
Однак, в порушення умов договору оренди землі від 25 січня 2007 року, відповідач орендну плату за користування земельною ділянкою за 2012 - 2013 роки позивачу не сплачував, що згідно вимог ст. 610 ЦК України є порушенням зобов'язань.
Згідно довідки, виданої відділом статистики у Михайлівському районі Запорізької області Головного управління статистики у Запорізькій області від 02 лютого 2015 року, на підставі даних державного статистичного спостереження середня ціна реалізації складала: соняшнику 3577 гривень 30 копійок за тонну, ячменю 1474 гривні 80 копійок за тонну.
Як встановлено під час судового розгляду, до теперішнього часу орендна плата за 2012 - 2013 роки у визначеному в договорах оренди землі розмірі та у передбачені законом строки позивачу не була виплачена.
Разом із цим, із зазначеним позивачем розрахунком суми заборгованості по орендній платі не можна погодитись, оскільки він обрахований не вірно, тому суд вважає за необхідне провести власний розрахунок.
Так, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача наступну суму заборгованості по орендній платі:
- за користування земельною ділянкою загальною площею 5,6800 га за 2012 рік (умови п. 9 договору оренди землі від 25 січня 2007 року) в розмірі 1014 гривень 00 копійок + 2949 гривень 60 копійок (вартість 2000 кг зерна ячменю) + 715 гривень 46 копійок (вартість 200 кг соняшника) = 4679 гривень 06 копійок;
- за користування земельною ділянкою загальною площею 5,6800 га за 2013 рік (умови п. 9 договору оренди землі від 25 січня 2007 року) в розмірі 1014 гривень 00 копійок + 2949 гривень 60 копійок (вартість 2000 кг зерна ячменю) + 715 гривень 46 копійок (вартість 200 кг соняшника) = 4679 гривень 06 копійок;
- за користування земельною ділянкою загальною площею 5,6798 га за 2012 рік (умови п. 9 договору оренди землі від 25 січня 2007 року) в розмірі 1014 гривень 00 копійок + 2949 гривень 60 копійок (вартість 2000 кг зерна ячменю) + 715 гривень 46 копійок (вартість 200 кг соняшника) = 4679 гривень 06 копійок;
- за користування земельною ділянкою загальною площею 5,6798 га за 2013 рік (умови п. 9 договору оренди землі від 25 січня 2007 року) в розмірі 1014 гривень 00 копійок + 2949 гривень 60 копійок (вартість 2000 кг зерна ячменю) + 715 гривень 46 копійок (вартість 200 кг соняшника) = 4679 гривень 06 копійок
Під час проведення розрахунку заборгованості по орендній платі судом були прийняті до уваги ті обставини, що позивач в поданій позовній заяві зазначає належні до стягнення з відповідача суми в рахунок несплаченої орендної плати у виді зерна та соняшника саме в грошовому вираженні, а також враховані умови укладених між сторонами договорів оренди землі, які не виключають проведення оплати за користування землею і у грошовому еквіваленті, тому суд вважає за можливе провести стягнення з відповідача заборгованості по натуральній формі орендної плати в її грошовому еквіваленті.
Таким чином, в зв'язку з тим, відповідач порушив умови договорів, взяті на себе зобов'язання виконує неналежним чином, тому, відповідно до вимог чинного цивільного законодавства, умов укладених договорів оренди землі, суд вважає необхідним суму заборгованості по орендній платі стягнути з відповідача.
Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629, 792 ЦК України, Законом України «Про оренду землі», ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 61, 88, 107, 208, 212 - 215, 224 - 228 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до приватного підприємства «Агро-трейд-2» про стягнення орендної плати - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: