АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2318/15 Головуючий 1 інстанції: Труханович В.В.
Справа № 639/7953/14-ц Доповідач : Пшенічна Л.В.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Хорошевського О.М., Івах А.П.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 лютого 2015 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю Дружнього підприємства Технологічної групи «Екіпаж», ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати недійсний інвестиційний договір № КШ-1-72 від 05.01.2006 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 лютого 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що ТОВ ДПТГ «Екіпаж» не мав наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися інвестиційним договором № КШ-1-72, договір має ознаки фіктивного правочину відповідно до ст.. 234 ЦК України..

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що угода не може бути визнана недійсною з підстав її фіктивності, оскільки фактично є виконаною.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

За правилами ст.. 234 ЦПК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Як на ознаки фіктивності інвестиційного договору № КШ-1-72 від 05.01.2006 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ Дружнє підприємство Технологічна група «Екіпаж», позивач зазначає те, що зазначена в договорі орієнтовна вартість долі інвестора в розмірі 3857 грн.28 коп. за 200,90 кв.м. є замалою порівняно з вартістю зазначеною у інших інвестиційних договорах, та платежі за зазначеним договором проводилися ОСОБА_3 не через Фонд фінансування будівництва, який був спеціально створений для здійснення фінансування будівництва будинку, що на думку позивача свідчить про те, що ОСОБА_3 не мала наміру створення правових наслідків, обумовлених договором, а тому договір є фіктивним.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06. листопада 2009 року №9 роз'яснено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що само по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфіковано як фіктивний.

З матеріалів справи вбачається і не заперечується позивачем, що ОСОБА_3 повністю сплатила орієнтований внесок долі інвестора в сумі 3857 грн.28 коп.

ОСОБА_3 зверталася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю Дружнього підприємства Технологічної групи «Екіпаж» та Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», про визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва і рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 липня 2012 року визнано за ОСОБА_3 майнове (речове) право на отримання в натурі об'єкту інвестування - квартири з будівельним номером 172, загальною площею 200,90 кв.м. розташованої на 24/24 поверхах у під'їзді незавершеного будівництва житлового будинку літ. «А-24» по АДРЕСА_1 після введення його в експлуатацію (а.с. 89-100).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 жовтня 2012 року рішення суду першої інстанції щодо визнання за ОСОБА_3 майнового (речового права ) залишено без змін (а.с. 101-108).

Рішення апеляційного суду Харківської області ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 29 травня 2013 року залишено без змін. (а.с. 109-116).

ОСОБА_3, сплатила орієнтований інвестиційний внесок відповідно до умов договору, реалізувала своє майнове право на квартиру, та в судовому порядку намагається довести своє право власності на квартиру за інвестиційним договором, про що свідчить звернення її до господарського суду з позовом про визнання права власності на квартиру (а.с. 286-293)..

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що відсутні підстави вважати що між сторонами був укладений фіктивний договір, а тому він є недійсним.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що остаточний загальний розмір інвестицій визначається у гривнях на момент встановлення фактичної загальної площі квартири після проведення відповідних замірювань БТІ та оформлення технічного паспорту на будинок, як це передбачено в п.2.3 додатку до договору, то судова колегія зазначає, що вказане положення стосується остаточного загального розміру інвестиції, оскільки ОСОБА_3 за оспорюваним договором, сплатила орієнтований загальний розмір інвестиції, а не остаточний, а проведення остаточного розрахунку між сторонами договору, відбувається на стадії виконання договору і не впливає на вирішення питання щодо фіктивності договору, оскільки судом досліджуються питання, які мали місце на час укладення правочину. Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки зазначеному в рішенні апеляційного суду Харківської області від 24.10.2012 року стосовно того, що позивач, тобто ОСОБА_3, не позбавлена права реалізувати своє право на отримання у власність квартири за умови оплати її 100% ринкової вартості, то ці обставини також відносяться до стадії виконання договору сторонами і вирішення питання щодо права власності ОСОБА_3 на спірну квартиру, а не до стадії укладання спірного договору..

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач не довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії