Провадження по справі №2/635/3861/2014
У Х В А Л А

25 травня2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Щербак Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 Сергійвича до «Мерефянський міський ринок» підприємство Харківської облспоживспілки, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення загальних зборів,

В с т а н о в и в:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться вищевказана справа.

В ході судового розгляду представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, звернулася до суду із клопотанням про закриття провадження у зазначеній справі на підставі ч. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, у звязку з непідвідомчістю її Харківському районному суджу Харківської області та неможливості її розгляду в порядку цивільного судочинства. В обґрунтування клопотання посилалася на те, що 28 березня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання діяльності юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 10 жовтня 2013 року №642-VII, яким у новій редакції був викладений п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України щодо підвідомчості справ господарським судом, у звязку з чим на теперішній час всі корпоративні спори підлягають вирішенню у порядку господарського судочинства. А, враховуючи ту обставину, що після уточнення позивачем позовних вимог та залишення частини позовних вимог без розгляду і в остаточному варіанті позивач просить визнати недійсним рішення загальних зборів Підприємства харківської облспоживспілки «»

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, заперечувала проти закриття провадження у справі з тих підстав, що зазначені позовні вимоги підпадають під юрисдикцію Цивільного процесуального кодексу України, крім того зміни до ст.12 ГПК України були внесені пізніше, ніж позивачі звернулись з позовною заявою до Харківського районного суду Харківської області.

Суд, вислухавши думку сторін, вважає клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи положення ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

П.4 ч.1 ст.12 ГПК України, редакція якого набрала чинності 28 березня 2014 року передбачено, що справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів підвідомчі господарським судам.

Відповідно до ст.83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом.

Відповідно до ст.167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Ч.3 ст.167 ГК України встановлено, що під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Ст.2 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Ст.12 Закону України «Про кооперацію» визначено основні права членів кооперативу це участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління, користування послугами кооперативу, одержання кооперативних виплат та виплат на паї, одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом, право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб, право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов'язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

За своєю організаційно-правовою формою «Мерефянський міський ринок» підприємство Харківської облспоживспілки є обслуговуючим кооперативом.

Аналізуючи зміст ст. ст.2, 12 Закону України «Про кооперацію», суд приходить до висновку, що члени «Мерефянського міського ринку» підприємства Харківської облспоживспілки не володіють корпоративними права в даній юридичній особі, а мають права, як члени кооперативу, що передбачені саме ст.12 Закону України «Про кооперацію», а тому дана цивільна справа підлягає розгляду саме в порядку цивільного судочинства.

Як розяснено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства справи, повязані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності інших субєктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства), якщо стороною у справі є фізична особа.

Як вбачається з матеріалів справи спір виник між «Мерефянським міським рином» підприємство Харківської облспоживспілки, як обслуговуючого кооперативу та його членами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу порушення їх прав, як членів кооперативу при скликанні загальних зборів кооперативу та їх проведенні.

Також суд зазначає, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали ще й листопаді 2012 року, коли п.4 ч.1 ст.12 ГПК України діяв у наступній редакції: справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Провадження у даній цивільній справі відкрито 30 листопада 2012 року.

Харківським районним судом Харківської області ухвалою від 04 грудня 2014 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, «Мерефянський міський ринок» підприємства Харківської облспоживспілки, ТОВ «Мерефянський технікс плюс», СТ «Єлизавета», третя особа ОСОБА_6, Харківська обласна спілка споживчих товариств про визнання правочинів недійсними, визнання права власності та витребування майна прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні. Підставою для прийняття до провадження даної цивільної справи є ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.10.2014 року, якою рішення Харківського районного суду Харківської області від 13.12.2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18.02.2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізацію права особи на судовий захист мають здійснюватись з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ,4.XI.1950, 1950 р.), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.7 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п.1. ст.6 Конвенції 1950 р. кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і публічний розгляд його справи уподовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, 15 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 Сергійвича до «Мерефянський міський ринок» підприємство Харківської облспоживспілки, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення загальних зборів - відмовити повністю.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: