Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/862/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Доповідач Чорнобривець О. С.
УХВАЛА

Іменем України

12.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Чорнобривець О.С.

суддів - Кодрула М.А.

Черненко В.В.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 13 лютого 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа МРЕУ ДАІ ГУМВ України в Одеській області про визнання передавання автомобіля договором купівлі-продажу та визнання права власності на автомобіль,-

встановила:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, третя особа МРЕУ ДАІ ГУМВ України в Одеській області, в обґрунтування якого зазначав, що відповідно довіреності від 31.05.2012 року ОСОБА_5, діючий у порядку передоручення від імені власника автомобіля марки ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_3 - ОСОБА_4, передав ОСОБА_3 усі права власника на вказаний автомобіль. За транспортний засіб позивач передав, а відповідач ОСОБА_6 отримав кошти в сумі 3 840,00 грн., про що складена розписка. З дати довіреності ОСОБА_3 користувався автомобілем без будь-яких перешкод.

26.11.2014 року позивач був затриманий працівником патрульної служби і транспортний засіб був доставлений на штрафмайданчик, з підстав оголошення вказаного автомобіля у розшук, у зв'язку з несплатою власником автомобіля ОСОБА_4 штрафу в сумі 510 грн.

Позивач вважає, що укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу є дійсним, сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, а відповідач ухилився від нотаріального посвідчення, так як на той час була розповсюджена практика передачі новому власнику автомобіля за довіреністю та технічним паспортом.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати передавання 31.05.2012 року у порядку передоручення від відповідача до нього автомобіля марки ВАЗ 21099 та грошей у сумі 3 840,00 грн. договором купівлі-продажу; визнати за позивачем право власності на вказаний автомобіль; зобов'язати МРЕВ ДАІ ГУМВ України в Одеській області звільнити транспортний засіб без сплати будь-яких витрат за необґрунтоване утримання на штрафмайданчику.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 13 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційні скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, повторно не з'явилися.

Неявка сторін за умови належного повідомлення про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи( ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрованим МРЕВ ДАІ м. Кіровограда 10.03.1999 року, відповідач ОСОБА_4 є власником автомобіля марки ВАЗ 21099 випуску 1999 року, двигун № НОМЕР_1, кузов НОМЕР_4, реєстраційний № НОМЕР_2.

31 травня 2012 року гр. ОСОБА_5 у порядку передоручення від імені власника видав довіреність на ім'я ОСОБА_3 на право користування, експлуатації та продажу автомобіля і того ж дня ОСОБА_4 видав розписку про отримання ним грошових сум за автомобіль.

Вказуючи про ці обставини у позовній заяві, позивач зазначав, що відбулась домовленість щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу автомобіля, тому після написання розписки відповідачем про отримання коштів за автомобіль та передачі автомобіля, він фактично отримав право власності на спірний автомобіль, а переоформлення автомобіля не відбулося, оскільки відповідач ухилився від нотаріального посвідчення, так як на той час була розповсюджена практика передачі новому власнику автомобіля за довіреністю та технічним паспортом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд прийшов до висновку, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту прав, підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на автомобіль немає.

Колегія погоджується з висновком суду.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, та способи захисту права власності, визначені статтею 16 ЦК.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 208 ЦК України в письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує у двадцять та більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. У тексті договору повинні бути вказані його сторони, предмет і зміст угоди, інші істотні умови договору.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена й постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1338, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до п. 4 зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Згідно з п. 44 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу.

Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за власником ОСОБА_4 Заява від останнього, або уповноваженої ним особи, про зняття з обліку автомобіля не подавалась і його огляд органами ДАІ не здійснювався.

Відповідно до п.8 зазначених Правил правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема: довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком №1 до цих Правил; договором та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль.

Сукупність з'ясованих судом обставин свідчить про те, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля між його власником і позивачем не укладався, а тому, з огляду на викладене, посилання позивача на оформлення доручення від 31.05.2012року, як на підставу набуття права власності на автомобіль, є безпідставним, тому що суперечить вищезазначеним вимогам закону. На підставі оформленої довіреності перехід права власності не відбувається.

У позовних вимогах, хоча й не зазначається конкретно, але фактично йдеться про визнання дійсним договору купівлі-продажу вказаного автомобіля. З підстав ч.2 ст.220 ЦК України не може бути визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки відповідно до закону він не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Таким чином, правові підстави для задоволення позову відсутні, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, .308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 13 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: