Справа № 161/2473/15-ц
Провадження № 2/161/1486/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Пушкарчук В.П.

при секретарі - Акайомової Т.В.

з участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника позивачів ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визначення часток та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визначення часток та визнання права власності на спадкове майно.

Позивачі свої вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1. Даний житловий будинок належав до колгоспного двору, головою якого був померлий ОСОБА_7, членами колгоспного двору були дружина ОСОБА_1, 1948 р.н., син ОСОБА_2, 1970 р.н., дочка ОСОБА_8, 1978 р.н., син ОСОБА_6, 1978 р.н. та дочка ОСОБА_9, 1986 р.н., які проживали з ним.

Згідно ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Станом на 15.04.1991 року вони проживали у житловому будинку АДРЕСА_1, що має статус колгоспного двору, а тому даний будинок належить їм на праві спільної сумісної власності. Оскільки розмір частки члена колгоспного двору визначається з принципу рівності часток всіх його членів, то кожному з них належить по 1/6 частині в будинку АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7.

Спадкодавець ОСОБА_7 до дня смерті проживав в житловому будинку АДРЕСА_1 з дружиною ОСОБА_1, сином ОСОБА_6, дочкою ОСОБА_4 та внуками ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12. Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

25.01.2007 року трьом спадкоємцям було видано свідоцтво про право на 1/3 частину спадкового майна, а саме: майнового паю, земельну ділянку, у видачі свідоцтва на житловий будинок було відмовлено у зв'язку з не визначенням часток у спільній сумісній власності на майно колгоспного двору.

Згідно довідки № 32 від 16 січня 2015 року, виданою Лищенською сільською радою Луцького району, заповіт від імені ОСОБА_7 Лищенською сільською радою не посвідчувався.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають позивачі, як дружина та діти спадкодавця.

Отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі на спадкове майно, крім житлового будинку, відповідач ОСОБА_6, як особа, яка фактично прийняла спадщину, в даний момент не бажає визнавати за собою право власності на частку в житловому будинку, що є його правом.

Спадкоємці після смерті ОСОБА_7 - його дружина ОСОБА_1 та його діти ОСОБА_6 та ОСОБА_4, у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Таким чином, спадкоємцями 1/6 частини будинку, що належала ОСОБА_7, є в однакових частках по 1/18 кожному: дружина ОСОБА_1 і дочка ОСОБА_4.

Позивачі просять суд, визначити за ними право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в рівних частках, визначити частку ОСОБА_7 в розмірі 1/6 частини житлового будинку та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності на спадкове майно по 1/18 частини спадкового житлового будинку.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

Заслухавши сторін, представника позивачів, дослідивши документи справи, суд прийшов до висновку про підставність заявленого позову та який підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_7, членами колгоспного двору були - дружина ОСОБА_1, 1948 р.н., син ОСОБА_2, 1970 р.н., дочка ОСОБА_8, 1978 р.н., син ОСОБА_6, 1978 р.н. та дочка ОСОБА_9, 1986 р.н., які проживали з ним. Даний факт підтверджено свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 12.11.1989 року, виданим на підставі рішення виконкому Луцької районної Ради народних депутатів № 299 від 10.09.1987 року (а.с. 22).

Довідкою № 77 від 29 січня 2015 року виданої Лищенською сільською радою (а.с. 23) стверджується, що згідно запису в по господарській книзі № 7, особовий рахунок № НОМЕР_1, значиться, що житловий будинок в цілому, який знаходиться в АДРЕСА_1, належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_7.

Згідно ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Станом на 15.04.1991 року вони проживали у житловому будинку АДРЕСА_1, що має статус колгоспного двору, а тому даний будинок належить їм на праві спільної сумісної власності. Оскільки розмір частки члена колгоспного двору визначається з принципу рівності часток всіх його членів, то кожному з них належить по 1/6 частині в будинку АДРЕСА_1

Згідно ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Спору щодо часток співвласників у вказаних осіб не виникало, що ствердили сторони в судовому засіданні.

Отже, фактично, кожному із співвласників ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 належить по 1/6 частині вказаного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7, що підтверджено свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Згідно довідки № 32 від 16 січня 2015 року виданої Лищенською сільською радою (а.с. 24) спадкодавець ОСОБА_7 до дня смерті проживав в житловому будинку АДРЕСА_1 з дружиною ОСОБА_1, сином ОСОБА_6, дочкою ОСОБА_4 та внуками ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

25.01.2007 року трьом спадкоємцям було видано свідоцтво про право на 1/3 частину спадкового майна, а саме: майнового паю, земельну ділянку, у видачі свідоцтва на житловий будинок було відмовлено у зв'язку з не визначенням часток у спільній сумісній власності на майно колгоспного двору.

Згідно довідки № 32 від 16 січня 2015 року, виданою Лищенською сільською радою Луцького району (а.с. 24), заповіт від імені ОСОБА_7 Лищенською сільською радою не посвідчувався.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають позивачі, як дружина та діти спадкодавця.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється дружиною ОСОБА_7, що підтверджено свідоцтвом про одруження (а.с. 19), ОСОБА_4 являється дочкою ОСОБА_7, що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 18) та свідоцтвом про одруження (а.с. 21), ОСОБА_6 являється сином ОСОБА_7, що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 47).

Отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі на спадкове майно, крім житлового будинку, відповідач ОСОБА_6, як особа, яка фактично прийняла спадщину, в даний момент не бажає визнавати за собою право власності на частку в житловому будинку, що є його правом.

Спадкоємці після смерті ОСОБА_7 - його дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_4 на час смерті спадкодавця проживали разом з ним та у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Отже, вони вважаються такими, що прийняли спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визначити частки співвласників в спільній сумісній власності, визначити частку ОСОБА_13 в житловому будинку та визнати право власності на спадкове майно за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 1/18 частини житлового будинку в АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 83, 130, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 16, 319, 368, 372, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в рівних частинах - по 1/6 частини за кожним.

Визначити, частку ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, в розмірі 1/6 частини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7, а саме: на 1/18 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7, а саме: на 1/18 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук