Категорія 27 Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Колоса С.С., Стеблюк Л.П.,
при секретаріПантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства (далі -ПАТ) "Дельта Банк", за участю третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторії Юріївни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернувся в суд 28 листопада 2014 року.

Зазначав, що 26 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. було вчинено виконавчий напис за реєстровим №1487 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що була предметом іпотеки згідно договору, посвідченого 11 червня 2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В. за реєстровим №2281, та яка належить на праві власності позивачу. Вказав на те, що цей виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню через порушення нотаріусом вимог закону. Зокрема послався на те, що він не отримував письмового повідомлення - вимоги від іпотекодержателя про усунення порушень, що передбачено вимогами закону. Посилався на те, що іншим судовим рішенням ухваленим 14 червня 2010 року з нього стягнуто заборгованість за тим же кредитним договором в сумі 1201 494,11 грн. через що вчиненим виконавчим написом нотаріуса фактично подвійно стягується сума боргу. При вчиненні виконавчого напису не враховано також того, що частина заборгованості виникла вже після ухвалення судового рішення. У обгрунтування своїх вимог ОСОБА_6 також вказав на те, що нотаріус не перевірив безспірності заборгованості яка існує між ним та Банком, а також, що квартира, на яку пропонує нотаріус звернути стягнення, не зареєстрована на ОСОБА_6 і не вважається його власністю. Посилаючись на вказані обставини позивач просив визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. 26 вересня 2014 року за реєстровим №1487 про звернення стягнення на квартиру, таким, що не підлягає виконанню, відповідно до положень статей 7, 50, 88, 42 Закону України «Про нотаріат».

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2015 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно частинам 1 та 2 статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду законним і обґрунтованим визнати не можна, оскільки суд не виконав всі вимоги цивільного судочинства та допустив неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що 11 червня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем ОСОБА_6 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 згідно з умовами якого банк надав ОСОБА_6 споживчий кредит в сумі 99 500,00 доларів США на строк до 10 січня 2029 року з процентною ставкою у розмірі 13,50% річних.

З метою забезпечення виконання позивачем умов кредитного договору, між сторонами було укладено договір іпотеки від 11 червня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В. та зареєстрований в реєстрі за №2280, відповідно до якого ОСОБА_6 як іпотекодавець за іпотечним договором передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру № 65, загальною площею 83,3 кв. м., житловою - 50,2 кв.м., що складається з: коридору 65-1; кухні 65-2; кімнат - 65-3, 65-4, 65-7, житловою площею 50,2 кв.м.; ванної 65-5; вбиральні 65-6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстрований в реєстрі за №29492950, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. За цим договором ПАТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора зокрема по відношенню до зобов'язань ОСОБА_6 за вказаними кредитним договором і договором іпотеки (а.с.73-91).

5 вересня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся з заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. про вчинення виконавчого напису яким просило вчинити виконавчий напис на Договорі іпотеки від 11 червня 2008 року укладеного в забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору № 0 від 11 червня 2008 року (а.с.70-72).

Згідно розрахунку боргу вказаного ПАТ «Дельта Банк» у заяві на вчинення виконавчого напису, заборгованість станом на 16 червня 2014 року перед кредитором складає 2 066 521,38 грн., в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 99 182,30 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 1 163 293,03 грн.; сума заборгованості за відсотками - 77 009,20 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 903 228,35 грн. Зазначено, що стягнення здійснюється за період з 19 грудня 2011 року по 16 червня 2014 року.

За вказаною заявою виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. вчинено 26 вересня 2014 року та зареєстрованого в реєстрі за №1487.

Згідно з вказаним написом нотаріус пропонує звернути стягнення на майно, а саме : КВАРТИРУ №65, загальною площею 83,3 кв. м., житловою - 50,2 кв.м., що складається з: коридору 65-1; кухні 65-2; кімнат - 65-3, 65-4, 65-7, житловою площею 50,2 кв.м.; ванної 65-5; вбиральні 65-6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1., яка належить ОСОБА_6 та яка на підставі іпотечного договору, посвідченого 11.06.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В. за реєстровим №2280 є забезпеченням виконання зобов'язань ОСОБА_6 згідно договору про надання споживчого кредиту №0 від 11.06.2008 року, строк платежу за яким настав 16.06.2014 року. Строк за який провадится стягнення : 19 грудня 2011 року по 16 червня 2014 року.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна пропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 2 066 521,38 грн., в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 99 182,30 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 1 163 293,03 грн.; сума заборгованості за відсотками - 77 009,20 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 903 228,35 грн. (а.с.5,104).

Встановлено і не заперечується сторонами, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 червня 2010 року у справі №2-1090-2010 за позовом АКТІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості по кредитному договору стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_10 на користь банку заборгованість по кредиту та нарахованих відсотках в сумі 1 201 494 грн. 11 коп., пеню в сумі 10454 грн.57 коп., неустойку в розмірі 1000 грн. там судові витрати (а.с.17).

Вирішуючи спір та відмовляючи ОСОБА_6 у задоволенні позову, суд, як це вбачається із змісту заочного судового рішення, виходив із того, що позивачем не доведено тих обставин, на які він посилався у обґрунтування своїх вимог, а за таких обставин суд дійшов до висновку, що вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні тому у задоволенні позову слід відмовити.

Проте, з таким висновками погодитись не можна, оскільки до таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає обґрунтованими і такими що дають підстави для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено строк, за який має проводитися стягнення, інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання.

Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Із позовної заяви та наданих позивачем розрахунків у справі за позовом АКТІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості по кредитному договору (справа №2-1090/10 р.), матеріали якої оглянуті апеляційним судом, а копії додані до цієї справи, вбачається, що банк, в силу положення частини 2 статті 1050 ЦК України, достроково вимагав стягнути з відповідачів надані кредитні кошти за двома договорами споживчого кредиту від 11 червня 2008 року №0 та від 17 липня 2008 року №0, а також відсотки по ним та штрафні санкції (а.с.3-5, 9-42 справи №2-1090/10 р. за позовом АКТІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості по кредитному договору). Загальна сума боргу за вказаними двома Договорами споживчого кредиту та відсоткам по них, згідно з наданим розрахунком становить 1 201 494,11 грн., з них залишки несплачених кредитів - 793 200, 53 грн. (по курсу НБУ - 99 182, 30 доларів США) за договором від 11 червня 2008 року та 305 117,52 грн. (по курсу НБУ - 38 152, 09 доларів США) за договором від 17 липня 2008 року. Відповідні відсотки по них нараховані станом на 14 вересня 2009 року. Ставилось питання також про стягнення пені та неустойки.

Представник відповідача цей позов визнав лише у сумі кредитних коштів у валюті кредитування. Як зазначено вище, цей позов рішенням від 14 червня 2010 року було задоволено та рішення суду набрало законної сили (а.с.17).

Отже, як вбачається із матеріалів вказаної справи та судового рішення, ОСОБА_6 повністю не погодився з нарахуванням боргу за вказаними двома кредитними договорами.

Виходячи із вимог позовної заяви у цій справі ОСОБА_6 також не згоден з нарахуванням боргу за вказаними договорами і за інший період, який не охоплюється рішенням суду від 14 червня 2010 року.

Разом із тим, із поданого нотаріусу уповноваженою особою АТ «Дельта Банк» розрахунку у заяві про вчинення виконавчого напису станом на 16 червня 2014 року загальна заборгованість ОСОБА_6 перед банком за кредитним договором від 11 червня 2008 року складає 2 066 521, 38 коп., в тому числі 99 182 дол. США 30 центів (по курсу НБУ - 1 163 293,03 грн.) заборгованість за кредитом та 77 009 дол. США 203 центів (по курсу НБУ - 903 228, 35 грн.) за відсотками.

Отже вбачається, що заборгованість за кредитним договором від 11 червня 2008 року №0 у розмірі 99 182, 30 доларів США стягується з ОСОБА_6 двічі. До того ж, за судовим рішенням від 14 червня 2010 року борг за цим кредитним договором у розмірі 99 182, 30 доларів США обраховано по курсу НБУ 7, 9974 грн. за долар, а при обрахунку цього ж боргу у заяві нотаріусу про вчинення виконавчого напису цей же вдруге стягуваний борг 99 182, 30 доларів США обрахований по іншому значно вищому курсу НБУ - 11, 7288 грн. за долар.

Крім того, досудова вимога про сплату заборгованості за кредитним договором, яка направлялась ОСОБА_6 24 червня 2014 року уповноваженою особою АТ «Дельта Банк» (а.с.102-104) містила вимогу про сплату суми заборгованості у розмірі 9349,34 доларів США та 0 гривень, а при незадоволенні вимоги 176 191, 5 доларів США та 0 гривень, хоча нотаріусом у виконавчому написі пропонується задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 2 066 521,38 грн., що свідчить про спірний характер заборгованості.

У виконавчому написі, так само як і у досудовій вимозі до боржника зазначено, що строк платежу за зобов'язанням настав 16 червня 2014 року та що строк за який проводиться стягнення, це з 19 грудня 2011 року по 16 червня 2014 року. Зазначене не відповідає фактичним обставинам, оскільки сума боргу 99 182,30 долав США є сумою яку кредитор за вказаним вище рішенням суду від 14 червня 2010 року вже стягнув достроково солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 та кредитор відповідно змінив строк виконання зобов'язання ОСОБА_6 за цим кредитним договором, а тому не можна вважати безспірним заборгованість боржника.

Ураховуючи зазначене та за таких обставин висновок суду першої інстанції про безспірність заборгованості боржника та вчинення нотаріусом виконавчого напису з дотриманням вимог законодавства є безпідставним, не ґрунтується на встановлених обставинах справи та до такого висновку суд дійшов через неправильне застосування норм матеріального права.

Правова позиція з такого питання висловлена у постановах Верховного Суду України №6-27цс15 від 4 березня 2015 року, № 6-141цс15 від 11 березня 2015 року.

Згідно з вимогами статті 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Отже, суд першої інстанції не урахував зазначеного та допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, які призвели до неправильного вирішення цієї справи.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, відповідно до правил пунктів 3 та 4 частини 1 статті 309 ЦПК України, є підставою для скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Положенням статті 50 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача.

За таких обставин, суд вважає, що нормами чинного законодавства України передбачено такий спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ураховуючи зазначене вище, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову, яким слід визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. 26 вересня 2014 року за реєстровим №1487 про звернення стягнення на квартиру, таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до положення частин 1 та 5 статті 88 ЦПК України апеляційному суду слід розподілити судові витрати.

На користь позивача з відповідачів слід стягнути судові витрати понесені позивачем по оплаті судового збору при поданні заяви (а.с.1) в розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 307, пунктами 3,4 частини 1 статті 309, частиною 2 статті 314, статтею 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2015 року у цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_6 задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. 26 вересня 2014 року за реєстровим №1487 про звернення стягнення на квартиру, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ПАТ «Дельта Банк» (01133, м.Київ, вул. Щорса, 36Б) та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторії Юріївни (04213, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_6 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ С.С. Колос

/підпис/ Л.П. Стеблюк

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук