Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1072/15 Головуючий у 1-й інстанції Чернишов Ю.В.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Бєлки В.Ю.

суддів Воробйової І.А.,

ОСОБА_2

при секретарі Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частку в домоволодіння в порядку набувальної давності, -

ВСТАНОВИЛА:

До Слов'янського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4, про визнання за ним права власності на 5/18 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку набувальної давності.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що після смерті його батька ОСОБА_5 він отримав у спадщину 5/18 часток зазначеного будинку. Спадкоємцями також були його мати - ОСОБА_6 та брат ОСОБА_7 Усі спадкоємці спадщину прийняли.

Мати померла у 2010 році. Брат - ОСОБА_7 помер у 1994 році.

Дружина брата, відповідачка у справі ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті брата не зверталась і не бажає її приймати.

З 2000 року він постійно проживав у спірному будинку, користується ним та земельною ділянкою, як власник сплачує всі комунальні платежі. Здійснює необхідний ремонт будинку.

З цих підстав вважав, що відповідно до приписів ст. 344 ЦК України набув право власності на 5/18 часток житлового будинку по вул. Сєрова, 77 в м. Слов'янську, що належали ОСОБА_7, за набувальною давністю.

Відповідач - ОСОБА_4 позов визнала зазначивши, що в спірному будинку вони з чоловіком ОСОБА_7 не проживали. Після його смерті вона не зверталась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, як і не подавала заяву про її відмову.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2014 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи у відповідності до вимог ЦПК, передбачене законом право на участь у судовому засіданні не використали.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи рішення про відмову у позові, суд виходив з відсутності підстав для набуття ОСОБА_3 права власності на спірну частину жилого будинку за набувальною давністю.

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

У позовній заяві ОСОБА_3 в обґрунтування позовних вимог про визнання права власності на частину буднку за набувальною давністю посилається на положення, передбачені статтею 344 ЦК України, а також на ті обставини, що він успадкував спірну частину будинку після смерті брата ОСОБА_7, який за життя не оформив право власності на спадок після смерті їх батька ОСОБА_8, а дружина померлого -відповідач по справі не бажає отримувати у спадок належну їй частину будинку. В свою чергу позивач з 2000 року безперервно та добросовісно володіє будинком.

Суд дав правильно правову оцінку зазначеним обставинам і обґрунтовано визнав, що на дані правовідносини не поширюються положення ст.344 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтовану відмову у позові, оскільки відповідач не прийняла спадщину, позивач з 2000 року користується будинком, а спірні 5/18 часток будинку не має власника, є неприйнятними.

Позивачем у справах про набуття права власності за набувальною давністю є володілець чужого майна.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або особа, яка вважає себе власником майна.

Наявність у володільця певної правової підстави для володіння майном виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю, але не позбавляє особу можливості набути право власності на таке майно у визначеному законом порядку.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту права цивільного шляхом визнання права власності за набувальною давністю є помилковим, тому суд дійшов обґрунтованого та законного висновку про відмову у позові. З інших підстав позов не заявлявся. У відповідності до ст.31 ЦПК України право визначати підстави позову належить виключно позивачу. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б свідчили про порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели чи могли призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: