провадження 2/201/4587/2015
УХВАЛА

17 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2, Інк» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку і вихідну допомогу, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 грудня 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 «ОСОБА_2, Інк» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку і вихідну допомогу, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Однак вказана позовна заява не відповідала вимогам п. п. 2, 3, 5, 6 ч. 2, ч. 5 ст. 119, ч. 1 ст. 120 ЦПК України, тому ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2015 року позов було залишено без руху, а позивачу запропоновано у встановлений строк усунути недоліки з додержанням вимог п. п. 2, 3, 5, 6 ч. 2, ч. 5 ст. 119, ч. 1 ст. 120 ЦПК України.

Ухвалу судді від 10 грудня 2015 року позивачем особисто було отримано, згідно супровідного листа, 10 грудня 2015 року, однак у встановлений строк, але не пізніше двох днів з дня отримання вказаної ухвали, тобто до 14 грудня 2015 року включно, недоліки перелічені у вищезгаданій ухвалі, усунуті не були та заяв та документів, згідно електронного реєстру вхідної кореспонденції.

Згідно до ч. 1. ст. 67 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо не визначені законом, - встановлюються судом.

Статтею 72 ЦПК України предбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Відповідно до ч. 3. ст. 73 ЦПК України одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Також слід зазначити, що після встановленого в ухвалі судді строку, а саме: 16 грудня 2015 року позивачем на виконання вище вказаної ухвали до суду з метою усунення недоліків у позові було подано позовну заяву з уточненнями та доповненнями, однак останній зазначений строк не просить поновити чи продовжити, а тому подана позовна заява не може бути взята до уваги.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Зазначені вимоги процесуального закону були виконані та постановлено ухвалу, в якій зазначено підстави залишення заяви без руху та про що повідомлено позивача та надано йому строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві, однак в супереч вище вказаного позивач вимоги ухвали у встановлений строк не виконав.

Крім того слід зазначити, що п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК ( 1618-15 ). У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

З урахуванням вище викладеного та зазначеного позивач відповідно до ухвали суду не виконав вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексуу встановлений судом строк та з заявою про продовження строку для усунення недоліків у позові не звертався, тому згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України матеріали позовної заяви вважаються неподаними і повертаються позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2, Інк» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку і вихідну допомогу, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити ОСОБА_1, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя