Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/755/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Нерода Л. М.
Доповідач Суржик М. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.03.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Авраменко Т.М., Кіселика С.А.,

при секретарі Кравченко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 році ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання відмови суміжного землекористувача у погодженні межі землекористування неправомірною.

Зазначив, що на підставі рішення Виконавчого комітету Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району №11 від 30.01.2009 року йому видано 22.01.2010 року свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Рішенням Виконавчого комітету Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району №338 від 26.08.2014 року надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га. В результаті кадастрової зйомки встановлено, що земельна ділянка позивача межує ззаду - з землями запасу (Червонокам'янська сільська рада), з переду - з землями загального користування (Червонокам'янська сільська рада), а з боків з сусідами ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_3).

Голова Червонокам'янської сільської ради та сусіди погодили межі земельної ділянки, а відповідач відмовила погодити межі земельної ділянки від точки В до точки Г, тому позивач просить визнати відмову ОСОБА_2 від підпису в акті встановлення в натурі та погодження межі земельної ділянки і акті прийомки - передачі межових знаків на зберігання та вважати погодженими акт встановлення в натурі та погодження межі земельної ділянки і акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання.

Рішенням суду позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Просила рішення суду скасувати, в позові відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи колегія суддів зробила висновок, що апеляційна скарга є такою, що слід задовольнити.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району №11 від 30.01.2009 року ОСОБА_3 видано 22.01.2010 року свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями зареєстровано в Олександрійському БТІ, реєстраційний №154 від 29.01.2010 року та видано свідоцтво про право власності на ім'я позивача.

Рішенням Виконавчого комітету Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району №338 від 26.08.2014 року надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га по АДРЕСА_1.

Суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем не існує спору щодо правильності і непорушності меж їхніх земельних ділянок, як суміжних землекористувачів, що дає підстави для висновку про те, що відповідач відмовилася підписати суміжному землекористувачу ОСОБА_3 акт встановлення і узгодження меж не у зв'язку із спором про межі, а тому, що ОСОБА_2 не надала йому можливості використовувати свою земельну ділянку.

Таким чином, суд вважав, що за відсутності між сторонами спору щодо меж їхніх земельних ділянок, і у зв'язку з існуванням рішення Виконавчого комітету Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району №338 від 26.08.2014 року надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га по АДРЕСА_1, відмова відповідача від підписання акту встановлення і узгодження меж земельної ділянки з суміжним землекористувачем. є неправомірною.

З таким висновком суду погодитись колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Згідно ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Як вбачається з ситуаційного плану розташування земельних ділянок сторін по справі, земельна ділянка відповідачки ( виділена червоним кольором) накладається на земельну ділянку позивача (виділена синім кольором), що становить 0.0211 га.

Крім того, рішенням Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району №364 від 27 січня 2015 року земельну ділянку розміром 152 м2 по АДРЕСА_1 між садибами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 визнано земельною ділянкою загального користування (а.с.51). Зазначена ділянка накладається на земельну ділянку, що на ситуаційному плані значиться за позивачем.

Зазначене рішення не було долучено судом за клопотанням відповідачки до матеріалів справи, тому судом не було досліджено цей доказ і не дана належна оцінка.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що між сторонами по справі існує спір щодо розміру земельних ділянок і відмова відповідача від погодження розмірів земельної ділянки позивача пов'язана саме із спором щодо меж земельних ділянок.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати колегія суддів покладає на позивача.

Керуючись ст.ст.303,307, 309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2015 року скасувати.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання відмови суміжного землекористувача у погодженні межі землекористування неправомірною відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді