Справа № 555/36/14-ц
Номер провадження 2-п/555/3/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2015 р.

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Таргонія М. В.

при секретарі Кухарчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне цивільну справу за позовом ВДАІ УМВС України в Рівненській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування пред'явлених у вказаному позові вимог вказано, що 12 жовтня 2013 року близько 11 год. ОСОБА_3 незаконно заволодів автомобілем. З метою припинення таких протиправних дій останнього, працівники Березнівського РВ УМВС України в Рівненській області переслідували викрадений автомобіль службовим автотранспортом: ВАЗ 21093, д.н. НОМЕР_1, а також УАЗ 3747, д.н. НОМЕР_2. При цьому ОСОБА_3, не виконуючи законних вимог працівників міліції про зупенення транспортного засобу, під час блокування його руху, вчинив зіткнення із вказаним службовим автомобілем марки ВАЗ 21093, д.н. НОМЕР_1, внаслідок чого транспортний засіб пошкоджено, завдано механічних пошкоджень й іншому згаданому службовому автомобілю. В ході кримінального провадження, розпочатого за вказаним фактом, встановлено, що ОСОБА_3 страждає психічним розладом, внаслідок якого не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. З урахуванням наведеного, та на підставі ч. 2 ст. 1186 ЦК України, до батьків ОСОБА_3, з якими той спільно проживав, предявлено даний позов про відшкодування шкоди завданої пошкодженням вказаного службого автомобіля ВАЗ 21093, д.н. НОМЕР_1, в розмірі 2 тис. 558 грн. 53 коп.

В судове засідання представник позивача не не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. До суду подано заяву про розгляд справи у відсутності представника УДАІ УМВС.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнали, пояснили, що раніше їх син ОСОБА_3 психічними розладами не хворів, лише в липня 2013 р. погіршився стан його психічного здоровя, та був госпіталізований на стаціонарне лікування до Центру психічного здоров'я населення де проходив лікування до 28 серпня 2013 р. Після проходження лікування вони (відповідачі) здійснювали за ним догляд, купували ліки та виконували рекомендації лікарів.

Представник відповідачів - ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що відповідачі вживали заходи щодо запобігання шкоди, яку вчинив їх син. Також покликався на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2015 р., яким відмовлено в задоволенні аналогічних позовних вимог (відшкодування завданої 12 жовтня 2013 року за вказаних обставин ОСОБА_3 шкоди пошкодженням згаданого службого автомобіля УАЗ 3747, д.н. НОМЕР_2) ВДАІ УМВС України в Рівненській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди - відмовлено. Рішення набрало законної сили, а тому обставини встановлені у ньому не потребують доказування при розгляді даної справи.

Заслухавши пояснення відповідачів та їх представника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в позові слід відмовити.

Матеріалами справи встановлено, що Березнівським районним судом Рівненської області розглянуто кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 342 КК України. Ухвалаю суду у вказаному кримінальному провадженні від 25 грудня 2013 року до ОСОБА_3 застосовано примусові заходи характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Із зазначеної ухвали судом встановлено, що 12 жовтня 2013 року близько 11:00 год. в с. Колодязне, Березнівського р-ну, Рівненської області ОСОБА_3 незаконно заволодів автомобілем марки «Hyundai-Tucson», д.н. НОМЕР_4. Того ж дня близько 11:50 год. поблизу с. Прислуч, Березнівського р-ну, Рівненської області, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_3, працівники Березнівського РВ УМВС України в Рівненській області переслідували викрадений автомобіль службовим автотранспортом, в тому числі автомобілем ВАЗ 21093, д.н. НОМЕР_1, а також УАЗ 3747, д.н. НОМЕР_2. ОСОБА_3 законні вимоги працівників міліції про зупинення автомобіля не виконав, та при блокуванні транспортного засобу допущено пошкодження згаданих службових автомобілів. Висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 404/13 від 18 листопада 2013 року встанолено, що ОСОБА_3 під час інкримінованого йому діяння та на час його огляду страждав на хронічне психічне захворювання - параноїдну шизофренію, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Із виданих Друхівською сільською радою Березнівського району Рівненської області від 12 жовтня 2013 року довідки № 891 та характеристки на ОСОБА_3 вбачається, що він проживав разом зі своїми батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 від 11 травня 2005 р., власником автомобіля ВАЗ 21093, д.н. НОМЕР_1 є автогосподарство ВДАІ УМВС України в Рівненській області. Згідно положення про ВДАІ УМВСУ в Рівненській області - автогосподарство є структурним підрозділом ДАІ. Вказаний автомобіль перебуває на балансі ВДАІ УМВС України в Рівненській області. Відповідно до договору № 181 від 01 листопада 2011 року та акту прийому передачі до договору, вказаний автомобіль ВАЗ 21093, д.н. НОМЕР_1 передано зазначеним ВДАІ - Березнівському РВ УМВС України в Рівненській області. Згідно висновку експерта від 1 листопада 2013 року № 77, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля ВАЗ 21093, д.н. НОМЕР_1, внаслідок пошкодження 12 жовтня 2013 року під час ДТП (за вказаних обставн, встановлених при розгяді кримінального провадження) - становить 2 тис. 558 грн. 53 коп.

Наведені обставини, які об'єктивно підтверджуються документами наявними при матеріалах справи, сторони не оспорювали.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2015 р. у цивільній справі за позовом ВДАІ УМВС України в Рівненській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої ОСОБА_3 внаслідок пошкодження службового автомобіля, що мало місце 12 жовтня 2013 року, встановлено натступні обставини: до 16 липня 2013 року ОСОБА_3 не знаходився на обліку у лікаря-психіатра; після виявлення захворювання відповідачі помістили ОСОБА_3 на стаціонарне лікування до Центру психіатричного здоров'я населення м. Рівне, звідки особа була виписана з покращенням стану здоров'я; лікування, що було призначено ОСОБА_3 після його виписки з медичного закладу, могло забезпечити належний стан його психічного здоров'я, так як гальмувало більшість психічних процесів та досить сильно пригнічувало вольові функції, особі не було рекомендоване примусове лікування, а лише спостереження у психіатра і консультативна допомога; психічний розлад, що був діагностований у ОСОБА_3 16.07.2013 року, потребував спостереження протягом певного періоду часу для встановлення підстав визнання особи недієздатною, з урахування вказаного не можна ствердити, що станом на 12.10.2013 року (дату події злочину) батьки були зобов'язані вжити заходів до визнання сина недієздатним; спровокувати загострення психічного розладу у ОСОБА_3 могло ряд психологічних факторів, в тому числі і сезонне загострення.Рішення набрало законної сили

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач, обґрунтовуючи пред'явлені вимоги, покликається на положення ч.2 ст.1186 ЦК України, вказуючи лише, що відповідачі, які проживали спільно з заподіювачем шкоди, знали про його психічний розлад, але не вживали заходів щодо запобігання шкоди. Разом з тим переконливих доводів того, в чому саме виявилось неналежне лікування ОСОБА_3 відповідачами не наведено, доказів для підтвердження таких обставин не подано.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Із урахуванням наведених обставин у їх сукупності, суд приходить до висновку, що при розгляді даної цивільної справи не знайшло свого підтвердження те, що відповідачі не вживали заходів щодо запобігання шкоді, яка була заподіяна їх сином ОСОБА_3, а тому у них (відповідачів) обовязок відшкодовувати таку шкоду згідно ч. 2 ст. 1186 ЦК України не виникає, вважає, а тому в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1186 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ВДАІ УМВС України в Рівненській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Таргоній М. В.