Справа №587/1735/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Куц В. І.
Номер провадження 22-ц/788/348/15 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Маслова В. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 09 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Садівська сільська рада Сумського району про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що за рішенням Садівської сільської ради від 24 червня 1991 року йому було виділено земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва житлового будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1. Рішенням Садівської сільської ради від 22 серпня 1997 року йому було передано у користування земельну ділянку площею 0, 25 га для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1. В подальшому він оформив державний акт про право власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,2499 га. Згідно договору купівлі-продажу від 3 серпня 2012 року новим власником даної земельної ділянки стала ОСОБА_4 В 2012 році він вирішив оформити державний акт на земельну ділянку площею 0, 15 га і під час проведення робіт з виготовлення кадастрового плану земельної ділянки було встановлено, що державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,2499 га від 21 липня 2009 року виготовлений з порушенням. При внесенні інформації з технічної документації до державного реєстру земель Сумського району виявлено, що на частину його земельної ділянки зареєстрована сусідня земельна ділянка в АДРЕСА_2, тому подальша розробка технічної документації на його земельну ділянку була призупинена. Внаслідок оформлення державного акту про право власності на земельну ділянку площею 0,2499 га з невірним накресленням її меж було порушено його право на приватизацію належної йому земельної ділянки площею 0,15 га.

В зв'язку з цим просить визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0, 2499 га в АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_4

Рішенням суду від 09 січня 2015 року відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_4, третя особа - Садівська сільська рада Сумського району про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку площею 0,2499 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд від 21 липня 2009 року, яка розташована в АДРЕСА_2, власником якої в теперішній час є ОСОБА_4, за його необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким задовольнити позов. Вважає, що рішення є не законним і таким, що порушує його право щодо отримання державного акту на землю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Садівської сільської ради Сумського району від 24 червня 1991 року ОСОБА_3 була надана у користування земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва житлового будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1 ( а.с.4).

Згідно рішення Садівської сільської ради від 22 серпня 1997 року ОСОБА_3 була надана в користування земельна ділянка площею 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1 ( а.с.5).

Відповідно до копії акту про погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки в натурі від 6 травня 2009 року в присутності позивача та суміжного землевласника були погоджені та встановлені межі земельної ділянки площею 0,2499 в АДРЕСА_1, які були закріплені 4 металевими штирями і передані на зберігання позивачу ( а.с.29).

ОСОБА_3 отримав державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,2499 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 від 21 липня 2009 року на підставі рішення Садівської сільської ради від 2 лютого 2009 року ( а.с.12, 36).

3 серпня 2012 року позивач продав земельну ділянку площею 0,2499 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 (колишній №9) ОСОБА_4, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу земельної ділянки на а.с.7-10.

За рішенням Садівської сільської ради від 17 жовтня 2012 року придбана ОСОБА_4 земельна ділянка площею 0,2499 га була віднесена до категорії земель житлової та громадської забудови і їй був наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 (а.с.35).

Рішенням Садівської сільської ради від 28 грудня 2012 року затверджено ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,2499 га у зв'язку зі зміною її цільового призначення та надано їй зазначену земельну ділянку у власність (а.с.34)

18 квітня 2013 року право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2499 га зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 42-43).

Згідно рішення виконкому Садівської сільської ради від 30 жовтня 2009 року раніше наданій в користування ОСОБА_3 земельній ділянці площею 0,15 га для будівництва житлового будинку та господарських споруд було присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_3 ( а.с.6).

Рішенням Садівської сільської ради від 20 січня 2012 року позивачу наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га в АДРЕСА_3 ( а.с.11).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що на раніше належну на праві власності ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,2499 га, він набув право власності з дотриманням вимог земельного законодавства, її межі в його присутності були погоджені та встановлені в натурі (на місцевості) з передачею йому на зберігання межових знаків, в послідуючому він продав земельну ділянку ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 03 серпня 2012 року, за що отримав від неї грошові кошти, відповідачка набула право власності на земельну ділянку, зареєструвала її у встановленому порядку та користується нею згідно меж встановлених кадастровим планом, тому відсутні правові підстави для визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку площею 0,2499 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд від 21 липня 2009 року, яка розташована в АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Судом першої інстанції встановлено, що до теперішнього часу на надану за рішенням Садівської сільської ради від 24 червня 1991 року ОСОБА_3 в користування земельну ділянку орієнтовною площею 0,15 га, яка розташована в АДРЕСА_3, ним не зареєстроване у встановленому законом порядку право власності чи право постійного користування. Межі цієї земельної ділянки не погоджені та встановлені в натурі (на місцевості).

В той же час межі земельної ділянки площею 0,2499 га, яка на даний час належить ОСОБА_4, були погоджені та встановлені в присутності позивача та суміжного землевласника, ще під час виготовлення технічної документації для отримання ОСОБА_3 державного акту про право власності на цю земельну ділянку, про що складено відповідний акт від 06.09.2009 року про погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки в натурі та прийомки-передачі межових знаків на зберігання власнику ОСОБА_3 (а. с. 29).

На підставі отриманого ним державного акту про право власності на земельну ділянку площею 0,2499 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 від 21 липня 2009 року, ОСОБА_3 продав її у визначених, державним актом, межах ОСОБА_4

Відповідно до копії акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Сумській області від 16 травня 2014 року належна ОСОБА_4 на праві власності земельна ділянка в АДРЕСА_2 використовується нею згідно меж, встановлених кадастровим планом, і порушень з її боку не було виявлено ( а.с.30).

Згідно копії акту обстеження земельних ділянок від 21 листопада 2013 року в результаті обстеження було встановлено, що незначна частина недобудованого позивачем будинку знаходиться на належній відповідачці земельній ділянці ( а. с. 44). Проте, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що сама по собі ця обставина не є підставою для задоволення позову.

Враховуючи встановлені обставини справи та надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку площею 0,2499 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд від 21 липня 2009 року, яка розташована в АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_4

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування оскаржуваного рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 09 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді