Справа № 159/7572/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Миронюк М.Г.
Провадження № 22-ц/773/445/15 Категорія: 57 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Мудренко Л.І., Осіпука В.В.,

при секретарі - Губарик К.А.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Мякишева С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Делівері" про відшкодування шкоди у зв'язку з втратою прийнятого до перевезення вантажу,

за апеляційною скаргою відповідача на рішення Ковельського міськрайонного суду від 30 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 30.01.2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТзОВ) "Делівері" в користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 56637 грн. 50 коп., а також 566 грн. 37 коп. судового збору в користь держави.

В апеляційній скарзі відповідач ТзОВ «Делівері», покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з такого.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції свої висновки обґрунтовував тим, що відповідач ТзОВ «Делівері» свої зобов'язання щодо доставки мотоцикла «SUZUKI» GSX - R600 відповідно до умов укладеного з позивачем ОСОБА_1 договору перевезення вантажу від 28.08.2014 року не виконав, у визначений законом строк вантаж одержувачеві не доставив та не видав, що є його втратою, а тому прийшов до висновку про відшкодування ТзОВ «Делівері» вартості вказаного транспортного засобу позивачеві.

Висновки суду відповідають встановленим в справі обставинам та нормам матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.08.2014 року між позивачем ОСОБА_1 та ТзОВ "Делівері", яке надає послуги по перевезенню вантажів, на складі ТзОВ "Делівері" за адресою: вул. Ватутіна, 59, м. Ковель, було укладено договір про перевезення належного позивачу відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 04.06.2014 року вантажу - мотоциклу "SUZUKI GSХ-R600, що підтверджується квитанцією про прийом вантажу № від 28.08.2014 року (а.с.3-4). На виконання даної послуги позивачем ОСОБА_1 сплачено 1192 грн. 50 коп. витрат, пов'язаних з оформленням та доставкою вантажу (а.с.3).

Відповідно до умов укладеного договору 02.09.2014 року на складі ТОВ "Делівері" у м. Сімферополі за адресою: вул. Кубанська, 18а, відправлений позивачем вантаж повинен був отримати ОСОБА_5, однак мотоцикл до пункту призначення не прибув (а.с.3).

У зв'язку із вказаною обставиною позивач ОСОБА_1 16.09.2014 року звернувся до ТОВ "Делівері" із письмовою вимогою виконати взяті на себе зобов'язання щодо доставки вантажу - мотоциклу "SUZUKI GSХ- R600 або повернути належне йому майно або відшкодувати його вартість (а.с.5).

Постановою Залізничного районного суду м. Сімферополя Республіки Крим від 31.10.2014 року, яке залишене без змін апеляційною інстанцією, мотоцикл "SUZUKI GSХ- R600, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 конфіскований за порушення митних правил - приховування від митного контролю (а.с.72-76).

Середня ринкова вартість аналогічного колісного транспортного засобу в технічно справному стані складає 3515,00 доларів США, що в перерахунку на національну валюту згідно офіційного курсу валют станом на 16.12.2014 року (1:15,7739) становить 55445 грн., що підтверджується висновком про дослідження ринкової вартості транспортного засобу, який позивачем було додано до позовної заяви (а.с.7-9).

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно із ст. 919 ЦК України перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Вантаж, не виданий одержувачеві на його вимогу протягом тридцяти днів після спливу строку його доставки, якщо більш тривалий строк не встановлений договором, транспортними кодексами (статутами), вважається втраченим.

Статтею ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 925 ЦК України позов до перевізника може бути пред'явлений відправником вантажу або його одержувачем у разі повної або часткової відмови перевізника задовольнити претензію або неодержання від перевізника відповіді у місячний строк.

Згідно із ч. 9 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", виконавець зобов'язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв'язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг).

Конфіскація, тобто втрата для позивача згаданого мотоцикла, сталася внаслідок винних дій відповідача, який не задекларував цей вантаж, що слідував у Крим, де діяли митні правила Російської Федерації. У зв'язку з цим суд прийшов до правильного висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу матеріальну шкоду у розмірі вартості мотоцикла "SUZUKI GSХ-R600 - 55445 грн., а також понесені позивачем витрати на оформлення та доставку вантажу в розмірі 1192 грн. 50 коп., а всього на загальну суму 56637 грн. 50 коп.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, відповідач ТзОВ «Делівері» свої доводи щодо скасування оскаржуваного рішення суду мотивував тим, що позивачем не було надано доказів того, що на час відправлення вантажу він був технічно справний, а наданий суду звіт про середню ринкову вартість мотоцикла не підтверджує його дійсної ринкової вартості, оскільки транспортному засобу більше 15 років.

Проте колегія суддів вважає такі доводи відповідача необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Стаття 60 ЦПК України покладає обов'язок на сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач ТзОВ «Делівері» у відповідності до ст. 60 ЦПК України на підтвердження доводів та обставин, наведених в апеляційній скарзі, не надав будь-яких доказів щодо несправного технічного стану мотоцикла на час укладення договору перевезення вантажу, а показання позивача, допитаного в якості свідка в суді першої інстанції з приводу даної обставини, він не спростував. Крім цього, представник відповідача в судовому засіданні під час апеляційного розгляду даної справи визнав, що зовні зазначений мотоцикл при прийнятті його для перевезення дефектів не мав.

Відповідач на час розгляду справи по суті не був позбавлений права заявляти клопотання з метою призначення відповідних судових експертиз для визначення дійсної ринкової вартості мотоцикла, оскільки суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та не наділений процесуальним законодавством правом ініціювати такі питання в судовому засіданні. Відповідачем не було надано доказів, які б підтверджували іншу вартість мотоцикла, як і не спростовано докази щодо вартості мотоцикла, наданих позивачем.

Покликання відповідача на Правила транспортного експедирування вантажів ТзОВ «Делівері», якими на думку останнього регулюються відносини, які виникли між даним товариством та позивачем є безпідставними. Вказані правила не є нормативно правовим актом чи умовами договору, а тому до спірних правовідносин повинні застосовуватись вище зазначені норми ЦК України.

Доводи відповідача про те, що в розглядуваному випадку між сторонами укладено договір транспортного експедирування, а не договір перевезення, є безпідставними, оскільки за фактичними даними (прийняття відповідачем для доставки до пункту призначення вантажу позивача і оплата останнім провізної плати) вчинений між сторонами правочин має правову природу договору перевезення.

Отже, доводи апеляційної скарги повністю спростовуються вищенаведеними обставинами справи і не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Делівері" відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду від 30 січня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: