Провадження № 2/151/111/15 року
РІШЕННЯ

іменем України

20.05.2015 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої судді Гарник М.С.

при секретарі Сутовській А.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ( в подальшому ПАТ "Дельта Банк")до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2015 року позивач ПАТ "Дельта Банк" звернувся у суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 3047.42 гривень, мотивуючи позов тим, що 15.06.2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого являється ПАТ "Дельта Банк", уклало кредитний договір №001-01028-150607 з відповідачем ОСОБА_1 строком на 18 місяців, відповідно до якого 15.06.2007 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 3699 гривень, який зобов"язалась виплатити не пізніше, ніж 14.12.2008 року.Свої зобов"язання перед банком відповідачка не виконала і станом на 17.03.2015 року у неї виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 3047.42 гривень, яка складається:

- заборгованість за тілом кредиту - 990,81 грн;

- забогованість за відсоткам - : 345.57 грн;

- заборгованість за комісіями -1711.04 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

У судове засідання представник позивача не з"явився.У позовній заяві зазначено, що позивач повністю підтримує позов і просить розглядати справу без присутності предствника позивача.

Відповідач ОСОБА_1.у судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що вчасно не змогла виплатити кредит, оскільки не мала коштів.Кілька років тому з банку приходило повідомлення, в якому була зазначена сума кредиту, в разі виплати якої позивач до неї не буде мати в подальшому претензій. Вона виплатила всю суму кредиту, яка була зазначена у повідомленні, але ні повідомлення банку, ні квитанції про сплату кредиту у неї не збереглися. Оскільки закінчився строк позовної давності, у межах якого позивач мав право звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, то вона просить позов залишити без задоволення.

Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, у межах якого позивач мав право звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права.

Як вбачається з позовної заяви та кредитного договору (а.с.1,4 ) 15.06.2007 року між ТОВ "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого являється позивач ПАТ "Дельта Банк", та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого ТОВ "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого являється позивач, надало позивачу банківський кредит в сумі 3699 гривень строком на 18 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше, ніж 14.12.2008 року.

Відповідно до п.3.1 Кредитного договору відповідач зобов"язалась щомісячно сплачувати платежі в строки, визначені цим Договором.

З позовної заяви , з пояснення відповідача у суді вбачається, що відповідач не виконувала свої зобов"язання по поверненню кредитних коштів перед позивачем і 14.12.2011 року закінчився трирічний строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України , в межах якого позивач мав право звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права.

Як вбачається з додатку до позовної заяви (розрахунок ціни позову) відповідач визнавала позов і у квітні,травні та липні 2013 року сплатила по 500 гривень боргу щомісячно, але визнання боргу зобов"язаною особою, вчинене після закінчення позовної давності, може бути враховане при вирішенні спору судом, якщо сторона не заявила про застосування позовної давності до винесення судом рішення, але воно не перериває перебігу давності, яка вже спливла.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

А відповідно до ч.4 цієї ж норми Закону сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки відповідач у судовому засіданні звернулась до суду з заявою про відмову у позові у зв"язку з закінченням строку позовної давності, то суд вважає, що з цієї підстави позов необхідно залишити без задоволення.

Судом встановлено, що позивач у позовній заяві взагалі не зазначає про переривання перебігу позовної давності, не порушує питання про поважність причин пропущення позовної давності, про поновлення строку давності,а тому такий позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.4,10,60,212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

позов публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення 3047.42 гривень заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Позивача ПАТ "Дельта Банк" звільнити від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а позивачем - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : підпис

Вірно:суддя М.С. Гарник