Справа № 2-1062/11 Головуючий у І інстанції Шовкопляс О. П.
Провадження № 22-ц/780/3794/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 26 10.11.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Іванової І.В., Волохова Л.А.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "довіра та гарантія" на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2014 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп", третя особа: Національний банк України, про визнання кредитного договору недійсним, -

в с т а н о в и л а :

АКБ «Східно-Європейський банк» звернувся до суду з позовом про стягнення на свою користь з відповідача ОСОБА_2 910 743 грн. 88 коп. заборгованості за кредитним договором №41/2008 від 03 червня 2008 року, посилаючись на те, що 03 червня 2008 року відповідно до укладеного з відповідачем кредитного договору №41/2008 ОСОБА_2 було отримано 100000 доларів США. з умовою сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02 червня 2011 року.

Відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором, в зв'язку з чим відповідно до положень підписаного ним договору станом на 21 червня 2011 року у нього виникла заборгованість за договором у сумі 910 743 грн. 88 коп., яка складається з 100000 доларів США. - заборгованості за кредитом, 14250 доларів США - заборгованості по процентам за користування кредитом.

З посиланням на викладені обставини вказується на наявність передбачених законом підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

31 липня 2012 року ОСОБА_2 подано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зустрічний позов про визнання кредитного договору №41/2008 від 03 червня 2008 року недійсним, посилаючись на те, що він не підписував кредитний договір №41/2008 від 03 червня 2008 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2014 року відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп, третя особа: Національний банк України, про визнання редитного договору недійсним.

Визнано недійсним кредитний догововір № 41/2008 від 03 червня 2008 року, укладений між Акціонерним комерційним банком «Східно-Європейський банк» та ОСОБА_2,.

В апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "довіра та гарантія"з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким в позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп" задовольнити та відмовити в задоволенні зустрічного позовуОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити. виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ "Брокінвестгруп" про стягнення заборгованості за кредитним договором та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір відповідачем ОСОБА_2 не підписувався, остільки наявні передбачені законом підстави для визнання відповідного договору недійсним. Відтак, зустрічний позов, на думку суду першої інстанції підлягав до задоволення повністю.

Проте, колегія суддів не може погодитися з вказаними висновками суду.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам закону судове рішення не відповідає.

При розгляді справи судом встановлено, що 03 червня 2008 між Банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №41/2008 згідно якого Банк надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті на загальну суму 100 000 доларів США зі сплатою 18 % відсотків річних за час фактичного користування грошовими коштами, а ОСОБА_2 зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з даним договором у повному обсязі.

Згідно з умовами Кредитного договору даний кредит був виданий строком до 02 червня 2011 року.

Факт отримання ОСОБА_2 кредиту підтверджується випискою руху коштів з позичкового рахунку.

Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Між Банком та ОСОБА_2 згідно вимог Правил про надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України №168 від 10 травня 2007 року, був укладений додаток №2 до Кредитного договору, який містить графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі, щомісяця) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до зазначених Правил.

03 червня 2008 між Банком ОСОБА_2 була укладена додаткова угода №1 до Кредитного договору, згідно до якої ОСОБА_2 був встановлений графік погашення кредитної заборгованості.

20 жовтня 2008 між Банком та ОСОБА_2 був укладений додатковий договір №1-а до Кредитного договору, згідно якого ОСОБА_2 погодився на відстрочку погашення відсотків за користування кредитом за жовтень 2008 року та за листопад 2008 року.

17 грудня 2008 між Банком та ОСОБА_2 був укладений додатковий договір №2 до Кредитного договору, згідно якого ОСОБА_2 погодився на відстрочку погашення відсотків за користування кредитом за грудень 2008 року. 25 грудня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений додатковий договір №2/1 від 25 грудня 2008 року, згідно якого ОСОБА_2 надав згоду Банку на збір, зберігання, використання та поширення інформації про себе. 29 січня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений додатковий договір №3 до кредитного договору, згідно якого ОСОБА_2 погодився на відстрочку погашення відсотків за користування кредитом за січень та лютий 2009 року.

27 червня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Римаренком Ю.В. та зареєстрованим в реєстрі за №3250.

Відповідно до п.1.1 договору застави ним забезпечується виконання ОСОБА_2 зобов'язань перед Банком, що випливають з укладеного між ними 03 червня 2008 кредитного договору №41/2008 про надання кредиту в сумі 100 000 доларів СІЛА на споживчі цілі строком від 03 червня 2008 до 02 червня 2011 року.

Копії зазначених договорів містяться в матеріалах справи.

31 липня 2008 між ОСОБА_4 та ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» був укладений договір страхування переданого в заставу Банку транспортного засобу - автомобіля Mercedes-Bens GL 550. Оригінал зазначеного договору страхування знаходиться в Банку в матеріалах кредитної справи ОСОБА_2

Щодо тверджень ОСОБА_2 про те, що він не укладав кредитний договір і не підписував його і це підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи від 13 березня 2013 року, згідно якої підписи у договорі на отримання кредиту, заповненого на нього (ОСОБА_2.) виконані не ним, а іншою особою, не заслуговують на увагу і колегія не може прийняти до уваги та твердження і висновок експертизи, оскільки вони спростовуються іншими доказами у справі, а саме, зазначеними вище додатковими угодами та додатками до кредитного договору, договором страхування транспортного засобу, заставою кредитного автомобіля, заявою дружини ОСОБА_5, в якій остання надавала згоду на передачу в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором легковий автомобіль та іншими матеріалами справи.

Отже, відповідно до досліджених матеріалів по справі ОСОБА_2 багаторазово іншими додатковими договорами до Кредитного договору, а також договором застави транспортного засобу від 27 червня 2008 року, договором страхування транспортного засобу від 31 липня 2008 року ОСОБА_2 прийняв до виконання та визнав оспорюваний ним Кредитний договір, передавши в заставу за Кредитним договором автомобіль, застрахувавши його, погодившись на відстрочку сплати відсотків, а також неодноразово сплачував відсотки за користування кредитом.

Крім того, за весь час користування кредитом ОСОБА_2 щомісячно сплачував відсотки із розрахунку фактично виданого кредиту 100 000 доларів США, що підтверджується рухом коштів по рахунку обліку нарахованих відсотків за кредитом.

Таким чином, ОСОБА_2 прийняв до виконання та погодився з умовами укладеного кредитного договіру №41/2008 від 03.06.2008 року, що підтверджується вищезазначеними письмовими доказами, а також заявами, копії яких додані.

Судом першої інстанції посилався на те, що підписи у договорі на отримання кредиту №41/2008 від 03 червня 2008 року виконані не ОСОБА_2 і не було зазначено ким виконані підписи у заяві на видачу готівки та інших первинних документів, що складалися на виконання умов кредитного договору № 41/2008 від 03 червня 2008 року.

При цьому, суд першої інстанції посилаючись висновок експертизи, у порушення ч.4 ст.10 ЦПК України, не вжив вичерпних заходів щодо всебічного та повного з'ясування обставин по справі та проігнорував той факт, що кредитні кошті все ж таки були отримані в рамках кредитного договору №41/2008 та цей факт не був спростований доказами в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Також судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що на адресу директора Білоцерківської Філії АКБ «Східно-Європейський банк» ОСОБА_6 була направлена заява від 03.06.2008 року дружини позичальника - ОСОБА_5, в якій остання зазначала, що не заперечує проти отримання своїм чоловіком ОСОБА_2 банківського кредиту у розмірі 100 000,00 доларів США та заява від 27.06.2008 року, в якій остання надавала згоду на передачу в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором легковий автомобіль.

Також не спростований той факт, що відповідно до заяви про видачу готівки від 03 червня 2008 року №99195 згідно якої на користь ОСОБА_2 на виконання кредитного договору №41/2008 від 03.06.2008 року був виданий кредит у сумі 100 000,00 доларів США (еквівалент у гривні - 485 200 грн.), та вказана заява підписана як отримувачем, так і посадовими особами банку.

Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідно до довідки про рух грошових коштів по рахунку обліку відсотків по кредиту згідно кредитного договору №41/2008 від 03.06.2008 року вбачається, що від 26.06.2008 року до 30.04.2009 року позичальником здійснювалося погашення відсотків за кредитним договором у розмірі 14 100 доларів США.

Відповідно до договору купівлі-продажу права вимоги №23/ФК-14 від 25.04.2014 року, укладеного між ТОВ «Брокінвестгруп» (Первісний Кредитор) (яке діє від імені АКБ «АКБ «Східно-Європейський банк» на підставі договору про передавання в управління непроданих активів від 13.12.2013 року) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (Новий кредитор), Первісний кредитор відступає за плату, а Новий кредитор набуває право вимоги, належне Первісному кредиторові відповідно до Контракту, укладеного між АКБ «Східно-Європейский банк» та Боржником, а також відповідно до Договору забезпечення.

Відповідно до додатку №2 до Договору купівлі-продажу права вимоги №23/ФК-14 від 25.04.2014 року визначений перелік боржників та контрактів відносно яких виникло право вимогу та право вимоги за якими відступаються до Нового Кредитора - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», в тому числі відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №41/2008 від 03.06.2008 року та за яким ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло прав кредитора відносно ОСОБА_2

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора - зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Отже, саме з 25.04.2014 року і саме ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло права вимоги відносно ОСОБА_2, яке виникле у зв'язку із невиконанням кредитного договору №41/2008 від 03.06.2008 року.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності скасування рішення і ухвалення нового, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "довіра та гарантія" 913 200 грн. 25 грн., з яких сума заборгованості - 799 300 грн. та сума відсотків -113 900 грн. 25 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "довіра та гарантія" задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "довіра та гарантія" 913 200 грн. 25 грн., з яких сума заборгованості -799 300 грн. та сума відсотків -113 900 грн. 25 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Іванова І.В.

Волохов Л.А.