РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

04.03.2015 Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Ванівському Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі який зареєстровано 04.09.1999 року. Під час перебування в шлюбі нею за її особисті кошти було придбано нерухоме майна. Зокрема, квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 20,2 кв. м. та квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 19,9 кв. м. Також, нею було придбано квартиру АДРЕСА_2 а також, було придбано квартиру, що розташована у АДРЕСА_3. Вказані квартири були придбані нею за її особисті кошти, а тому просить визнати дане майно її особистою приватною власністю.

В судове засідання позивачка не з'явилась, направила на адресу суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності та задовільнити позовні вимоги.

Відповідач явку представника в судове засідання повторно не забезпечив, жодних клопотань не подав, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд керуючись ст. ст. 158, 224 ЦПК України розглянув справу заочно та встановив:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі який укладено 04 вересня 1999 року в Львівському палаці урочистих подій актовий запис № 1508.

Також, судом встановлено, під час перебування в шлюбі було набуто ряд майна, зокрема:

На підставі договору купівлі-продажу від 13 березня 2011 року на ім'я позивача було придбано квартиру АДРЕСА_1. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №316.

На підставі договору купівлі-продажу від 13 березня 2011 року на ім'я позивача було придбано квартиру АДРЕСА_1. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №311.

В подальшому позивачкою у спірних квартирах було проведено реконструкцію та нею отримано свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення площею 40,4 м.кв. виданого 04.12.2012 року відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради САЕ № 750017.

На підставі договору купівлі-продажу від 13 грудня 2007 року на ім'я позивача було придбано квартиру АДРЕСА_2. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стефанюк О.І., зареєстрованого в реєстрі за №5821. У вказаній квартирі було проведено реконструкцію та рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21.12.2011 року за позивачкою визнано право власності на нежитлові приміщення площею 44,8 м.кв.

На підставі договору купівлі-продажу від 05 квітня 2012 року на ім'я позивача було придбано квартиру АДРЕСА_3. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Качмар О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 83.

Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Як зазначено у ст. 61 СК України, об'єктом спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 57 СК України визначає правовий режим майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Зокрема, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто п. 3 ч.1 даної статті. Ч. 6 ж визначає, що суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Як зазначала позивачка те, що починаючи з 2006 року між ними було досягнуто домовленості про роздільне проживання та припинення подружніх стосунків. Вони, вже тривалий час не ведуть спільного господарства та не існувало спільного бюджету, а тому вважає, що все майно яке було набуте на її ім'я є її особистою приватною власністю.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а відповідачем не було подано належних доказів на спростування доводів позивачки, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача у користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Керуючись ст. ст. 10,11,57-60, 208, 209, 212- 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 57, 60, 62, 63, 69, 70 СК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідн. № НОМЕР_1) право особистої приватної власності на наступне майно:

· квартиру, що розташована у АДРЕСА_3

· Квартиру АДРЕСА_2

· нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 40,4 м.кв.

Рішення суду може бути переглянуто Франківським районним судом м. Львова за заявою відповідача, яка подається в порядку передбаченому ст. 228 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги або в порядку ч.1 ст.294 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: Ванівський Юрій Михайлович