Справа № 366/3422/14 Головуючий у І інстанції Тетервак Н. А.
Провадження № 22-ц/780/560/15 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко
Категорія 1 27.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

27 січня 2015 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Антоненко В.І., Гуля В.В.,

При секретарі: Ромашині І.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 01 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Радинська сільська рада про припинення права власності на житло,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 15 січня 2000 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. На час укладення шлюбу він проживав у власній квартирі в м. Бровари Київської області, право на яку він набув за приватизацією. 05 березня 2001 року у них з відповідачкою народилися дві дочки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В 2002 році відповідачка отримала у своє користування житло в с. Радинка - житловий будинок по АДРЕСА_1, в якому вони проживають до цього часу. В 2004 році, за їх спільним рішенням, він продав квартиру в м. Бровари та переїхав проживати в с. Радинку Поліського району Київської області, де був зареєстрований 27.08.2005 року. Розпорядженням Радинської сільської ради №10 від 29.04.2009 року, як органу приватизації, у приватну власність відповідачки був переданий будинок в с. Радинка по АДРЕСА_1, в якому на той час, крім відповідачки, проживав та був зареєстрований він та їхні малолітні діти.

Вважав, що відповідачка незаконно набула право власності на будинок, оскільки на час безоплатного набуття останньою права власності на займане нею житло, в якому він проживав , своєї згоди на приватизацію житла однією відповідачкою він не давав. Крім того, відповідачка набула право власності на весь будинок, чим порушила право на участь у приватизації їхніх дітей.

На даний час шлюб з відповідачкою розірвано і так як вона є власником житлового будинку, то вимагає його виселення з будинку, про що йому стало відомо у 2014 році після їхнього розлучення.

Просив припинити право власності ОСОБА_2 на житловий будинок в с. Радинка АДРЕСА_1 Поліського району Київської області, скасувати розпорядження Радинської сільської ради №10 від 29.04.2009 року та свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на житло - одноквартирний будинок в с. Радинка АДРЕСА_1 Поліського району Київської області.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 01 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

По справі встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 травня 2009 року , ОСОБА_2 є власником житлового будинку в селі Радинка АДРЕСА_1 Поліського району Київської області. Квартира (будинок) приватизована згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до положень ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив припинити право власності відповідачки на житловий будинок 55 в селі Радинка вул. Радянська Поліського району Київської області, оскільки будинок приватизовано лише однією відповідачкою, що є незаконним. Однак доказів того, що рішення про приватизацію спірного житла визнано незаконним не надав.

Стаття 346 ЦК України дає перелік підстав припинення права власності , а отже, право власності припиняється у випадках, які перераховано у даній статті , зокрема: відчуження власником свого майна, знищення , конфіскації , відмови власника від права власності., також підставою може бути скасування розпорядження органу, який приймав рішення про приватизацію житла, однак позивач з такою вимогою до Радинської сільради , як суб»єкту владних повноважень про скасування розпорядження не звертався.

Отже твердження позивача про те, що відповідачка незаконно набула своє право власності на жилий будинок в АДРЕСА_1 є безпідставним.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст.ст. 328,346 ЦК України та прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки припинення права власності - це наслідок іншої дії, яка стороною / позивачем чи відповідачем / не вчинена: відповідачка не відмовилася від житлового будинку, орган приватизації не скасував свого рішення, позивач не звертався до суду з позовом до Радинської сільської ради про скасування спірного розпорядження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні позову , оскільки відсутні правові підстави які б давали можливість захистити позивача у такий спосіб.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом І інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом І інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст.308,315 ЦПК України , колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: