Справа № 463/5473/14 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/783/3234/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А, Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 13 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, -

встановила:

в жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що відповідач працює будівельником в ТзОВ «Альтіс», ухиляється від участі в утриманні їхньої дитини, інших дітей та утриманців не має, матеріальне становище та стан його здоров'я задовільні .

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 13 березня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4, на утримання дитини - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 (сімсот гривень) щомісячно, починаючи з 16.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття та до зміни матеріального становища сторін.

Рішення суду допущено до негайного виконання в межах стягнення суми платежу за один місяць.

Вирішено питання судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив відповідач, просить його змінити, ухваливши про стягнення з нього аліменти на дитину в розмірі 500 грн., посилаючись на те, що при прийнятті рішення районним судом не було враховано, що він на даний час ніде не працює, на утриманні у нього перебувають двоє батьків пенсіонерів.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що стверджується відповідними свідоцтвами про одруження та народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін у шлюбі народилась донька ОСОБА_5 (а.с.2, 3).

Судом першої інстанції встановлено, що на даний час дитина проживає із матір'ю, перебуває на її утриманні та виховані.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку у батьків.

Статтею 184 СК України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Стягуючи аліменти у твердій грошовій сумі, районний суд виходив з відсутності у відповідача постійного місця праці, стабільного заробітку, оскільки з 01.12.20104 року перебуває на обліку як безробітний в Львівському міському центрі зайнятості (а.с.12).

Задовольняючи позов частково та визначаючи розмір аліментів у сумі 700 грн. щомісячно, суд першої інстанції вірно виходив з обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття та нерегулярного, мінливого доходу відповідача, а також з того, що відповідачем не подано доказів про те, що на утриманні у нього перебувають інші особи.

Колегія суддів перевіряючи визначений судом розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на дитину, вважає, що судом враховано всі обставини, які передбачені ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, а саме, виходячи розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, стан здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, а відтак, з урахуванням викладеного, доводів сторін, та враховуючи те, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, витрати в межах прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку покладаються на обох батьків, районним судом правильно визначено розмір аліментів.

Так, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років на день ухвалення судового рішення, визначеного ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік», становить 1 286 грн.

Посилання апелянта на те, що він ніде не працює, на утриманні у нього перебувають двоє батьків-пенсіонерів не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів до 500 гривень, оскільки відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, витрати в межах прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку покладаються на обох батьків.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи, спір вирішено на підставі наданих сторонами доказів у відповідності із нормами матеріального та процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 13 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.