Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/1496/14-ц Головуючий у 1-й інст. Васільєв Л.А.
Категорія 5 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Ходорківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області про скасування рішення виконавчого комітету та свідоцтва про право власності на житло,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори 3 березня 1994 року, йому на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_2.

Маючи намір зареєструвати своє право власності на вказаний житловий будинок, у січні 2014 року він звернувся до реєстраційної служби. Проте, йому відмовлено у реєстрації з тих підстав, що право власності на частину цього житла, а саме квартиру №2, зареєстроване за ОСОБА_2 згідно зі свідоцтвом про право власності, виданим виконкомом Ходорківської сільської ради 17 січня 2012 року. Підставою для видачі даного свідоцтва було рішення виконавчого комітету Ходорківської сільської ради від 20 липня 2011 року №79, яким підтверджено право власності відповідачки на частину спірного житлового будинку.

Позивач також вказує, що з часу введення зазначеного житлового будинку в експлуатацію, його розподіл на окремі квартири не здійснювався. Набувши право власності на все житлове приміщення, він позбавлений можливості зареєструвати його у встановленому законом порядку.

З огляду на вищезазначене, просив скасувати рішення виконавчого комітету Ходорківської сільської ради від 20 липня 2011 року за №79 та свідоцтво про право власності на частину спірного житлового будинку, видане на ім'я ОСОБА_2

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт, зокрема, вказує, що сільська рада, визнавши за відповідачкою право власності на частину спірного житлового будинку, самовільно здійснила розподіл житла на два окремих домоволодіння, що не узгоджується з вимогами законодавства та порушує його права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

При цьому, апелянт пояснив, що вказаний житловий будинок раніше належав його бабусі ОСОБА_3, яка за життя склала заповіт на його ім'я. У даному житловому приміщенні з дозволу останньої також проживали його батьки: відповідачка ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Будинок не був розділений на домоволодіння, хоча облаштований двома окремими входами.

Після смерті ОСОБА_3 він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на весь житловий будинок. Вказана обставина свідчить про неправомірність визнання за його матір'ю права власності на частину даного нерухомого майна.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту порушення відповідачами його права власності на успадковане ним майно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7, у разі відкриття спадщини до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин, зокрема, може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом.

За правилами ч.2 ст. 548 цього Кодексу прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя, 9 грудня 1992 року, спадкодавець склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповідала позивачеві.

3 березня 1994 року ОСОБА_1 одержав у Попільнянській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, жилою площею 32 кв.м., розташований в с. Ходорків Попільнянського району Житомирської області ( а.с. 151).

Матеріали спадкової справи свідчать, що на підтвердження належності спадкодавцю нерухомого майна, яке увійшло до спадкової маси, надано довідку виконавчого комітету Ходорківської сільської ради від 2 березня 1994 року за №293. Зазначена довідка містить інформацію про те, що ОСОБА_3 належало 2/3 частини житлового будинку, жилою площею 32 кв.м., розташованого в с. Ходорків на землі, закріпленій за Ходорківською сільською радою ( а.с.152).

В судовому засіданні також встановлено, що зазначений житловий будинок належав до суспільної групи господарств - «робочий двір». Головою господарства станом на 1961 рік був ОСОБА_5. У даному житловому приміщенні також проживали члени його сім'ї: дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_4, невістка ОСОБА_2 разом з дітьми: ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_7.

Долучений до матеріалів справи архівний витяг з протоколу засідання виконавчого комітету Ходорківскої сільської ради від 18 травня 1965 року свідчить про те, що за заявою батька позивача ОСОБА_4 останньому виділено окреме господарство та відкрито окремий особовий рахунок ( а.с.129).

Розподіл житлового будинку на два окремих домогосподарства підтверджується також дослідженими в судовому засіданні записами погосподарських книг ( а.с. 63,64,130).

В подальшому, після смерті ОСОБА_4, головою домогосподарства була мати позивача ОСОБА_2. Рішенням виконавчого комітету Попільнянської сільської ради від 20 липня 2011 року підтверджено її право власності на частину житлового будинку в АДРЕСА_2 ( а.с.8).

На підставі даного рішення 17 січня 2012 року виконкомом Ходорківської сільської ради видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно з яким відповідачці на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 24,6 кв.м. ( а.с.126).

Таким чином, матеріали справи свідчать, що мати позивача отримала у власність частину житлового будинку, яка не увійшла до спадкової маси після смерті ОСОБА_3.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 209,303,307,308, 313-315,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді: