Справа №442/3286/15-ц
Провадження №2/442/1201/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном та визнання права власності.

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном та визнання права власності, мотивуючи позов тим, що у 1999 році перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 придбала двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. На даний час в цій квартирі зареєстровані вона, відповідач ОСОБА_2 та діти -треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4. Починаючи з вересня 2014 року по даний час відповідач чинить їй та дітям перешкоди, у користуванні квартирою, такі його протиправні дії викликані тим, що єдиним власником по документах квартири АДРЕСА_1 є вона , а не він , або всі вони четверо, оскільки ним особисто було затрачені кошти на придбання цієї квартири. Крім того нею було втрачено договір купівлі - продажу квартири, однак є лише Реєстраційне посвідчення, відтак вона змушена була виготовити новий технічний паспорт. Оскільки без згоди відповідача вона не може до кінця оформити свої права на квартиру та не може вільно розпоряджатися своїм майном, змушена звернутися до суду за захистом своїх права та інтересів.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з»явилася, надіславши на адресу суду заяву в якій просить слухати справу за її відсутності. Позовній вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, надіславши на адресу суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності. Щодо позовних вимог не заперечує.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, надіславши на адресу суду заяву в якій просять слухати справу за їх відсутності. Позовній вимоги підтримують та просять їх задоволити.

Відповідно до ст. 197 ЦУПК України судовий розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплена і у вітчизняному законодавстві України

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 2 ч. 1 ст. З Цивільного кодексу України). Непорушність права приватної власності і недопущення протиправного позбавлення власності визначено також серед конституційних основ правопорядку у сфері господарювання (ч. 2 ст. 5 Господарського кодексу України.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК). Судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду позовів про визнання права власності на майно, витребування його із чужого незаконного володіння чи від добросовісного набувача у передбачених законом випадках, про визнання правочину недійсним, про визнання незаконним правового акта, що порушує право власності, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, про заборону вчинення дій, які можуть порушити право власності, або про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, про визначення порядку володіння та користування спільним майном, про поділ спільного майна або виділ з нього частки, про виключення майна з опису, про відшкодування шкоди, заподіяної майну, або збитків, завданих порушенням права власності і подібне.

Судом встановлено, що позивачці у відповідності до Реєстраційного посвідчення записаного у реєстрову книгу № 36 за реєстровим № 9894 від 28.12.2000 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК до правомочностей власника належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Під правомочністю володіння розуміється передбачена законом (тобто юридично забезпечена) можливість мати (утримувати) у себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.).

Правовомочності користування означають передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочності розпорядження означають юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.).

Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, котрі, однак, не повинні суперечити закону та не порушувати прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою створення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб'єктами права.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Тобто власник майна має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає йому користуватися чи розпоряджатися своїм майном. Підставою відповідного звернення до суду може слугувати посилання позивача на належне йому право користуватись і розпоряджатись майном, а також факти , що підтверджують дії відповідача у створені позивачеві перешкод, щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним своїх правомочностей.

Факт чинення перешкод, відповідачем ОСОБА_2 позивачці у користуванні належною їй на праві власності квартирою АДРЕСА_1, встановлений матеріалами справи , відповідач не спростував вимоги наведені у позовній заяві, а навпаки їх визнав, що відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Таким чином власник майна має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає йому користуватися чи розпоряджатися своїм майном, тому є підстави для визнання за позивачами права власності на дану квартиру.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 73, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 11,16, 317, 319, 391, 392 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в

Позовні вимоги задоволити.

Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною їй на праві власності квартирою АДРЕСА_1, шляхом безперешкодного доступу до квартири.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІДН НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 53.5 кв.м., житловою площею - 30.8 кв.м..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Головуюча суддя : __________________