Провадження №2/748/228/15
Єдиний унікальний № 748/389/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої - судді Майбороди С.М.,

при секретарі Головач О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 до територіальної громади в особі Боримиківської сільської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, зокрема : за ОСОБА_1 - на ? частину домогосподарства, як за колишнім членом колгоспного двору, за ОСОБА_2 - на ? частину домогосподарства, як за колишнім членом колгоспного двору та на ? частину, як за спадкоємцем першої черги за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, за ОСОБА_6 - на ? частину вказаного домогосподарства, як за колишнім членом колгоспного двору, мотивуючи свої вимоги тим, що будинок належав ОСОБА_5, як голові колгоспного двору відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння. Членами колгоспного двору були позивачі. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, спадкоємцем за законом якого є позивач ОСОБА_2. Хоча свідоцтво про право власності на житловий будинок було видане померлому, як голові колгоспного двору, проте і позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 мають право на відповідну частку житлового будинку, як члени колгоспного двору.

В судове засідання позивачі та представник позивача ОСОБА_1 не з"явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог.

Відповідач - Боромиківська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку в судове засідання свого представника, подали заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_4, будучи повідомленою належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з"явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 був колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_5, що володів будинком, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 30 липня 1991 року. Членами колгоспного двору були ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, оскільки станом на 01.07.1991 року проживали та були зареєстровані в даному будинку, що підтверджується довідкою Боромиківської сільської ради Чернігівського району та області (а.с.10).

У відповідності до технічного паспорту житловий будинок АДРЕСА_1 має загальну площу 60 кв.м та житлову 39,5 кв.м..

За наданими документами ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_6 у зв"язку з укладенням шлюбу.

У відповідності до рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2000 року встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 добудовувалось за рахунок ОСОБА_5 та ОСОБА_1, а тому ОСОБА_4 було відмовлено в стягненні компенсації за переобладнання домоволодіння.

Відповідно до рішення Чернігівського районного суду від 29 серпня 2000 року ОСОБА_4 втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 " Про порядок державного обліку житлового фонду" і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України "Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України "Про власність" 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, про що виконкомом Боромиківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 06 серпня 2014 року зроблений актовий запис № 14.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 за законом є його син ОСОБА_2, який у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи. Спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відмовились від належної їм частки у спадщині на користь ОСОБА_2

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Отже, виходячи з наведеного, оскільки свідоцтво про право власності видано на голову колгоспного двору, позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності.

Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону.

Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність судового захисту прав позивачів шляхом задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст. 392, 1218, 1261, 1274 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 до територіальної громади в особі Боримиківської сільської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 60,0 кв.м., житловою площею - 39,5 кв.м., як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 60,0 кв.м., житловою площею - 39,5 кв.м., в тому числі на ? частину домоволодіння, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на ? частину, як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 60,0 кв.м., житловою площею - 39,5 кв.м., як за членом колишнього колгоспного двору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.М. Майборода