З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі
головуючої судді Сарай А.І.
при секретарі Струтинська Н.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» в особі Ужгородського відділення № 16 ПАТ «Міський комерційний банк» про зобов'язання виконати умови договору,
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України)
Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Частина 2 статті 1060 ЦК України містить імперативну норму про обов`язок банку видати вкладнику за його першою вимогою кошти зі спливом встановленого договором строку та не допускає іншого порядку регулювання даних відносин спеціальним законодавством чи договором.
Судом встановлено, що 06.12.2013 р. між ПАТ «Міський комерційний банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 007/0045068-Ф/13-DEP про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та розрахункове обслуговування, відповідно до якого банк відкриває клієнту рахунок НОМЕР_2 у валюті зазначеній клієнтом у заяві на відкриття рахунку та оформлення платіжної картки на підставі отриманої заяви та інших документів, наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України, та видає клієнту банківську платіжну картку Visa/Укркарт, що є власністю банку.
Крім, того, 06.06.2014 р. між сторонами було укладено договір банківського вкладу на вимогу № 2630/16/188734, відповідно до якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок вкладу на вимогу та приймає на відкритий вкладнику рахунок грошову суму на умовах та порядку, встановлених цим договором, що викладені в статті № 1 частини № 1 цього договору.
З матеріалів справи вбачається, що 11.07.2014 р. та 24.07.2014 р. позивач звертався до відповідача із заявами про повернення всієї суми вкладів за зазначеними договорами.
Проте, з матеріалів справи вбачається, що свої зобов'язання відповідач не виконав.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
При вчиненні будь-якого з порушень перелічених в ст. 1073 ЦК України, банк має негайно (в день виявлення порушення) після виявлення порушення відповідно зарахувати суму на рахунок клієнта або перерахувати грошові кошти з його рахунка належному отримувачу. Якщо при цьому відбулось прострочення банком операцій за рахунком, у клієнта є підстави вимагати відповідно до ст. 625 ЦК України слати процентів, та згідно ст. 623 ЦК України відшкодування завданих збитків, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми упущеної вигоди, то слід зазначити наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа, могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода)
Відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині про стягнення з відповідача згідно наданого позивачем розрахунку 6985.75 грн. упущеної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з тим, що позовній вимоги позивача задоволено частково, з банку на його користь слід стягнути 243.6 грн. сплаченого судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Тому, керуючись ст.ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 22, 526, 530, 625, 1058, 1060, 1073, 1074 ЦК України суд,
Позов задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.