Справа № 317/482/15-ц
№/п2/317/658/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі: Вишнякової В.В.

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: ОП «ЗМБТІ», про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: ОП «ЗМБТІ», про визнання права власності, який уточнювався 26.03.2015 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка ОСОБА_2. зазначила, що 28.12.2007р., вона придбала житловий будинок з надвірними спорудами на земельній ділянці площею 0,627 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1. У 2008 р. літню кухню було самовільно переобладнано у житловий будинок загальною площею 22,6 кв.м., який складається з кухні, житлової кімнати та вбиральні. 03.12.2014р. було виготовлено технічний паспорт на вказаний будинок, де користувачем зазначена позивачка. Крім того, позивачка зазначила, що вона звернулась до Департаменту Державної Архітектурно-Будівельної Інспекції у Запорізькій області, на що 23.01.2015р. отримала відповідь, де було зазначено, що відповідно до ЗУ «Про регулювання містобудівельної діяльності» вона має надати або правовстановлюючий документ( державний акт), або договір оренди ( не зазначаючи який), оформлений належним чином.

На підставі вищевикладеного, позивачка вважає, що має право на визнання за нею право власності на вказаний житловий будинок та на підставі діючого законодавства обрала саме такий спосіб захисту свого права звернувшись в суд із вказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати за нею право власності на самочинно переобладнану літню кухню в житловий будинок літ. «Е», розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається з кухні 1-1 площею 5,6 кв.м., кімнати1-2 площею 11,3 кв.м., вбиральні 1-3 площею 5,7 кв.м. та зобов'язати Реєстраційну службу Запорізького районного управління юстиції Запорізької області зареєструвати право власності на цей будинок.

В судове засідання з'явилась представник позивачки ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_1, яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, надав до суду заяву про слухання справи за своєї відсутності, при прийнятті рішення по справі покладався на думку суду.

Представник третьої особи - ОП «ЗМБТІ» в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Заперечень та заяв до суду не надавав.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд зазначає, що незважаючи на пропозицію суду в попередньому судовому засіданні про усунення недоліків в позові, позивачем залишено без змін визначення відповідачів та третьої особи, а саме:Кушугумська селищна рада. ОП «ЗМБТІ».

Крім того. В позові є вимоги про зобов'язання виконання дій до суб'єкта, який взагалі не залучений до участі у справі.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, а саме наданими документами, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.12.2007р., позивачка ОСОБА_2 придбала житловий будинок з господарськими спорудами, які розташований на земельній ділянці площею 627 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Серед господарських споруд на плані зазначена літня кухня -літ. «Е», яка відповідно до технічного паспорту від 03.12.2014 р. та зі слів позивачки була переобладнана у житловий будинок.

В матеріалах справи також міститься відповідь Департаменту Державної Архітектурно-Будівельної інспекції у Запорізькій області, на запит представника позивачки ОСОБА_1, відповідно до якого, представнику надали роз'яснення щодо введення самочинного будівництва в експлуатацію та його реєстрацію.

ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» визнано право на виконання будівельних робіт та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Відповідно п.4 ст. 26 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» , право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України

Відповідно п.4 ст39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Відповідно до п.1 ст.39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» , прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Зареєстрована декларація є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт, необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електропостачання, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

З декларацією до відповідного органу позивачка не зверталась Відмови в реєстрації не отримувала. Пояснити суду причину свого звернення до суду без належного виконання вимог закону не змогла.

Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку або договору оренди ділянки позивачка суду не надавала.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №6 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва), право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом.

Відповідно до ст.. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України. У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Відповідно до пояснень представника ОСОБА_1, що позивачка не зверталась до Державної Архітектурно-Будівельної інспекції у Запорізькій області згідно діючого законодавства, а саме шляхом подачі заповненої декларації, суд приходить до висновку, що позовна заява позивачки ОСОБА_2 не підлягає задовленю також у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Керуючись ст. ст. 1,3,10, 15, 208,215,223 ЦПК України, ст. ст.376 ,380,383 ЦК України, ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №6 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва). суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_2 до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: ОП «ЗМБТІ», про визнання права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: І.Б.ГРОМОВА