АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: сторін, їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства МТК «Калинівський ринок» про визнання протиправною бездіяльності керівника з приводу ненадання відпустки, стягнення матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою комунального підприємства МТК «Калинівський ринок» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 03 березня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до КП МТК «Калинівський ринок» про визнання протиправною бездіяльності керівника з приводу ненадання відпустки, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовував слідуючими обставинами.

16.09.1998р. позивач був прийнятий на роботу в КП МТК «Калинівський ринок». З 30.05.2012р. він завідувач торгового сектору № 4.

Позивач вказував, що згідно графіку надання відпусток працівникам торговельного сектора № 4 КП МТК «Калинівський ринок», його відпустка була запланована в червні - липні 2014 року тривалістю 12 днів, яка складалася з 1 дня невикористановї додаткової відпустки за період з 26.08.2012р. - 25.08.2013р., 4 дні невикористаної основної відпустки за період з 16.09.2012р. - 15.09.2013р., 7 днів додаткової відпустки за робочий період з 26.08.2013р. по 25.08.2014р.

22-ц/1794/590/ 2015 р. Головуючий у 1 інстанції Ярема Л.В.

Категорія 53 доповідач Перепелюк І.Б.

У зв'язку із призначенням 13.06.2014р. нового керівника КП МТК «Калинівський ринок», відповідно до наказу по підприємству № 125 від 17.07.2014р., було заплановано провести з 17.06.2014р. по 26.06.2014р. інвентаризацію.

У зв»язку із цим, у червні позивач залишився на роботі та планував піти у відпустку з 1 липня.

В липні 2014 року позивач разом із своєю сім'єю планував поїхати на відпочинок в Болгарію, для чого замовив тур з 04.07.2014р. по 16.07.2014р. та відкрив туристичні візи для всієї родини, за які сплатив 105 євро.

Однак відповідач не повідомив його про дату початку відпустки та в подальшому безпідставно не відпустив його у відпустку, внаслідок чого не відбувся літній відпочинок усієї родини та заплановане лікування, оскільки він страждає на радикуліт.

Також 02.07.2014р. ОСОБА_1 викликав генеральний директор Святошнюк В.В. та повідомив, що не пустить його у відпустку та запропонував звільнитись з роботи за власним бажанням, після чого позивачу стало погано, у нього діагностували гіпертонічний криз та відкрили лікарняний по 19.07.2014р.

19.07.2014р. його направили в кардіологічне відділення до міської клінічної лікарні № 3, де він був на лікуванні до 02.08.2014р.

04.08.2014р. позивач знову звернувся про надання йому відпустки, однак йому було відмовлено.

Тільки після звернення в прокуратуру 06.08.2014р. йому надали відпустку.

Позивач просив визнати протиправною бездіяльність генерального директора КП МТК «Калинівський ринок» Святошнюка В.В. з приводу ненадання йому відпустки у липні 2014 року; стягнути з відповідача на користь позивача в якості відшкодування матеріальної шкоди 1668,45грн., які були витрачені на відкриття віз; стягнути з КП МТК «Калинівський ринок» на його користь в якості відшкодування моральної шкоди 9181грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 03.03.2015р. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконними дії адміністрації КП МТК «Калинівський ринок» щодо ненадання відпустки ОСОБА_1 у липні 2014р.; стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 975,31грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 1000грн. моральної шкоди; вирішено питання щодо судових витрат.

Представник комунального підприємства МТК «Калинівський ринок» подав апеляційну скаргу. Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим, посилається на порушення судом норм матеріального, процесуального права.

Апелянт зазначає, що позов безпідставно пред»явлений до КП МТК «Калинівський ринок», оскільки порушення були допущені не КП МТК «Калинівський ринок», а його директором. Судом першої інстанції стягнуто з відповідача шкоду за відсутності вини відповідача. Серед доводів апеляційної скарги є і посилання на те, що не відповідає дійсності висновок суду першої інстанції, що не було згоди ОСОБА_1 на перенесення відпустки.

Посилаючись на ці доводи, апелянт просить рішення скасувати, відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

При розгляді справи, судом першої інстанції встановлені всі обставини справи, досліджені представлені суду докази, встановлений характер правовідносин, що виник між сторонами, застосовані відповідні норми матеріального права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 16 вересня 1998 року був прийнятий на роботу в КП МТК «Калинівський ринок», з 30 травня 2012 року переведений на посаду завідувача торгового сектору № 4. Зазначені обставини підтверджуються записами в трудовій книжці позивача.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що між сторонами існують трудові правовідносини, на позивача поширюються основні трудові права, гарантії, пільги та компенсації, передбачені законодавством про працю, у тому числі щодо відпустки.

Відповідно до графіку надання відпусток працівникам торговельного сектора № 4 КП МТК «Калинівський ринок» у 2014 році, позивачу в червні - липні 2014 року була передбачена щорічна відпустка, тривалістю 12 днів, яка складалася з: 1 дня невикористаної додаткової відпустки за період з 26 серпня 2012 року - 25 серпня 2013 року; 4 днів невикористаної основної відпустки за період з 16 вересня 2012 року -15 вересня 2013 року; 7 днів додаткової відпустки за робочий період з 26 серпня 2013 року - 25 серпня 2014 року.

Відповідно до наказу по підприємству № 125 від 17 червня 2014 року, у зв'язку із призначенням 13 червня 2014 року нового керівника КП МТК «Калинівський ринок» з 17 по 26 червня 2014 року у 4 торговому секторі, завідуючим якого є позивач, було вирішено провести позапланову інвентаризацію. Позивача було попереджено про необхідність бути присутнім на роботі до завершення оформлення матеріалів інвентаризації до 30 червня 2014 року.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач подав директору КП МТК «Калинівський ринок» заяву про відпустку з 01 липня 2014 року, але відпустка йому не була надана.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово письмово звертався із заявами до керівника КП МТК «Калинівський ринок» з проханням надатий йому відпустку, що підтверджується його заявами від 01.07.2014р., зареєстрована вх.№13 02.07.14, від 17.06.2014р., яка зареєстрована за вх.№ 15 17.07.2014р., від 04.08.2014р.

Відповідно до ст.2 Закону України « Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності.

Згідно з п.1 ст.4 Закону України « Про відпустки» поняття щорічна відпустка включає як основну, так і додаткову відпустку за особливий характер праці працівникам з ненормованим робочим днем.

Положеннями ст.79 КЗпП України встановлено, що конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов'язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про відпустки» черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводиться до відома всіх працівників. Конкретний період надання щорічних відпусток, у межах установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов'язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

В порушення зазначених норм закону, позивачу, незважаючи на графік відпусток та його заяви про надання відпустки, у червні - липні 2014 року не була надана відпустка.

Відповідно до ч.3 ст.80 КЗпП України, ст.11 Закону «Про відпустки» щорічна відпустка за ініціативою власника або уповноваженого ним органу, як виняток, може бути перенесена на інший період тільки за письмовою згодою працівника та за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації ( профспілковим представником) у разі коли надання щорічної відпустки в раніше обумовлений період може несприятливо відбитися на нормальному ході роботи підприємства, установи, організації, та за умови , що частина відпустки тривалістю не менше 24 календарних днів буде використана в поточному робочому році.

Позивач письмової згоди на перенесення відпустки не надавав та не отримував погодження профспілкової організації на перенесення відпустки.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції зробив висновок про порушення трудових прав позивача щодо ненадання йому відпустки у липні 2014 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, апелянт належними та допустимими доказами не спростував висновок суду першої інстанції про те, що ненаданням позивачу у липні 2014 року відпустки були порушені його трудові права.

Доводи апеляційної скарги про те, що позов пред»явлений до КП МТК «Калинівський ринок» без відповідної правової підстави, оскільки порушення були допущені не КП МТК «Калинівський ринок», а його директором, і саме він повинен бути відповідачем по справі, є безпідставними та спростовуються наступним.

Встановлено, що позивач був прийнятий та працює на КП МТК «Калинівський ринок» по трудовому договору.

Відповідно до положень ст.21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, або уповноваженим ним органом за якою працівник зобов»язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник, або уповноважений орган зобов»язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Отже, трудові відносини існують між працівником, зокрема позивачем ОСОБА_1 та КП МТК «Калинівський ринок» і саме останній є належним відповідачем по справі.

Враховуючи, що позов пред»явлений до КП МТК «Калинівський ринок», суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність генерального директора КП МТК «Калинівський ринок», зазначивши, що він не є відповідачем по даному позову.

Суд першої інстанції встановивши порушення трудових прав позивача, враховуючи, що позов пред»явлений до КП МТК «Калинівський ринок», правильно визнав незаконними дії адміністрації КП МТК «Калинівський ринок» щодо ненадання позивачу відпустки у липні 2014 року.

Керуючись положеннями ст.237-1 КЗпП України, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що порушенням трудових прав, позивачу була заподіяна і моральна шкода. Встановлено, що внаслідок ненадання відпустки позивач переніс стрес, що негативно вплинуло на стан його здоров»я, та стало причиною для звернення за медичною допомогою та лікуванням, не відбулася запланована поїздка всією сім»єю на відпочинок до Болгарії, яка була запланована та оформлена, що стало причиною непорозуміння в сім»ї.

Розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції враховуючи вимоги розумності і справедливості.

Частково задовольняючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з наступного.

Позивачем було заплановано поїздку до Болгарії та відкрито візу для себе та членів родини, за що було сплачено 105 Євро (вартість однієї візи - 35 євро), що підтверджується довідкою за №10/02 від 10.02.2015р. Оскільки поїздка не вібдулася і віза не була використана, суд зробив висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди 975,31грн. ( 35 Євро х 27,86грн. по курсу НБУ на 03.03.2015р.), які затрачені позивачем на відкриття для нього особисто візи.

Однак, при вирішенні питання щодо відшкодування матеріальної шкоди, суд не звернув увагу на те, що віза була відкрита позивачу на період з 25.06.2014р. по 25.12.2014р., тоб-то на пів року і протягом цього періоду він мав можливість її використати.

Враховуючи ці обставини, колегія суддів не вбачає підстав для відшкодування позивачу матеріальної шкоди. Суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, що відповідно до п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для часткового скасування рішення суду першої інстанції. Рішення в частині стягнення матеріальної шкоди слід скасувати, відмовити в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача витрат які були витрачені на відкриття віз.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.307, п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу комунального підприємства МТК «Калинівський ринок» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 03 березня 2015 року в частині стягнення матеріальної шкоди скасувати, в задоволенні цих позовних вимог відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :