справа № 361/2086/15-ц
провадження № 2/361/1287/15
РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
при секретарі Павловій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області про встановлення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю, зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просила встановити порядок користування належною сторонам

на праві спільної часткової власності в рівних частках кожному трикімнатною квартирою АДРЕСА_1; виділити їй у користування, враховуючи інтереси їхнього малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дві житлові кімнати площею 9,3 м2 і 11,0 м2,

а відповідачу - житлову кімнату площею 15,5 м2 із лоджією 4,2 м2, інші приміщення квартири: коридор площею 9,1 м2, кухню площею 8,4 м2, туалет площею 1,1 м2, ванну площею 2,5 м2, комору площею 1,2 м2 і шафу площею 1,1 м2, а також сарай і погріб залишити у спільному користуванні сторін та зобов'язати ОСОБА_4 не чинити їй перешкоди у користуванні виділеними кімнатами і приміщеннями загального користування.

В обґрунтування позову зазначала, що вона з 21 жовтня 2000 року перебувала у шлюбі із ОСОБА_4 Рішенням суду від 29 березня 2011 року цей шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

11 липня 2006 року за час шлюбу згідно із договором купівлі-продажу в рівних частках вони придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 63,4 м2, житловою площею 35,8 м2. Право власності за кожним із них на ? частку даної квартири зареєстровано у Броварському бюро технічної інвентаризації.

Після розірвання шлюбу відносини між нею і ОСОБА_4 погіршилися, між ними стали виникати конфлікти з приводу користування кімнатами квартири, оплати комунальних послуг. Домовленості щодо порядку користування цією квартирою ними не досягнуто, тому вона з червня 2014 року змушена була орендувати житло разом із малолітнім сином ОСОБА_5. Враховуючи інтереси дитини, вік сина, вважає, що запропонований нею порядок користування квартирою є найбільш доцільним та відповідає інтересам сторін та їхньої дитини.

Представник позивача ОСОБА_7 у суді позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному, просив суд позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити, розглянути справу за його відсутності та застосувати до правовідносин, що виникли між сторонами, строк позовної давності.

Третя особа: Орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області у суд не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника за наявними у справі доказами на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що сторони у справі: позивач ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2000 року. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2011 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

11 липня 2006 року в період перебування у шлюбі згідно із договором купівлі-продажу сторони в рівних частках придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Право спільної часткової власності за кожним із них на ? частку квартири зареєстровано у Броварському бюро технічної інвентаризації 25 липня 2006 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно із технічним паспортом на вказану квартиру вона складається з таких приміщень: трьох окремих житлових кімнат площею 9,3 м2, 11,0 м2 і 15,5 м2, коридору площею 9,1 м2, кухні площею 8,4 м2, туалету площею 1,1 м2, ванної площею 2,5 м2, комори площею 1,2 м2, шафи площею 1,1 м2 та лоджії площею 4,2 м2.

Загальна площа квартири з урахуванням лоджії площею 4,2 м2 складає 63,4 м2, житлова площа квартири становить 35,8 м2.

Також відповідно до зведеного акту в користуванні співвласників квартири знаходяться сарай і погріб.

У ч. 1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці

у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За змістом ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України усі громадяни мають рівні права і свободи, які є невідчужуваними та непорушними. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Пленум Верховного Суду України в абзаці першому п. 14 постанови № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

У ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Виходячи із житлової площі квартири 35,8 м2, рівності часток сторін у праві власності на квартиру, кожен із співвласників має право на виділення йому в користування у квартирі 17,9 м2 житлової площі. Поділ даної квартири в натурі між співвласниками та виділення їм ізольованих жилих приміщень із самостійними виходами, що можуть використовуватися як окремі квартири, є неможливим.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 150, ч. 1 ст. 155 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЖК України при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя.

За змістом положень ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У ч. 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач ОСОБА_3, враховуючи інтереси малолітнього сина сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, його вік, просить виділити їй у трикімнатній квартирі в користування дві менші житлові кімнати площею 9,3 м2 і 11,0 м2, а відповідачу ОСОБА_4 - більшу житлову кімнату площею 15,5 м2 та лоджію площею 4,2 м2, вихід на яку здійснюється з цієї кімнати. Інші приміщення квартири залишити в спільному користуванні сторін.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що встановлення запропонованого позивачем ОСОБА_3 порядку користування належною сторонам на праві спільної часткової власності трикімнатною квартирою АДРЕСА_1, враховуючи інтереси їхнього малолітнього сина, житлових прав іншого співвласника квартири ОСОБА_4, його права власності (права користування) належною часткою у квартирі не порушуватиме, так як відповідачу у квартирі виділяється найбільша житлова кімната площею 15,5 м2, що відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до норми ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Заява відповідача ОСОБА_4 про застосування до правовідносин, що виникли між позивачем і відповідачем, позовної давності будь-якого обґрунтування не містить, тому судом вона до уваги не приймається.

У ч. 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подачі до суду даної позовної заяви ОСОБА_3 сплатила судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Вказана сума судового збору відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 загальною площею 63,4 м2, житловою площею 35,8 м2 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Виділити ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 в користування дві житлові кімнати площею 9,3 м2 і 11,0 м2.

Виділити ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 в користування житлову кімнату площею 15,5 м2 та лоджію 4,2 м2.

Інші приміщення цієї квартири: коридор площею 9,1 м2, кухню площею 8,4 м2, туалет площею 1,1 м2, ванну площею 2,5 м2, комору площею 1,2 м2 та шафу площею 1,1 м2, а також сарай і погріб залишити в спільному користуванні сторін.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні виділеними житловими кімнатами площею 9,3 м2 і 11,0 м2 та приміщеннями спільного користування.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.