Справа № 694/1650/15-ц
провадження 2/694/670/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

11.12.2015 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Кравченко Т.М.,

при секретарі Некречій Н.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Безуглого Б.І.,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача - адвоката Поліщука В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видане нотаріусом Звенигородської державної нотконтори 18 лютого 2005 року за № 279, вказавши спадкоємцями майна ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 на 1/3 частину спадкового майна, ОСОБА_6 на 1/3 частину спадкового майна та ОСОБА_1 на 1/3 частину спадкового майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 грудня 1994 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 у виконкомі Княжицької сільської ради Звенигородського Черкаської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила сина ОСОБА_6, батьком якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась із житлового будинку по АДРЕСА_1, двох земельних ділянок по 2,19 га кожна, права на пайовий фонд майна КСП ім. Калініна та грошових вкладів у філії Звенигородського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України». На момент відкриття спадщини вона проживала разом з ОСОБА_5 та малолітнім сином. Заяви про відмову від прийняття спадщини від свого імені та в інтересах малолітнього сина не подавала, а тому вони вважаються такими, що прийняли спадщину.

У вересні 2015 року вона звернулась до Звенигородської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 їй та синові, однак отримала відмову, оскільки свідоцтво про право на спадщину 18 лютого 2005 року було видане матері її покійного чоловіка ОСОБА_3, яка не повідомила нотаріуса про наявність інших спадкоємців за законом першої черги. Вона звернулася до ОСОБА_3 з проханням дати згоду на внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, але та відмовилася, в зв'язку з чим вона змушена звертатися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник Безуглий Б.І. підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. Представник позивача уточнив, що вони просять внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, вказавши лише те, що відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем 1/3 частини майна померлого ОСОБА_5

Представник відповідача Поліщук В.І. в судовому засіданні визнав позов та не заперечував проти його задоволення. Пояснив, що позивач не зверталася до відповідача із проханням внести зміни до свідоцтва. Про наявність інших спадкоємців відповідач не повідомила нотаріуса, оскільки не знала, що це потрібно зробити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 грудня 1994 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 у виконкомі Княжицької сільської ради Звенигородського Черкаської області (а.с. 4).

Згідно свідоцтва про народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_6, батьком якого є ОСОБА_5 (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про смерть чоловік позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на момент його смерті вони перебували у шлюбі (а.с. 6).

В подальшому в 2011 році позивач повторно одружилась та змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с. 7).

Згідно довідки від 23.09.2015 року, виданої виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Звенигородського району Черкаської області, позивач ОСОБА_1 постійно проживала з сином ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_5 до дня його смерті та вели спільне господарство (а.с. 8).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори від 25 вересня 2015 року вбачається, що після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, 10.11.2004 року за № 771 заведена спадкова справа. Із заявою про прийняття спадщини звернулася мати померлого - ОСОБА_3 (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що ОСОБА_3 є спадкоємцем всього майна ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

З документів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5, вбачається, що із заявою про прийняття спадщини зверталась лише мати померлого ОСОБА_3 та вона не повідомиа про наявність інших спадкоємців першої черги за законом.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частина 4 цієї статті передбачає, що малолітня, неповнолітня особа вважається такою що прийняла спадщину, крім випадків відмови від спадщини, встановлених ч. 3, 4 ст. 1273 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, її неповнолітній син ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Всі вони прийняли спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину на все спадкове майно отримала лише відповідач у справі ОСОБА_3, оскільки не повідомила нотаріуса про наявність інших спадкоємців.

На час розгляду справи в суді відповідач погоджується на внесення змін в свідоцтво про право на спадщину за законом, видане їй державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори 18.02.2005 року.

Враховуючи вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що право позивача ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_6 на спадкування за законом було порушене та має бути захищене шляхом внесення змін у свідоцтво про право на спадщину, отримане відповідачем ОСОБА_3 про те, що вона є спадкоємцем 1/3 частини спадкового майна.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати, а саме судовий збір в сумі 487 грн.20 коп. та витрати на правову в сумі 693 грн. 91 коп. (за складання позовної заяви та участь в судових засіданнях адвоката Безуглого Б.І.).

На підставі ст. ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1300 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58-61, 84, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину - задовольнити.

Внести зміни у свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Звенигородською державною нотаріальною конторою Черкаської області 18 лютого 2005 року, зареєстроване в реєстрі за № 279, вказавши, що ОСОБА_3 є спадкоємцем 1/3 частини майна ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. та витрати на правову в сумі 639 грн. 91 коп.

Повний текст рішення складено 16 грудня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд.

Суддя Т.М. Кравченко