У х в а л а

29 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:Сеніна Ю.Л., Романюка Я.М.,Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2014 року, рішення Апеляційного суду Київської області від 25 вересня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання дій по відключенню енергопостачання неправомірними, зарахування сплачених коштів за інші періоди споживання, зобов'язання відновлення постачання електричної енергії, визнання необґрунтованим нарахування заборгованості за електроенергію і відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

25 травня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеною заявою про перегляд судових рішень.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2014 року в задоволенні її позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Київської області

від 25 вересня 2014 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у визнанні неправомірними дій відповідача по відключенню енергопостачання в будинку позивача. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року касаційні скарги ПАТ «Київобленерго» та ОСОБА_4 задоволено частково, рішення суду апеляційної інстанції скасовано, а рішення суду першої інстанції залишено в силі.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення й ухвалити нове судове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 8, 55 Конституції України, пунктів 20, 27, 35, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2012 року, від 28 травня 2014 року та від 9 липня 2014 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив із того, що відповідач, завчасно попередивши позивачку, що у разі несплати за спожиту електроенергію буде змушений припинити повністю або частково постачання електричної енергії, діяв правомірно.

У наданих для порівняння:

- ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2012 року, від 28 травня 2014 року суд касаційної інстанції, залишаючи в силі рішення про визнання неправомірними дій постачальників електроенергії, виходив із того, що відповідачі самовільно здійснювали відключення споживачів від електричних мереж, не повідомивши їх про це;

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2014 року, суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначив, що не маючи доказів зловживання співвідповідача процесуальними правами чи затягування строків розгляду справи, суд першої інстанції розглянувши справу за її відсутності, порушив конституційні права сторони на участь у судовому засіданні та не взяв до уваги вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Доводи, які викладені в заяві не свідчать про наявність підстав, передбачених пунктом 1 статті 355 ЦПК України, для перегляду судових рішень.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання дій по відключенню енергопостачання неправомірними та зарахуванню сплачених коштів за інші періоди споживання, зобов'язання відновлення постачання електричної енергії, визнання необґрунтованим нарахування заборгованості за електроенергію та відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2014 року, рішення Апеляційного суду Київської області

від 25 вересня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
Я.М. Романюк
В.М. Сімоненко