12 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права власності з виплатою компенсації та визнання права власності,
за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування спадкодавця, стягнення витрат на поховання і незаконно отриманої допомоги на поховання
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 10 грудня 2014 року
в с т а н о в и л а:
У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про припинення права власності з виплатою компенсації та визнання права власності.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_6, яка
22 липня 1993 року склала заповіт на імʼя позивача. Згідно заповіту позивач успадкував 3/4 частки квартири АДРЕСА_1, що становить 39,45 кв. м. 1/4 частки вищезазначеної квартири отримав відповідач на підставі ч. 1 ст. 1241 ЦК України, що становить
13,15 кв. м. Проте згоди між позивачем та відповідачем щодо здійснення права спільної часткової власності не досягнуто. З цього приводу між сторонами постійно виникають непорозуміння та сварки. Маючи право власності на 3/4 частки квартири, позивач не може реалізувати своє право користування своєю часткою, оскільки останній повинен отримати згоду іншого співвласника щодо розпорядження своїм майном. Тому
ОСОБА_4 просив припинити право власності ОСОБА_5 на 1/4 частку спірної квартири з виплатою компенсації та визнати за ОСОБА_4 право власності.
У серпні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами до ОСОБА_4 про визначення дійсної вартості означеної квартири, стягнення 23 926 грн 56 коп. (2000 дол. США) від продажу 1/2 частки житлового будинку в АДРЕСА_2, стягнення витрат на лікування спадкодавця
ОСОБА_6 у розмірі 25 000 грн, стягнення витрат на поховання
ОСОБА_6 у розмірі 6 650 грн та стягнення 10 000 грн незаконно отриманої допомоги на поховання.
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 листопада 2014 року прийнято відмову ОСОБА_5 від частини заявлених зустрічних позовних вимог про стягнення на його користь з ОСОБА_4 коштів від продажу 1/2 частки житлового будинку по
23 926 грн 56 коп. та провадження у справі в цій частині закрито.
Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Припинено право власності ОСОБА_5 на 1/4 частку у спільному майні квартири АДРЕСА_1 з виплатою ОСОБА_5 вартості 1/4 частки цієї квартири в розмірі 64 383 грн, внесених 1 листопада 2014 року

ОСОБА_4 на депозитний рахунок ТУ ДСА в Хмельницькій області. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування спадкодавця, стягнення витрат на поховання і незаконно отриманої допомоги на поховання відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 10 грудня 2014 року рішення Славутського міськрайонного суду від 3 листопада

2014 року в частині припинення права власності ОСОБА_5 та визнання за ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Повернуто ОСОБА_4 64 383 грн внесених ним на депозитний рахунок ТУ ДСА в Хмельницькій області згідно квитанції № 3041/з1.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Хмельницької області від 10 грудня 2014 року та залишити в силі рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 листопада 2014 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що частка ОСОБА_5 квартири є незначною, а тому припинення права на 1/4 частку квартири не завдасть останньому істотної шкоди.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та ухвалюючи в цій частині нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що припинення права власності на частку в квартирі завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_5

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до цієї норми, зокрема пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду України від

2 липня 2014 року за наслідками розгляду цивільної справи № 6-68цс14.

Суд апеляційної інстанції, встановив, що ОСОБА_5 є людиною похилого віку, дитиною війни, інвалідом другої групи, іншого житла не має, а тому позбавлення права власності його частки завдасть істотної шкоди останньому, дійшов правильного висновку відмовляючи в задоволенні позовних вимог про припинення права власності з виплатою компенсації та визнання права власності.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов до висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Хмельницької області від 10 грудня

2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права власності з виплатою компенсації та визнання права власності, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 10 грудня

2014 року в частині відмови в задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права власності з виплатою компенсації та визнання права власності в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права власності з виплатою компенсації та визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування спадкодавця, стягнення витрат на поховання і незаконно отриманої допомоги на поховання залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко