Справа № 161/9156/15-ц
Провадження № 2/161/3005/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі - Козак О.А.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Цьвок Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 грудня 2014 року між ним, ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ПАТ «Креді Агріколь Банк» було укладено договір №тп72145а4б добровільного страхування наземного транспортного засобу, за умовами якого було застраховано транспортний засіб Тойота Кемрі, р.н. НОМЕР_1, 2014 року випуску, що належить йому на праві приватної власності.

Вказує, що 04 травня 2015 року ним було виявлено, що належний йому транспортний засіб було викрадено, про що повідомив правоохоронні органи.

Зазначає, що цього ж дня також повідомив ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про настання події, що носить ознаки страхового випадку та подав заяву про виплату страхового відшкодування, однак відповідачем його не виплачено.

У зв'язку з чим, просить суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на його користь 561337,21 грн. страхового відшкодування, 50 000 грн. моральної шкоди та 7500 грн. витрат на правову допомогу.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у заяві та просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ПАТ «Креді Агріколь Банк» в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 грудня 2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», ПАТ «Креді Агріколь Банк» та позивачем укладено договір №тп72145а4б добровільного страхування належного останньому наземного транспортного засобу, згідно якого було застраховано транспортний засіб Тойота Кемрі, р.н. НОМЕР_1, 2014 року випуску (а.с. 7-11).

Згідно п.п. 8, 10.1, 14.1, 14.2 договору страхування, страхова сума становить 564158, 00 грн.(а.с. ).

Пунктом 20.1 договору визначено, що за його умовами, страховик бере на себе зобов'язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені в п. 20.2 цього договору і носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов'язується компенсувати понесені страхувальником додаткові витрати згідно з п. 29.7 та п. 29.8 договору в результаті настання страхового випадку.

Відповідно до п. 20.2 договору страхування, до страхових ризиків відноситься викрадення ТЗ під час його знаходження в будь-якому місці в будь-який час, в т.ч і шляхом крадіжки (таємного викрадення ТЗ).

В судовому засіданні встановлено, що в період часу з 21 год. 00 хв. 03.05.2015 по 09 год. 40 хв. 04.05.2015, невстановлена особа, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1, а саме: на парковочній території, незаконно заволоділа автомобілем марки «Тойота Кемрі», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1, 2014 року випуску, номер кузова - НОМЕР_2, належний ОСОБА_1 Відомості по даному факту внесено до ЄДР №0001227 від 04.05.2015 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України (а.с.16).

Відповідно до п. 23.1.3 договору, в разі настання передбаченої у п. 20.2 договору події, страхувальник зобов'язаний протягом 3-х робочих днів з моменту настання події - сповістити про це страховика шляхом надання повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку.

Як слідує із пояснень позивача та матеріалів справи, 04.05.2015 року позивачем в телефонному режимі було повідомлено ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про настання даного страхового випадку і даний факт сторонами не оспорюється.

Проте, ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування з посиланням на той факт, що після викрадення транспортного засобу страхувальник не забезпечив передачу страховику свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що передбачено п. 23.1.11 Договору страхування (а.с. 19).

Однак, на думку суду, така відмова ПрАТ «АХА «Страхування» у виплаті страхового відшкодування є неправомірною, так як у відповідності до договору страхування, було застраховано майнові інтереси позивача, пов'язані із володінням, користуванням та розпоряджанням належним йому автомобілем та згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків і на підставі ст. 629 ЦК України він є обов'язковим до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування» та ч. 1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі:

- навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямованих на настання страхового випадку;

- вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

- подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;

- отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;

- несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

- інших випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 991 ЦК України договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Отже, виходячи зі змісту вказаних норм слідує, що при настанні страхового випадку, страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є таким випадком і має оцінюватись окремо у кожному випадку.

Зокрема, ненадання свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише в тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обов'язок виплатити страхове відшкодування.

Наведене викладене у п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», де роз'яснено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Таким чином, за наявності факту своєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку, визнання (не заперечення) страховиком, що мав місце страховий випадок і не надання страхувальником визначеного договором переліку всіх документів, що стосуються страхового випадку, не може бути підставою для відмови у здійснені страхової виплати.

А тому, зважаючи, що в даному випадку ненадання відповідачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з поважних причин (викрадення разом із транспортним засобом) не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

При цьому, договором страхування не передбачено заборони зберігати у застрахованому транспортному засобі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (п.п. 22.2.4, 22.2.5 договору страхування) та відповідачем не представленого доказів стовно порушення своїх інших зобов'язань ОСОБА_1, покладених на нього договором страхування.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до п. 22.1.3 договору страхування, страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та строки, визначені договором.

П. 25.5 договору страхування передбачено, що у разі настання страхової події за ризиком «Викрадення» страхове відшкодування виплачується в розмірі страхової суми за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування (розділ 11 та п. 29.10 договору) та встановленої згідно розділом 10 договору франшизи.

З формули розрахунку суми знецінення, що передбачена п. 29.10 договору страхування розмір останньої становить 564158,00 грн. х 10% х 144 дн. (12.12.14 по 04.05.15) / 365 дн. = 22257,19 гривень, а згідно п.10.1 договору, розмір франшизи - 2820, 79 грн., отже за мінусом вказаних сум, розмір страхового відшкодування становитиме 539080,02 грн. /564158,00 грн. - 22257,19 грн. - 2820,79 грн./

При цьому, не заслуговують на увагу доводи представника відповідача щодо наявності вигодонабувача ПАТ «Креді Агріколь» за договором страхування, оскільки як слідує з листа останнього від 12.06.2015 року, банк жодним чином не обмежує права ОСОБА_1 щодо пред'явлення майнових вимог до ПрАТ «АХА Страхування»,тобто висловив свою згоду на заявлення майнових претензій за даним договором (а.с. 21).

Відповідно до ч. 2 ст. 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору (ч. 4 ст. 636 ЦК України).

Отже, з врахуванням змісту вищевказаного листа вигодонабувача ПАТ «Креді Агріколь Банк» за договором страхування, відсутність факту звернення останнього із заявою про виплату страхового відшкодування безпосередньо до ПрАТ «АХА Страхування» та не пред'явлення самостійних вимог на предмет спору, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 являється належним позивачем у справі.

Водночас, не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Проте, зважаючи, що між сторонами існують договірні правовідносини, які не передбачають відшкодування моральної шкоди, то у стягненні цих коштів слід відмовити.

Крім того, підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Частиною 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Як слідує із розрахунку, акту виконаних робіт та квитанції до прибуткового касового ордера №06/08 від 06.08.2015 року за надання правової допомоги позивачем сплачені кошти в сумі 7500 грн. (а.с. ), а тому їх слід стягнути з відповідача на його користь.

При цьому, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з ПрАТ «АХА «Страхування» в дохід держави слід стягнути 3654 грн. несплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України та ст.ст. 11, 15, 23, 509, 526, 629, 636, 979, 985, 991 ЦК України, Закону України "Про страхування", суд , -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 539080 (п'ятсот тридцять дев'ять тисяч вісімдесят) грн. 02 коп. страхового відшкодування та 7500 (сім тисяч п'ятсот) грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути із приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» в дохід держави судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк