Справа № 136/1889/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"16" листопада 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

У СКЛАДІ : ГОЛОВУЮЧОГО - СУДДІ МОЧУЛЬСЬКОЇ Л.Т.,

При секретарі Белінській С.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець ЦИВІЛЬНУ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 27.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 743. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. Причиною розпаду сімї позивач називає те, що у них на протязі тривалого часу виникали непорозуміння по різним причинам, систематичні сварки, спільне життя виявилось нестерпним. З 03 травня 2014 року проживають окремо. ОСОБА_1переконаний, що подальше спільне життя з відповідачкою та збереження шлюбу неможливе. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб із ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив його задовольнити. Крім того, зазначив, що не бажає стягувати з відповідачки понесені ним судові витрати.

В судове засідання відповідачка не зявилась, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій заявлені позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує.Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище набуте під час шлюбу «Олексійчук».

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, та за даних обставин розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.

Суд задовольняє клопотання відповідача про розгляд справи за її відсутності та приймає визнання позову.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.05.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №115561 /а.с.6/. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає.

Сторони не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачкою та ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що сторони наполягають на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, суд залишає за відповідачкою, за її проханням, для подальшого іменування набуте у шлюбі прізвище - «ОЛЕКСІЙЧУК».

На підставі ст. ст. 6, 10, 11, 60, 174, 212-215, 218, 223 ЦПК України, керуючись ст. ст. 105, 110, 112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ПОЗОВ ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОЛЕКСІЙЧУК (до реєстрації шлюбу - ТОПЧІЙ) ОСОБА_3, який був зареєстрований 27 травня 2012 РОКУ відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 743.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище, набуте у шлюбі - ОЛЕКСІЙЧУК.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Після закінчення цього строку рішення набирає законної сили, якщо не надійде апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: ОСОБА_4