У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа - ОСОБА_3, про визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 05 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» (далі - ВАТ «Родовід Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 41.4/АА-00015.08.2, згідно з умовами якого ОСОБА_2 було відкрито не відновлювану кредитну лінію в сумі

21 тис. дол. США строком до 05 червня 2015 року з відсотковою ставкою

7,7 % річних, щомісячна плата за обслуговування кредитом 0,25 % від суми отриманого кредиту. Додатковою угодою до кредитного договору від

11 листопада 2008 року встановлено відсоткову ставку в розмірі 9,7 %. На забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно з умовами якого ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання солідарно відповідати перед банком в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_2 Позивач вказував, що взяті на себе зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_2 не виконує, внаслідок чого станом на 15 квітня

2013 року утворилася заборгованість в розмірі 280 363,29 дол. США та

81 389 грн 21 коп.

Заперечуючи проти первісного позову ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Родовід Банк», третя особа - ОСОБА_3, про визнання недійсним кредитного договору.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 посилався на те, що при укладенні кредитного договору відповідач порушив вимоги ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак п. 3.6 кредитного договору є недійсним з моменту його вчинення.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від

24 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2015 року, позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 05 червня 2008 року № 41.4/АА-00015.08.2 у розмірі 16 193,90 дол. США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на

24 листопада 2014 року в гривневому еквіваленті становить 244 527 грн 89 коп. - заборгованість за кредитом; 1 331,95 дол. США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 24 листопада 2014 року в гривневому еквіваленті становить 20 112 грн 45 коп. - відсотки за користування кредитом в тому числі прострочені; 8 096,95 дол. США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 24 листопада 2014 року в гривневому еквіваленті становить 122 263 грн 95 коп. - пеня за кредитом; 4 581 грн 20 коп. - плата за обслуговування кредитом в тому числі прострочена та 2 290 грн 60 коп. - пеня за обслуговування кредитом.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» до

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

Відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні зустрічного позову до ПАТ «Родовід Банк» про визнання недійсним п. 3.6 кредитного договору від

05 червня 2008 року № 41.4/АА-00015.08.2.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити і відмовити ПАТ «Родовід Банк» в задоволенні позову у зв'язку з пропуском позовної давності.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним кредитного договору, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа - ОСОБА_3, про визнання недійсним кредитного договору.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк