Справа № 263/3056/15-ц
Провадження № 2/263/1294/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.05.2015 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Артеменко Л.І.,
при секретарі Петровському Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди,
У судове засідання позивач не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, додав копію довідки про середньою заробітну плату, проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечував.
Відповідно до вимог ст.ст. 224,226 ЦПК України за згодою позивача суд постановляє заочне рішення.
Судом встановлено, що позивач з 14.04.2004 року працював у Приватному акціонерному товаристві «Азовелектросталь», 05.02.2015 року звільнено у зв'язку із скороченням штату, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача.
Згідно ст. 115 Кодексу Законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плати виплачується напередодні. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.
Згідно ст.116 Кодексу Законів про працю України, при звільненні робітника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, проводиться у день звільнення. Якщо робітник у день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим робітником вимоги про розрахунок.
Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу Законів про працю України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому робітнику сум у строки, вказані ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити робітнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до довідки від 11.02.2015 року №241 ПрАТ «Азовелектросталь» про середню заробітну платню, розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 48,79 гривень на день.
11.02.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про виплату заборгованості по заробітній платі.
Таким чином, з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 11.02.2015 року (день звернення з вимогою до ПрАТ «Азовелектросталь» про виплату заборгованості по заробітній платі) по 20.05.2015 року в сумі 3220,14 гривень (розрахунок: 48,79 гривень (середньоденна заробітна плата) х 66 днів (кількість робочих днів з 11.02.2015 року по 20.05.2015 року).
Стаття 237-1 КЗпП України, передбачає, що відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», із змінами, внесеними п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає, що невиплатою заробітної плати позивачу протягом значного проміжку часу спричинена моральна шкода, оскільки дійсно людина, яка працює з метою отримання коштів на життєві потреби, має розраховувати на належну оплату своєї праці, а тому і разі неотримання заробленого відчуває себе пригніченою, змушена додавати додаткових зусиль для організації свого життя. Виходячи з принципів справедливості та розумності, з урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, є надмірною, не відповідає перенесеним стражданням, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду в 400 гривень.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.
Керуючись ст.ст. 115 - 117, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку, моральної шкоди задовольнити частково.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми боргу за лютий 2015 року - 4026,56 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови судом першої інстанції в перегляді судового рішення воно може бути оскаржене відповідачем до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.І. Артеменко