Справа №: 272/1497/14-ц
Провадження № 2/272/44/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Палазюк В.М.

при секретарі - Поліщук Т.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором підряду

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом, в якому зазначає, що влітку 2012 року відповідачі звернулись до нього з проханням, щоб він побудував їм господарську споруду - хлів. Домовились, що побудує він зі свого лісоматеріалу і своїми силами. Оскільки на той час неможливо було визначити вартість матеріалу, домовились, що розрахунок буде проведений по завершенню робіт. Позивач виконав взяті на себе зобов"язання, але відповідачі сплатили йому лише 1500 грн. за роботу. Вартість лісоматеріалу, який він придбав за власні кошти на суму 7400 грн. та використав на будівництво хліва, відповідачі не сплатили. Позивач просить стягнути з відповідачів на його користь 7400 грн. за договором підряду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що хлів дійсно був побудований позивачем із його лісоматеріалу. Хлів використовується до даного часу, але дерево вже гниє. Вона згодна, що потрібно заплатити, але не погоджується із сумою.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково не заперечуючи обставин домовленості та будівництва хліва, але не погоджувалась із сумою та посилалась на неякісний лісоматеріал, який вже починає гнити.

По справі встановлено, та визнано сторонами, що відповідачі влітку 2012 року звернулись до позивача із проханням побудувати їм господарську споруду - хлів для тримання домашнього господарства. Відповідачі також визнали, що позивач привозив дві машини лісоматеріалу, який використовував на будівництво хліва. Хлів був побудований у серпні 2012 року та використовується відповідачами на даний час. Відповідачі сплатили позивачу за роботу 1500 грн., що також визнано сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 1 ст. 839 ЦК України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення . У договорі підряду не була визначена остаточна ціна робіт, а вказано спосіб її визначення, а саме: в залежності від кількості використаного матеріалу та затрат, які можливо буде визначити по закінченню робіт.

З аналізу змісту вищевказаних норм вбачається, що істотною умовою договору підряду є умова про його предмет. Щодо ціни та строків виконання договору, то зазначені умови не є його істотними умовами, а тому відсутність погодження сторонами у договорі таких умов не є доказом відсутності зобов'язання сторін.

Як вбачається з матеріалів справи , сторонами було погоджено предмет договору - виконання робіт по будівництву хліва з використанням своїх засобів та свого лісоматеріалу, що підтверджує волю сторін на встановлення цивільних правовідносин. Таким чином, суд

приходить до висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір підряду у належній формі, погоджено умови про його предмет. Позивачем було виконано умови договору, що визнано сторонами.

За ч.3 ст. 843 ЦК України ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу . Згідно пояснень сторін за роботу оплата була проведена в сумі 1500грн. відразу після закінчення, що вказує на те, що робота була відповідачами прийнята та претензій вони не мали. На підтвердження витрат на будівельні матеріали позивачем надано накладну та квитанцію про оплату їх вартості на суму 7400 грн. за придбання пиломатеріалів, що узгоджується з поясненнями сторін, що позивач привозив дві машини пиломатеріалів.

Таким чином, позивач здійснив в повному обсязі обумовлену роботу та передав її результат замовникам ОСОБА_2, ОСОБА_3, які проживають однією сім"єю та спільно домовлялись із позивачем . Проте замовники не здійснили оплату вартості використаних позивачем матеріалів.

Позивач надав докази вартості придбаного матеріалу, які відповідачами не спростовані. Заперечення ними вартості використаних матеріалів, вартості праці, тобто визначення ціни позову належними доказами не підтверджено, а є лише припущенням. Від проведення судової будівельно-технічної експертизи вони відмовились. В інший спосіб визначити точну суму боргу, чи відсутність такого - неможливо. Тому суд вважає доведеною суму боргу , заявленого позивачем та вважає, що її необхідно стягнути з відповідачів в дольовому порядку , порівну з кожної, оскільки в судовому засіданні було встановлено, та не заперечувалось сторонами, що зобов"язання щодо оплати барли на себе і ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які проживають в одному господарстві.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, позивач поніс витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Суд покладає на відповідачів у рівних частках понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3700 грн. заборгованості за договором підряду та 121, 80 грн. судового збору, а всього 3821, 80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3700 грн. заборгованості за договором підряду та 121, 80 грн. судового збору, а всього 3821, 80 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирскої області через Андрушівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: В. М. Палазюк