233 № 233/1468/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

при секретарі Поварніциній А.С.,

за участю:

представника позивача -

представника відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського міської ради Донецької області «Про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування», -

В С Т А Н О В И В :

31 березня 2015 року ОСОБА_2, який діяв в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання за ОСОБА_1 права власності на жилий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначив наступне. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, постійне місце проживання якого було АДРЕСА_1 Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 Цей будинок належав матері померлого, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 13.10.1948, виданого житловим управлінням Міськкомунгоспу. Цю спадщину ОСОБА_3 прийняв шляхом постійного проживання у цьому будинку. Позивачка є рідною сестро померлого ОСОБА_3, донькою ОСОБА_5 та єдиним спадкоємцем. Нею у встановлені законом строки була прийнята спадщина шляхом подачі заяви до нотаріуса. Нотаріусом була відкрита спадкова справа, але нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як позивачкою не був наданий правовстановлюючий документ на спадкове майно і рекомендовано звернутися до суду. На заяву позивачки про реєстрацію вищевказаного будинку в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно також було надано рішення про відмову у державній реєстрації від 08.09.2014 за № 15639148 з тих самих підстав. Тому просив визнати за позивачкою у судовому порядку право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1.

У попередньому судовому засіданні представник позивачки підтримав та уточнив заявлені вимоги, посилаючись на доводи, наведені у позові. Просив визнати за позивачкою право власності на житловий будинок (А-1), розташований за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 61,3 кв. метри, житловою - 40,5 кв. метри, із надвірними будівлями: літня кухня (Б-1), сарай (Г-1), погріб (г), водопровід (Е).

У судове засідання представник позивачки не з'явився з поважних причин, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився з поважних причин, надав письмові пояснення та заяву про розгляд справи за його відсутності. Вирішення питання по суті позовних вимог залишив на розсуд суду.

З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, постійне місце проживання якого було АДРЕСА_1 (а.с. 21). Після його смерті залишилось спадкове майно яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 15-16). Цей будинок належав матері померлого ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі свідоцтва про право власності від 13.10.1948, виданого житловим управлінням Міськкомунгоспу за старою адресою будинку - АДРЕСА_1 (а.с.20). Цю спадщину ОСОБА_3 прийняв шляхом постійного проживання у цьому будинку. Зміна прізвища «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5» підтверджена свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 від 21.08.1948 року, виданим Костянтинівським горзагсом Сталінської області (а.с. 24).

Згідно протоколу № 8 від 02.04.1958р планово-технічної комісії, ОСОБА_5 було надано дозвіл на будівництво нового будинку з умовою зносу старого по АДРЕСА_1 (а.с. 31).

Зміна адреси будинку з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1, а також рік будівництва нового будинку, підтверджується довідкою КП «Костянтинівське БТІ» від 23.05.2014 року (а.с. 32). Згідно акту прийому будинку в експлуатацію від 1994 року, будинок визнано таким, що прийнятий до експлуатації (а.с. 29-30).

Документом, який засвідчує право користування земельною ділянкою, є свідоцтво про право власності від 13.10.1948, видане житловим управлінням Міськкомунгоспу за старою адресою будинку - АДРЕСА_1 (а.с.20), а також витяг із протоколу планово-технічної комісії виконкому від 02 квітня 1958 року про дозвіл на будівництво нового житлового будинку за вищевказаною адресою з умовою зносу старого (а.с. 31). Згідно плану земельної ділянки по АДРЕСА_1, виготовленому Костянтинівським бюро технічної інвентаризації 30 травня 2014 року, загальна площа неприватизованої земельної ділянки складає 674,7 кв. метри (а.с. 15).

Позивачка ОСОБА_1 є рідною сестро померлого ОСОБА_3, донькою ОСОБА_5 та єдиним спадкоємцем, що не оспорюється сторонами та підтверджено відповідними свідоцтвами про народження та свідоцтвом про шлюб позивачки (а.с. 25). Нею у встановлені законом строки була прийнята спадщина шляхом подачі заяви до нотаріуса, що підтверджується Інформаційною довідкою із спадкового реєстру (а.с. 49-50). Але Постановою державного нотаріуса від 14.02.2015 року позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с. 28).

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому за ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті її брата - ОСОБА_3.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В оформленні права власності на будинок позивачці було відмовлено тому, що власник будинку помер, в реєстрації права власності відмовляють через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Прийняти будинок до експлуатації також неможливо у зв'язку зі смертю власника, але діючим на час будівництва житлового будинку законодавством це не вимагалось. Тому єдиним способом набуття та захисту права власності позивачки ОСОБА_1 є тільки судовий,

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 346, 380, 392, 1262, 1265 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у м. Костянтинівка Донецької області (РНОКПП НОМЕР_1), право власності на житловий будинок А-1, загальною площею 61,3 кв. метри, житловою - 40,5 кв. метри, із надвірними будівлями: літня кухня (Б-1), сарай (Г-1), погріб (г), водопровід (Е), розташовані по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті її брата ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Костянтинівка Донецької області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги до Костянтинівського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі відсутності сторони у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання нею копії цього рішення.

Суддя