Справа № 303/1667/15
Номер рядка статистичного звіту - 47
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. Діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, відповідач в добровільному порядку на даний час матеріально сім'ю не утримує, хоча має таку можливість та відповідно до ст. 180 СК України повинен брати участь в утриманні дитини. До судового розгляду подала заяву про зміну позовних вимог, а саме просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів до досягнення дітьми повноліття оскільки такий має постійне місце роботи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, змінені позовні вимоги визнав та пояснив, що офіційно працює та не заперечив проти стягнення аліментів в частці від доходу в заявленому розмірі.

Дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 03.09.1999 року та серії НОМЕР_3 від 20.08.2003 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 23.12.2011 року, шлюб між сторонами розірвано 28.12.2011 року.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Керуючись вимогами ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином судом встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю, а батько в свою чергу достатнього утримання на дитини не надає. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що відповідач офіційно працює та має постійний заробіток, поряд із матір'ю несе обов'язок із утримання дітей, а тому є підстави для визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд враховує матеріальне становище позивача, дітей, відповідача, який є працездатною молодою людиною та доказів про те, що на утриманні у нього перебувають інші особи не представлено, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про необхідність визначити аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 212-215, 174, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) судових витрат.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний