АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/839/15 Головуючий 1 інст. - Срокіна І.І.
У Х В А Л А

іменем України

18 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Шаповал Н.М.,

- Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 грудня 2014 року по справі за поданням державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про видачу дубліката виконавчого листа по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, правонаступника ОСОБА_6 про розділ житлового будинку з надвірними будівлями та встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

в с т а н о в и л а :

07 лютого 2007 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, правонаступником якої є ОСОБА_3, який уточнювали, про розподіл житлового будинку з надвірними будівлями, розташовані по АДРЕСА_1, та про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2014 року, позов задоволено. Суд вирішив розділити житловий будинок з надвірними будівлями між співвласниками і визначив порядок користування земельною ділянкою у відповідності до висновку судово-технічної експертизи, виконаної у серпні 2007 року експертом ХНДІСЕ ім.. проф.. М.С.Бокаріуса. (т.1, а.с.149-150, 252-255).

28 жовтня 2014 року до суду надійшло подання старшого державного виконавця Бондаренка П.В. Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі по тексту - Жовтневого ВДВС ХМУЮ) з проханням видати дублікат виконавчого листа №2-3196 від 29.03.2013 року, який, начебто, видавався Жовтневим районним судом м.Харкова, але був втрачений, вказуючи одночасно, що станом на день звернення з поданням строк пред'явлення виконаного документу не сплинув.(т.1, а.с.258).

Обґрунтовуючи подання, державний виконавець вказував, що в дійсності виконавчий лист надходив до Жовтневого ВДВС ХМУЮ, виконавче провадження перебувало на виконанні у державного виконавця Земскової В.С., яка звільнена з займаної посади відповідно до наказу Головного управління юстиції у Харківській області, але виконавче провадження не було передано.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 12 грудня 2014 року подання старшого державного виконавця Бондаренка П.В. задоволено. Суд вирішив видати дублікат виконавчого листа №2-3196/11 відповідно до заочного рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 07.12.2012 року. (т.1 а.с.277).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану ухвалу суду, а подання державного виконавця залишити без задоволення, вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права.

Обґрунтовуючи скаргу апелянт вказує, що ухвала постановлена неповноважним судом, так як за змістом ч.1 ст.370 і ч.1 ст.18 ЦПК України подання повинен розглядати саме той суддя, який ухвалював судове рішення по справі, тобто суддя Шиянова Л.О., а не суддя Срокіна І.І. Крім того, суд не перевірив зазначені у поданні обставини, що спонукали державного виконавця звертатися з таким поданням, не з'ясував кому саме із сторін видався виконавчий лист, не з'ясував про які саме виконавчі провадження йде мова, їх реєстраційний номер в Єдиному реєстрі виконавчих проваджень, дату внесення до ЄРВП, на які стадії виконання воно знаходиться.

Апелянт вважає, що старший державний виконавець Бондаренко П.В. ввів суд в оману, повідомивши неправдиву інформацію про обставини, які, начебто, є підставою для звернення до суду з поданням, діючи таким чином в інтересах сторони, яка пропустила встановлений п.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» річний строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу і просив задовольнити.

Представники позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 апеляційну скаргу не визнали, просили рішення суду залишити без змін.

Представник Жовтневого ВДВС ХМУЮ в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, хоча з поштового повідомлення вбачається, що судова повістка апеляційного суду уповноваженій особі Жовтневого ВДВС ХМУЮ була вручена 06.02.2015р., тобто значно більше, ніж за три дні, передбачені частиною 4 статті 74 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду - скасуванню з передачею питання про видачу дублікату виконавчого листа на новий розгляд до суду першої інстанції за таких підстав.

Згідно ч.1 ст.370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Згідно ч.1 ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Вказані питання вирішуються судом в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання старшого державного виконавця Бондаренка П.В. і видачу дублікату виконавчого листа №2-3196/11 відповідно до заочного рішення від 07.12.2012 року, суд першої інстанції, посилаючись на аркуші 156 і 157 першого тому справи, виходив з того, що 29.01.2013р. представник позивача ОСОБА_9, а 19.07.2013р. позивач ОСОБА_4 отримали виконавчі листи, а тому державний виконавець, з огляду на приписи статті 11 ЗУ «Про виконавче провадження», має право звертатися до суду із заявою про видачу виконавчого документу.

Судова колегія повністю згодна з висновком суду щодо передбачених статтею 11 ЗУ «Про виконавче провадження» прав та обов'язків державного виконавця, в тому числі і щодо обов'язку неупередженого, своєчасного і у повному обсязі примусового виконання судових рішень, а також повноваження на звернення до суду заявою (поданням) про видачу дублікату виконавчого листа.

Разом з тим, вирішення цього питання повинно здійснюватися у передбаченому законом порядку, що є гарантією забезпечення рівності прав сторін і охоронюваних законом інтересів учасників виконавчого провадження.

Суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що реалізація повноважень державного виконавця, в тому числі і передбачене п.8 ч.3 ст.11 Закону України про виконавче провадження» право державного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, з заявою про видачу дублікату виконавчого документа, обумовлена межами того виконавчого провадження, яке знаходиться у його провадженні.

Вирішуючи питання про прийняття до розгляду подання старшого державного виконавця Бондаренка П.В., суд першої інстанції не звернув увагу на суперечливий зміст подання, відсутність довідки начальника Жовтневого ВДВС ХМУЮ, яка б підтверджувала факт втрати виконавчого провадження, встановленого за результатами службової перевірки інформації про втрату виконавчого провадження, а також інших додатків на підтвердження викладених у поданні обставин.

В поданні від 28.10.2014 року старший державний виконавець Бондаренко П.В. вказує, що виконавче провадження, начебто, перебувало на виконанні у державного виконавця Земскової В.С., але при звільненні з органів ДВС остання не передала виконавче провадження, а відтак виконавчий документ втрачено.

Однак при цьому не зазначено за чиєю саме з двох позивачів та низки їх представників заявою було відкрите виконавче провадження, коли саме, за яким номером зареєстровано, та яке відношення до втраченого Земсковою В.С. виконавчого провадження має відношення він, не наділений повноваженнями представляти Жовтневий ВДВС ХМУЮ в цілому.

Суд першої інстанції на ці суперечливості змісту подання та суттєву неповноту обґрунтування обставин, які могли б бути підставою для видачі дублікату виконавчого листа уваги не звернув, не з'ясував, чи мав повноваження старший державний виконавець Бондаренко П.В. звертатися з таким поданням, коли і кому видавався виконавчі листи, коли саме і які саме виконавчі провадження та за чиїми заяви були відкриті та внесені в ЕРВП, коли саме, за яких обставин і яке саме виконавче провадження та за яких обставин було втрачене.

Представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_9, ознайомившись у судовому засідання апеляційної інстанції з наданим йому для огляду аркушем справи 156, на який в оскарженій ухвалі посилався суд першої інстанції, пояснив, що виконана рукописним способом заява на ім'я голови суду від його імені з проханням видати виконавчий лист по справі №2-3196/11 та відмітка про отримання 29.01.2013 року виконавчого листа написані не ним і його підпис в ній також відсутній. Усупереч вимог п.п.2.1-2.5, 2.9 Інструкції про діловодство в місцевому загальному суді вказана заява судом не зареєстрована, резолюція керівника про призначення виконавця відсутня.

Оскільки обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення подання державного виконавця про видачу дубліката виконавчого листа судом першої інстанції у передбаченому законом порядку не з'ясовувалися, апеляційний суд позбавлений можливості прийняти остаточне рішення з цього питання, а тому ухвала суду від 12.12.2014р. підлягає скасуванню з передачею питання до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 12 грудня 2014 року скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: