Справа №639/1942/15-ц
№2/639/1034/15
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з порушенням прав споживачів, суд -

В С Т А Н О В И В:

4 березня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Харкова із позовною заявою звернувся позивач та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з КП «Жилкомсервіс» 30 000 гривень в якості відшкодування заподіяної моральної шкоди у зв'язку з порушенням прав споживачів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на протязі тривалого часу він проживає АДРЕСА_1. На момент його поселення зазначений будинок був гуртожитком ХЗТСШ. З листопада 2003 року вказаний будинок перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Харкова. Відповідно балансоутримувачем будинку є КП «Жилкомсервіс». Ця ж юридична особа надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Статтею 1 Закону України «Про поштовий зв'язок» встановлено, що абонентська поштова скринька - спеціальна скринька із засобами для запобігання несанкціонованому доступу, призначена для одержання адресатами простих поштових відправлень, періодичних друкованих видань, повідомлень про надходження реєстрованих поштових відправлень, а абонентська поштова шафа - спеціальна шафа з абонентськими поштовими скриньками із засобами для запобігання несанкціонованому доступу, яка встановлюється у під'їздах, вестибюлях житлових та адміністративних будинків для одержання адресатами простих поштових відправлень, періодичних друкованих видань, повідомлень про надходження реєстрованих поштових відправлень.

Стаття 23 Закону України «Про поштовий зв'язок» передбачає особливості використання засобів поштового зв'язку. Зокрема, доставка простих листів, поштових карток, бандеролей, періодичних друкованих видань та повідомлень про надходження реєстрованих поштових відправлень здійснюється до абонентських поштових шаф (абонентських поштових скриньок) адресатів. Придбання, установка і утримання в належному стані абонентських поштових шаф (абонентських поштових скриньок) здійснюються власниками житлових та адміністративних будинків. Невиконання вимог щодо розміщення абонентських поштових шаф (абонентських поштових скриньок) звільняє оператора від відповідальності за доставку адресату поштових відправлень.

Позивач зазначив, що його не завжди задовольняє якість послуг Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта». Проте він не має можливості проявити своє незадоволення якістю послуг оскільки будинок АДРЕСА_1 ніколи не мав і не має абонентських поштових шаф. Його звернення щодо встановлення абонентських поштових шаф, в тому числі і до Харківського міського голови, результату не дали, шафу не було встановлено. Така поведінка відповідача є однозначно неправомірною і вона свідчить про неналежну якість надаваних відповідачем послуг з утримання будинку по АДРЕСА_1 Ця поведінка не тільки порушує його право споживача на отримання належної якості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а й на отримання належної якості послуг поштового зв'язку.

Відсутність абонентських поштових шаф у вищевказаному будинку обумовлює те, що будь-хто має вільний доступ до простих поштових відправлень та повідомлень про реєстровані поштові відправлення, які надходять на його ім'я. Неодноразово позивач одержував прості поштові відправлення у розкритому вигляді або ж розкриті і потім заклеєні клеєм чи скріплені металевими скобами. Неодноразовими були і випадки, коли у відділення поштового зв'язку він одержував рекомендовані поштові відправлення, а повідомлень про надходження цих відправлень він не одержував взагалі. Були неодноразові випадки одержання ним повідомлень про надходження реєстрованих поштових відправлень більше ніж через півроку з дня надходження відправлення.

Ненадання відповідачем КП «Жикомсервіс» належної якості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не стало перешкодою для вимагання від нього оплати як за якісну послугу. На теперішній час КП «Жилкомсервіс» бажає отримати від нього більше двох тисяч гривень.

Наслідком вказаної неправомірної поведінки відповідача стало заподіяння йому моральної шкоди. Ця моральна шкода полягає, перш за все, в наявності негативних психоемоційних реакцій, обумовлених усвідомленням наявності фактів свавільного втручання в його приватне життя (несанкціонований доступ невстановлених осіб до поштової кореспонденції, що прийшла на його ім'я) та ігнорування його вимог щодо встановлення поштових шаф в будинку, в якому він проживає. Заподіяна йому моральна шкода полягає також в неможливості встановити причину неотримання відповідей на його письмові звернення: ненадання відповіді особою, до якої він звертався, недоставляння відповіді оператором поштового зв'язку чи крадіжка поштового відправлення за місцезнаходженням адресата. Відповідно він знову повинен звертатися повторно у випадку неодержання відповіді на перше звернення. І знову нема ніякої гарантії, що результатом цього звернення не буде неодержання відповіді з невідомих причин. Тобто, що не буде марних втрат часу, зусиль та коштів.

Позивач вважає, що в якості відшкодування заподіяної йому моральної шкоди за необхідно вимагати стягнення з відповідача 30 000 гривень. Ця грошова сума буде витрачена на оплату за користування абонентською поштовою скринькою, що забезпечить припинення заподіяння йому моральної шкоди через вказану неправомірну бездіяльність відповідача, а також на нейтралізацію негативних психоемоційних реакцій: придбає тур на Канарські острова або ж гору чорного шоколаду і буде «заїдати» хронічний стрес.

Враховуючи наведене позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої не заперечував проти розгляду справи за його відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований , а тому не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 1 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 8 Цивільного кодексу України визначає законодавство, відповідно до якого суд вирішує справи. Суд вирішує справи відповідно до Конституції України законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Частина 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень проти них. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких виникає у сторін спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом та підтверджується документально позивач ОСОБА_1 мешкає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 /кімната 308/ . До 19 листопада 2003 року даний будинок знаходився на балансі ОАО «ХЗТСШ». Відповідно до рішення Міськвиконкому №212/03 від 19.11.2003 року будинок по АДРЕСА_1 передано в комунальну власність міста. /а.с.3/.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про поштовий зв'язок» від 4.10. 2001 року №2759-ІІІ /зі змінами та доповненнями/, поштові скриньки , абонементні скриньки, абонентські поштові шафи виготовляються відповідно до встановлених стандартів . Придбання , установка і утримання в належному стані абонентських поштових шаф /абонентських поштових скриньок/ здійснюється власником житлових та адміністративних будинків.

Як вбачається з листа КП «Жилкомсервіс» від 10.12.2012 року за №Д-12/9167.07.03, який адресований позивачу , титульний список поточного ремонту на 2012 рік сформовано . Установка поштових скриньок в житловому будинку АДРЕСА_1 в поточному році не передбачена. Питання установки буде розглянуте при виділенні цільового фінансування. /а.с.22/.

З листа адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради від 08.05.2013 року за №Д-6-7228/1-13 вбачається, що питання установки поштових скриньок за адресою АДРЕСА_1 буде розглянуте при виділенні цільового бюджетного фінансування. /а.с.23/.

Відтак, відсутність у будинку АДРЕСА_1 , де мешкає позивач ОСОБА_1 поштових скриньок , пов'язана з неналежним фінансуванням відповідача .

Відповідно до положень статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Стаття 1167 Цивільного кодексу України передбачає загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Виходячи з положень пункту 3 роз'яснень Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з пунктом 5 роз'яснень Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Позивач оцінив завдану йому моральну шкоду у 30 000 грн., посилаючись на те , що моральна шкода нанесена тим що, КП «Жилкомсервіс» була надана не якісна послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а зараз бажає отримати від нього більш двох тисяч грн..

Крім того , внаслідок дій відповідача у нього виникла психоемоційна реакція, обумовлена усвідомленням наявності фактів свавільного втручання в його приватне життя та ігнорування його вимог щодо встановлення поштових шаф в будинку , в якому він мешкає. Він не може встановити причину неотримання відповідей на його письмові звернення, а тому знову повинен звертати я повторно у випадку неодержання відповіді на перше звернення.

На думку суду позивач не довів суду той факт, що зі сторони відповідача по відношенню до нього були вчинені неправомірні дії , які нанесли йому моральної шкоди.

За таких обставин суд не вбачає причинного зв'язку між діями відповідача, який з вказаних вище підстав не установив поштової скриньки та наявності спричинення позивачу моральної шкоди. На яку він посилається в позові та поясненнях.

Аналізуючи вищенаведене суд дійшов до висновку про не обґрунтованість позовних вимог позивача та відсутність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3,4, 8,10,15,60,209,212-215,218,294 ЦПК України, ст. 23, 1167 ЦК України

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Іванова