АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/1279/14-ц Номер провадження 22-ц/786/693/15Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю. О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дорош А.І.

Суддів: Бондаревської С.М., Омельченко Л.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого за час шлюбу майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого за час шлюбу майна. Вказала, що у період з 10.08.1996 по 23.01.2013 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, за час шлюбу ними спільно було набуто майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,2351 га., що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства. 23.01.2013 р. сторони розірвали шлюб. Згоди про поділ майна між ними не досягнуто. Просила суд поділити вказане майно, визнати за кожною стороною право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та на ? частину земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства, стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, пов»язані зі справою.

10.07.2014 р. відповідач ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4 про поділ домоволодіння в натурі. Вказав, що дійсно за час перебування у шлюбі ними набуто у власність домоволодіння АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,2351 га., що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства. Після розірвання шлюбу спору про порядок користування та володіння житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами не виникало. Факт належності відповідачу ? ідеальної частини домоволодіння позивачем визнавався та не оспорювався. Проте, коли постало питання ОСОБА_4 про виділення у судовому порядку ідеальної частки, то у зв'язку з цим ОСОБА_2 користуючись своїм правом на мирне володіння своїм майном, просив суд поділити домоволодіння в натурі за 2 варіантом висновку фахівця ПП "Бюро послуг та консультацій" від 08.07.2014 р., визнати за ОСОБА_4 право власності на 57/100 частин домоволодіння та виділити в натурі, що зафарбовано червоним кольором загальною вартістю 69 291 грн., за ним визнати право власності на 43/100 частин домоволодіння та виділити в натурі, що зафарбовано синім кольором загальною вартістю 51 788 грн. Виділити у користування ОСОБА_4 земельну ділянку площею 948 кв.м. за 2 варіантом поділу, що зафарбовано червоним кольором, у його користуванні залишити земельну ділянку площею 736 кв.м. за 2 варіантом поділу, що зафарбовано синім кольором, земельну ділянку площею 667 кв.м. залишити у загальному користуванні. Стягнути з ОСОБА_4 його користь повернення судового збору 605,40 грн., 300 грн. витрат на правову допомогу, 1500 грн. за проведення висновку, а всього 2405,40 грн. (а.с. 27-29).

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2014 року позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого за час шлюбу майна - задоволена частково.

Визнано, що спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 є:

- житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами: погріб "Г", гараж "Б", сарай "В", убиральня "Г", огорожа № 1, зливна яма № 2;

- земельна ділянка, площею 0,2351 га., що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства, державний акт серія РЗ № 669551;

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Вишневе, Пирятинського району, Полтавської області, зареєстрованого та мешканки с. Прихідьки, Пирятинського району, Полтавської області, паспорт серія НОМЕР_3 виданий Чорнухинським РВ УМВС України в Полтавській області 24.11.1999, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Довжок, Камянець-Подільського району, Хмельницької області, зареєстрованої та мешканки с. Прихідьки, Пирятинського району, Полтавської області, паспорт серія НОМЕР_4 виданий Чорнухинським РВ УМВС України в Полтавській області 11.09.1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, у повернення сплаченого останньою судового збору у розмірі 198,25грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн., а всього на загальну суму 1198,25 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ домоволодіння в натурі - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до другої частини першого варіанту, передбаченого висновком фахівця, право власності на 47/100 частини житлового будинку "А-1", що складається з: кімнати 1-5 загальною площею 11,3 кв.м., житловою площею 11,3 кв.м.; кімнати 1-6 загальною площею 18,2 кв.м., житловою площею 18,2 кв.м.; та господарські будівлі і споруди: сарай "В", прибудова "в", убиральня "Д", 1/2 частина огорожі № 1, зливна яма № 2, розташовані по АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до другої частини першого варіанту, передбаченого висновком фахівця, право власності на 736 кв.м. земельної ділянки, що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства, державний акт серія РЗ № 669551.

Визнано за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до другої частини першого варіанту, передбаченого висновком фахівця, право спільної сумісної власності із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, земельною ділянкою площею 667 кв.м., що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства, державний акт серія РЗ № 669551.

Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до першої частини першого варіанту, передбаченого висновком фахівця, право власності на 53/100 частини житлового будинку "А-1", що складається з: коридору 1-1 загальною площею 10,1 кв.м.; котельні 1-2 загальною площею 6,0 кв.м.; передньої 1-3 загальною площею 16,2 кв.м.; кухні 1-4 загальною площею 12,5 кв.м.; та господарські будівлі і споруди: гаража "Б", погреба "Г", 1/2 частини огорожі № 1, розташовані по АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до першої частини першого варіанту, передбаченого висновком фахівця, право власності на 948 кв.м. земельної ділянки, що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства, державний акт серія РЗ № 669551.

Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до першої частини першого варіанту, передбаченого висновком фахівця, право спільної сумісної власності із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, земельною ділянкою площею 667 кв.м., що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства, державний акт серія РЗ № 669551.

Власнику другої частини ОСОБА_2 обладнати окремий вихід із своєї частини, відповідно до проекту розподілу, до 01 серпня 2015 року.

Власнику першої частини ОСОБА_4 після того, як власник другої частини ОСОБА_2, облаштує окремий вихід/вхід, ліквідувати дверні прорізи між передньою 1-3 та кімнатою 1-6, відповідно плану будинку АДРЕСА_1

Горищний простір розподілено відповідно до поділу житлового будинку на окремі частини.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 різницю за невідповідність ідеальних часток у сумі 3900 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у повернення сплачений останнім судовий збір у розмірі 538,81 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 267 грн., витрати за проведену технічну інвентаризацію з висновком фахівця у розмірі 1 335 грн., а всього на загальну суму 2140,81 грн.

Не погодившись з судовим рішення, його в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_2, який, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого за час шлюбу майна - відмовити, а його позов про поділ домоволодіння в натурі - задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно п. 1,3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що сторони з 10.08.1996 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 23.01.2013 р. шлюб розірвано (а.с. 6).

В період шлюбу сторонами придбано майно, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами: гараж "Б", сарай "В", погреб "Г", убиральня "Д", огорожа № 1, зливна яма № 2, що належать згідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.07.2011 р., та розташовані на земельній ділянці площею 0,2351 га, що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства, та належить ОСОБА_2 згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 23.04.2002 р., серія РЗ № 669551 (а.с. 7, 25).

Сторони не досягли спільної згоди щодо поділу спільного сумісного майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_2, як доказ по справі, надав висновок фахівця ПП "Бюро послуг та консультацій" від 08.07.2014 р. з визначенням можливих варіантів поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки (а.с. 40-49).

Згідно листа Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Пирятинської РДА від 09.12.2014 р. № 28 у будинку АДРЕСА_1, можливо провести перепланування та переобладнання (а.с. 102).

Згідно листа Пирятинського районного сектору Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 09.12.2014 р. № 32-53 останній не заперечує проти поділу домоволодіння якщо під час поділу не будуть порушені норми пожежної безпеки (а.с. 103

Рішенням № 35 засідання виконкому від 16.12.2014 р. Дейманівська сільська рада Пирятинського району Полтавської області надала дозвіл на переобладнання і перепланування житлового будинку (а.с. 104).

Задовольняючи частково первісний позов, місцевий суд виходив з того, що позивач заперечує проти реального поділу майна в натурі, оскільки при його поділі зменшиться площа кімнат і частина будинку буде незручною для користування.

Задовольняючи частково зустрічний позов, місцевий суд виходив з того, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, а тому співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Сторони погодилися з висновком спеціаліста про поділ домоволодіння та земельної ділянки, яким визначено варіанти поділу майна, клопотань про призначення додаткової експертизи сторони не заявляли. Визначаючи перший варіант поділу домоволодіння, місцевий суд виходив з того, що відповідач наділений більшою фізичною силою, має постійний заробіток, позивач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, затрачає на них додаткові кошти.

Проте, з такими висновками місцевого суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд допустив неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверенням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається із змісту первічного позову, ОСОБА_4 просила суд поділити майно, набуте за час шлюбу, шляхом визнання за нею та за ОСОБА_2 право власності на ? частину домоволодіння та 1/2 частину земельної ділянки.

Задовольняючи первісний позов частково, місцевий суд вийшов за межі позовних вимог, а саме визнаючи майно спільною сумісною власністю подружжя, місцевий суд не звернув увагу на те, що позивач ОСОБА_4 такої вимоги не заявляла, що є порушенням норм процесуального права.

Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, сторони набули домоволодіння та земельну ділянку за час перебування у шлюбі, що підтверджується відповідними правовстановлюючи документами, та не оспорюється сторонами, та є об»єктами права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, нормами СК України передбачено право позивача на ? частку майна, набутого під час шлюбу.

Оскільки ніхто із сторін не заперечує факту набуття за час шлюбу спірного майна та не заперечується право кожної сторони на 1/2 його частку, то у даному випадку відсутній спір між сторонами в цій частині, нормами сімейного законодавства гарантоване право позивача на майно, набуте у шлюбі, яке ніким не оспорюється, тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Рішення місцевого суду в частині вирішення первісного позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у його задоволенні.

Далі, відповідачем по справі пред»явлено зустрічні позовні вимоги про поділ домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою за 2-ми варіантами, запропонованими висновком фахівця ПП "Бюро послуг та консультацій" від 08.07.2014 р. (а.с. 40-49).

Аналізуючи вказаний висновок фахівця, наданий відповідачем як доказ на підтвердження своїх вимог, колегія суддів приходить до висновку про те, що він не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки він складений на запит адвоката фахівцем, який не є судовим експертом; у вказаному висновку фахівець сам себе попередив про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України; висновок не містить варіантів фактично користування сторонами домоволодінням та земельною ділянкою; згідно обох варіантів поділу домоволодіння, які запропоновані фахівцем, одна частина житлового будинку включає дві житлові кімнати, а друга частина взагалі не має житлових кімнат, що є порушенням житлових прав тієї сторони, якій вона може бути реально виділена; згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку передана земельна ділянка площею 0,2351 га, що має цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства, згідно двох запропонованих фахівцем варіантів поділу земельної ділянки, то земельна ділянка площею 667 кв.м., що має має цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, пропонується залишити у спільному користуванні сторін, що не вирішує спір між сторонами у разі реального поділу домоволодіння; з висновку не зрозуміло на підставі чого були розмежовані фахівцем - відповідна земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та відповідна земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства; щодо земельної ділянки, що має цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, то висновок фахівця не містить висновків відносно того з чого виходив фахівець при визначенні таких варіантів поділу земельної ділянки, чому саме такі варіанти поділу пропонуються не згідно ? частки подружжя, а пропорційно часткам у домоволодінні.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою місцевого суду від 04.09.2014 р. у справі була призначена експертиза про поділ домоволодіння в натурі (а.с.69-70), але 05.11.2014 р. до суду надійшло повідомлення експерта про неможливість надання висновку, оскільки не надана довідка ПП «Бюро послуг та консультацій» про вартість домоволодіння та не проведена попередня оплата за проведення експертизи (а.с. 82,83).

Згідно ч. 4. ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Таким чином вбачається дотримання місцевим судом вимог вказаної норми процесуального права.

У суді апеляційної інстанції сторони не заявляли клопотання про призначення судово-технічної експертизи на предмет визначення можливих варіантів поділу домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Задовольняючи зустрічний позов частково, місцевий суд вийшов за межі позовних вимог, а саме визнаючи за кожною із сторін право власності на земельну ділянку відповідного розміру, місцевий суд не звернув увагу на те, що відповідач ОСОБА_2 такої вимоги не заявляв, останнім заявлена вимога про визначення порядку користування земельною ділянкою, що є порушенням місцевим судом норм процесуального права.

Вирішуючи спір в частині поділу домоволодіння в натурі, в основу судового рішення місцевий суд поклав 1-й варіант поділу домоволодіння за висновком фахівця ПП "Бюро послуг та консультацій" від 08.07.2014 р.

Згідно висновку фахівця ПП "Бюро послуг та консультацій" від 08.07.2014 р. залишкова вартість житлового будинку з господарськими будвлями та спорудами складає 121 079 грн.

Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів справи, після розірвання шлюбу у 2013 р. сторони тимчасово не мешкають у спірному домоволодінні, діти проживають з матір»ю, іншого житла сторони не мають.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що вирішуючи спір про поділ домоволодіння в натурі, місцевий суд не з»ясував чи склався між сторонами певний порядок користування ним, оскільки дана обставина суттєво впливає на вирішення спору в цій частині.

Як вбачається із технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого станом на 08.07.2014 р., житловий будинок складається із коридору 1-1 пл. 10,1 кв.м., котельні 1-2 пл. 6,0 кв.м., передньої 1-3 пл. 16,2 кв.м., кухні 1-4 пл. 12,5 кв.м., кімнати 1-4 житловою площею 11,3 кв.м., кімнати 1-6 житловою площею 18,2 кв.м., всього загальною площею 74,3 кв.м., житловою - 29,5 кв.м. (а.с. 89).

За 1-м варіантом поділу домоволодіння, який місцевий суд поклав в основу судового рішення, дві житлові кімнати виділені у власність відповідачу ОСОБА_2, позивачу ОСОБА_4, з якою проживають неповнолітні діти, житлові кімнати у власність не виділені, а виділені допоміжні приміщення, що є порушенням їх житлових прав.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що судове рішення в частині часткового задоволення зустрічного позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у його задоволенні з огляду на те, що в основу вирішення цих зустрічних вимог місцевим судом покладено неналежний доказ - висновок фахівця, ненадання відповідачем доказів щодо можливих варіантів поділу домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою позбавляє можливості апеляційний суд ухвалити нове рішення в частині зустрічних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п. 1,3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого за час шлюбу майна - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

С У Д Д І :

(підписи)

З оригіналом згідно: А.І.Дорош