УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про розірвання договору про банківський вклад та стягнення коштів, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 серпня 2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») був укладений договір банківського вкладу «Подарунок. «Тринадцяти місячний» № 633201/2013 (далі - Договір-1) про внесення депозитного вкладу в іноземній валюті на суму 5 000 доларів США.

При цьому відповідач відповідно до договору банківського вкладу на вимогу «Для виплат» від 12 серпня 2013 року НОМЕР_1 (в доларах США), (далі - Договір-2) відкрив вкладний рахунок НОМЕР_1.

Відповідно до Договору-1 відповідач зобов'язався виплатити всю суму вкладу 12 вересня 2014 року та щомісячно сплачувати відсотки за ставкою 10,5 % річних. Для отримання відсотків та основної суми вкладу за Договором-1 використовується рахунок відкритий на підставі Договору-2.

12 вересня 2014 року після закінчення вказаного в Договорі-1 строку позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення вкладу, але позивачу було відмовлено.

Крім того, протягом терміну дії вкладу позивач отримав частину поточних відсотків, а саме 100 доларів США нарахованих щомісяця згідно з Договором-1. Інших виплат позивач не отримував, у зв'язку з відсутністю в касі відповідача готівки у доларах США для виплати відсотків за вкладом.

Позивач просив ухвалити рішення, яким розірвати укладені договори банківського вкладу «Подарунок. «Тринадцяти місячний» від 12 серпня 2013 року № 633201/2013 (в доларах США), банківського вкладу на вимогу «Для виплат» від 12 серпня 2013 року НОМЕР_1, між позивачем та відповідачем; стягнути з ПАТ «ВіЕйБі Банк» суму банківського вкладу за Договором-1 в розмірі 5 000 доларів США з нарахованими відсотками за користування коштами відповідно до цього договору в розмірі 468 доларів США 75 центів та разом стягнути 5 468 доларів США 75 центів.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Розірвано договір банківського вкладу «Подарунок. «Тринадцяти місячний» № 633201/2013 (в доларах США) від 12 серпня 2013 року укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Розірвано договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1 (в доларах США) від 12 серпня 2013 року укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_4 суму банківського вкладу за договором банківського вкладу «Подарунок. «Тринадцяти місячний» № 633201/2013 (в доларах США) від 12 серпня 2013 року в розмірі 5 000 доларів США, з нарахованими відсотками за користування коштами відповідно до цього договору в розмірі 468 доларів США 75 центів, а разом стягнути 5 468 доларів США 75 центів.

Стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь держави судовий збір в сумі 872 грн 27 коп.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А. просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 січня 2015 року та ухвали апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки відповідач порушив умови укладених з позивачем договорів банківського вкладу і після пред'явлення позивачем вимоги про розірвання депозитних договорів та повернення коштів, не повернув йому вклади та нараховані відсотки за їх зберігання протягом встановленого договорами строку, вимоги позивача про розірвання укладених між сторонами договорів та стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в загальній сумі 5 468,75 доларів США є обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги щодо того, що Правилами відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк», з якими ознайомлений позивач, встановлено істотну умову стосовно застосування обмежень в деяких операціях (зокрема за сумою операцій), а також щодо того, що Фондом гарантування вкладів позивачу буде повернута сума вкладу в граничних розмірах відшкодування в порядку та черговості, передбачених ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не знайшли свого підтвердження з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 2. 1. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року (далі - Положення № 516), грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

Пунктом 2.9 Положення № 516 передбачено, що укладення договору банківського рахунку та договору банківського вкладу (депозиту) може здійснюватися відокремленим підрозділом банку - юридичної особи за наявності належним чином оформленої уповноваженим особам довіреності на підписання документів.

Відповідно до п. 2.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Національного Банку України № 566 від 30 грудня 1998 року, будь-яка система обліку повинна забезпечити хронологічне та систематичне відображення всіх операцій банку в регістрах бухгалтерського обліку на підставі первинних документів;

Таким чином, відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку.

Пунктом 3.3 Глави 3 Положення № 516 передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

У разі невиконання (неналежного виконання) банком вимоги фізичної особи про повернення вкладу (депозиту) або його частини (документ на переказ / заява про повернення коштів тощо) /далі - вимога/ банк зобов'язаний: прийняти вимогу шляхом проставлення на ній: дати отримання, підпису уповноваженої особи, відбитка штампа банку та видачі фізичній особі письмового повідомлення про невиконання (неналежне виконання) цієї вимоги із зазначенням причини, дати взяття вимоги на облік, дати видачі повідомлення, прізвища, ім'я та по батькові уповноважених осіб і відбитка печатки банку; взяти вимогу на облік за відповідним позабалансовим рахунком.

Банк зобов'язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту). Після виконання вимоги банк списує вимогу з відповідного позабалансового рахунку.

Крім того, із заявою про повернення грошових коштів позивач звернувся 12 вересня 2014 року після закінчення строку дії вкладу, рішення суду про повернення банківського вкладу ухвалено 29 січня 2015 року, а процедура ліквідації банку розпочалася 20 березня 2015 року.

Інші доводи скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М. Завгородня