Номер провадження: 22-ц/785/2993/15
Головуючий у першій інстанції Парій І. О.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Суворова В.О.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 25 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

встановила:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 73215 грн..

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 березня 2010 року він позичив відповідачу ОСОБА_3 9000 доларів США, тобто 73215 грн., на строк до 1 липня 2010 року. У зазначений строк відповідач борг йому не повернув, а лише обіцяв його повернути кожного наступного місяця. На теперішній час борг залишається не повернутим, тому позивач був змушений звернутися до суду з зазначеним позовом.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 25 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг у розмірі 73215 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 732,15 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи є розписка, що написана власноруч ОСОБА_3 про отримання боргу від ОСОБА_4, тому відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві зазначені у розписці кошти.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, що відповідно до розписки від 26 березня 2010 року ОСОБА_3 отримав у борг від ОСОБА_4 9000 доларів США та зобов'язався їх повернути до липня 2010 року (а.с.32).

У визначений у розписці строк відповідач борг не повернув.

Згідно ст. 1046 ЦК Україниза договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Виходячи зі змісту ст. 1047 ЦК України, розписка має містити відомості про передачу позичальнику визначеної грошової суми. Тобто такий договір є реальним.

Наявна в матеріалах справи розписка є договором позики, укладена з додержанням вимог закону, та містить обов'язкові відомості про те, що мав місце саме договір позики, а не інший правочин.

Відповідно до ст. 1049 ЦК Українипозичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 626 ЦК Українипередбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що він не отримував від ОСОБА_4 борг у розмірі 9000 доларів США, оскільки це спростовується розпискою, та на підтвердження зазначеного відповідачем не було надано жодного належного та допустимого доказу.

Оскільки ОСОБА_4 заперечував написання розписки та отримання коштів по ній то ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 21 січня 2013 року по справі була призначена почеркознавча експертиза.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач ОСОБА_3, заперечуючи про написання розписки та отримання коштів, не заявив такого клопотання, експертиза була призначена за ініціативою суду. Крім того, проведення експертизи сплатив саме позивач ОСОБА_4.(а.с.66), хоча заперечував написання розписки відповідач, який і був заінтересований у висновку експерта.

Експертом неодноразово направлялися до суду клопотання про надання додаткових матеріалів для виконання експертизи, у тому числі вільні зразки почерку та підписів ОСОБА_3, експериментальні зразки почерку ОСОБА_3 у вигляді записів аналогічних досліджуваним ( а.с.33,41, 42, 69-70,72,73).

Зазначені клопотання експерта виконані не були, оскільки відповідач не надав достатньо зразків почерку, а зразки, що наявні в матеріалах справи, як зазначив експерт для проведення експертизи не достатньо.

Тому експертом 23.06.2014 року до суду направлено повідомлення № 1651/02 про неможливість надання висновку (а.с.78).

Колегія суддів також звертає увагу, що при розгляді справи у суді апеляційної інстанції відповідачу ОСОБА_3 роз'яснювалися його права та можливість надання необхідних зразків почерку для проведення експертизи, у зв'язку з чим та для виклику позивача було оголошено перерву у судовому засіданні, але відповідач таких зразків не надав та після перерви до суду не з'явився.

З довідки ПАТ "Державний Ощадний Банк України" № 0611-12/1 від 06.11.2012 року вбачається, що курс долара станом на 06.11.2012 року становить 799,3 грн. за 100 доларів США (а.с.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції цілком законно та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_4 та стягнув з ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 73215, грн..

Висновки суду першої інстанції відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин і закон, який їх регулює.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 25 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

В.О. Суворов