Справа № 2/593/569/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 до Бережанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, вказуючи, що після смерті його батька ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку із господарськими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1, і хоч він згідно закону є спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила йому у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу про належність його покійному батькові зазначеного будинковолодіння, звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним право власності на зазначене спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, просить їх задоволити.

Представник Бережанської міської ради у судове засідання не з»явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо вирішення заявлених вимог покладається на думку суду.

Суд, розглянувши матеріали справи і вислухавши пояснення представника позивача, взявши до уваги письмову заяву представника відповідача тадослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, то питання про спадкування належного йому майна слід вирішувати, керуючись чинним на той час законодавством, а саме Цивільним кодексом Української РСР.

Згідно ст. ст. 524, 529, 548 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого; для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; а згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_2був власником будинковолодіння, що знаходиться АДРЕСА_1

Даний факт підтверджується поясненнями представника позивача та оглянутими і долученими до матеріалів справи реєстраційним посвідченням, виданим 7 червня 1961 року Тернопільським міжміським бюро технічної інвентаризації та інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна під № 109, що була видана позивачу Бережанським ОК МБТІ 24 липня 2015 року.

Свідоцтво про народження НОМЕР_1, видане 28 травня 1960 року, свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця.

Із свідоцтва про смерть видно, що батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку із належними йому господарськими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що позивач прийняв спадщину, так як на день відкриття спадщини вступив в управління спадковим майном, оскільки залишився проживати у вказаному батькові житловому будинку, здійснював догляд за ним та розпорядився належними батькові речами повсякденного вжитку, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність батькові зазначеного будинковолодіння не мав можливості переоформити його на себе, а так як спадкодавецьна випадок своєї смерті не розпорядився належним йому майном та не склав заповіту, то згідно закону спадкоємцем спадкового майна, що залишилося після його смерті, є його син, позивач ОСОБА_1, оскільки дружина спадкодавця ОСОБА_4, яка також була спадкоємцем першої черги, не переоформивши на себе спадщини, 18 серпня 2015 року померла.

Вищевказане підтверджується поясненнями представника позивача та оглянутими в судовому засіданні документами: довідкою Бережанської міської ради за № 1702 від 19 листопада 2015 року, свідоцтвом про смерть матері позивача, постановою державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а також письмовими повідомленнями Бережанської держнотконотори за № 1473/01-16 та № 1474/01-16 від 11 грудня 2015 року.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що позивач фактично прийняв спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність батькові зазначеного будинковолодіння не мав можливості переоформити спадкове майно на себе, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивача і визнати за ним право на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 14, 60, 212- 215, 218, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року та ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме:

- на житловий будинок із господарськими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 діб з часу його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.