Справа № 581/279/15-ц
Провадження № 2/581/133/15
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2015 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області,

про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

в с т а н о в и в :

24 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Вказував, що з 12 лютого 2011 року до 03 жовтня 2012 року перебував із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу вони проживають окремо, син - з матір'ю.

Позивач намагається брати участь у вихованні ОСОБА_3, на підставі рішення суду сплачує аліменти на його утримання, самостійно несе додаткові витрати, проте останнім часом відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином.

Не зважаючи на наявність рішення органу опіки та піклування від 26 лютого 2015 року, яким днями побачень із сином без присутності матері визначено суботу або неділю щотижня, відповідач відмовляється надавати сина для зустрічей з ним.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просить не чинити йому перешкоди у спілкування з сином, встановивши дні побачень з ним: кожної суботи з 10 год. до 12 год. без присутності матері.

У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву в повному обсязі. Зазначав, що для можливості спілкування з сином раніше вживав заходів шляхом звернень до відповідачки особисто та по телефону, але досягти домовленостей не вдалося.

Відповідач та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнали частково, погодившись на визначення зустрічей, але через два тижні, а не кожної суботи, тривалістю одну годину та у присутності матері, оскільки дитині лише три роки та вона має ряд захворювань, які унеможливлюють її зустрічі з батьком без присутності матері. Крім того, відповідач пояснила, що ОСОБА_3 фактично не знає свого батька.

Представник органу опіки та піклування Костян Л.Ю. пославшись на те, що батько та мати мають рівні права на спілкування з дитиною, у вирішенні позову покладалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, із 12 лютого 2011 року до 03 жовтня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 09 грудня 2011 року із ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частини від його доходів до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 31 жовтня 2013 року змінено розмір стягуваних на утримання ОСОБА_2 аліментів із 1/6 частини до 1/10 частини заробітку ОСОБА_1 щомісячно.

ОСОБА_1 зареєстрований та разом із батьком та мітір'ю, 1952 та 1955 років народження, проживає по АДРЕСА_2. Працює пожежним рятувальником у 17-й державній пожежно-рятувальній частині Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Сумській області, його середньомісячна заробітна плата становить близько 2770 грн. (а.с.11, 13, 16).

За місцем роботи і місцем проживання ОСОБА_1 характеризується виключно з позитивної сторони (а.с.14, 15).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї позивача від 09 лютого 2015 року, у будинку його проживання маються всі умови для спілкування з сином, зокрема: будинок має три кімнати, кухню, ванну кімнату, газове опалення, централізоване водопостачання, каналізацію, забезпечено необхідними побутовими приладами, санітарний стан задовільний, у сім'ї підтримуються добрі стосунки, батьки отримують пенсію (а.с.12). Ні ОСОБА_1, ні його батьки не перебувають на обліках у лікарів-нарколога, психіатра (а.с.18-20).

ОСОБА_2 зареєстрована та разом із сином ОСОБА_3 і батьками проживає по 2-му провулку АДРЕСА_1. Відповідач з 01 жовтня 2013 року працює головним спеціалістом із діловодства в УПФ України в Липоводолинському районі Сумської області.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї відповідача від 19 квітня 2015 року, у будинку проживання ОСОБА_2 маються всі умови для проживання та виховання сина.

ОСОБА_3 має повних три роки вісім місяців, відвідує дитячий садок «Веселка».

Згідно з наданою лікарем педіатром Липоводолинської ЦРЛ довідкою від 23 квітня 2015 року №38, він із 07 вересня 2011 року перебуває на диспансерному обліку у дитячій консультації та має діагноз: «Вроджена вада серця. Анемія дефіцитна. Ацетономічний синдром» (а.с.50).

У зв'язку з виниклими між сторонами непорозуміннями стосовно участі батька у вихованні сина та його зустрічей з ним, рішенням органу опіки та піклування Липоводолинської РДА Сумської області від 26 лютого 2015 року №7 ОСОБА_1 визначено дні побачення зі своїм сином ОСОБА_3 в суботу або неділю щотижня, в залежності від графіка роботи, без присутності матері дитини (а.с.9).

На запит суду орган опіки та піклування надав висновок служби у справах дітей Липоводолинської РДА Сумської області від 20 травня 2015 року №120 про визначення порядку участі батька у вихованні сина, відповідно до якого служба не заперечує проти спілкування позивача з сином без присутності матері.

Відповідно до положень ст.ст. 141 та 153 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, зокрема й на безперешкодне спілкування.

Відповідно до ч.1-5 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору.

У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.

Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Оскільки відповідачка погоджується на зустрічі дитини з батьком лише за умови її обов'язкової участі при спілкуванні, це свідчить про наявність між сторонами спору та про неможливість позивача безперешкодно спілкуватися з сином.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Фактично непорозуміння сторін полягає у визначенні в присутності відповідачки чи за її відсутності відбуватимуться побачення позивача з сином. Тому, вирішуючи вказане питання, суд виходить з того, що ОСОБА_3 має ранній вік, лише 3 роки 8 місяців, має вроджену ваду серця та ряд захворювань, загострення яких може відбуватися у тому числі з підстав недотримання дієти, психоемоційних стресів, також суд враховує, що дитина знає, що позивач його батько лише з його слів, жодного разу не залишався з ним на самоті. Вказані обставини є переконливими та достатніми для висновку про те, що такі побачення без присутності матері за певних обставин можуть зашкодити інтересам дитини.

Посилання відповідачки на можливість побачень батька з дитиною лише два рази на місяць та по одній годині, суд вважає не обґрунтованими та такими, що суперечать положенням ст.ст. 141 та 153 СК України.

Із врахуванням викладеного, суд дійшов належного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та необхідним зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з сином та у його вихованні, а також визначити спосіб участі ОСОБА_1 у його вихованні у виді систематичних щотижневих спілкувань кожної суботи з 10 по 12 год. у присутності матері.

При цьому сторони не позбавлені можливості в подальшому спільно змінювати способи та порядок спілкування батька з дитиною, зокрема і шляхом укладення згідно із положеннями ст.157 СК України відповідного договору.

Оскільки суд вважає, що вимоги позивача задоволені на половину, керуючись ст.88 ЦПК України, в рахунок повернення судового збору з відповідача слід стягнути 121 грн. 80 коп. (243,6 грн. : 2).

Керуючись ст.10, ст.ст.212- 215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та у його вихованні.

Встановити ОСОБА_1 порядок його участі у вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у формі систематичних побачень з ним кожної суботи з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. в присутності матері дитини.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 121 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д. В. Сізов