УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Амеліна В.І., Остапчука Д.О.,Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2003 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_7 аліменти на утримання їх сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення ним повноліття.

28 грудня 2005 року рішенням Подільського районного суду м. Києва позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 листопада 2005 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

12 січня 2015 року ухвалою апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу повернуто скаржнику з тих підстав, що відповідач не дотримався визначеного законом порядку (ст. ст. 361-365 ЦПК України) для перегляду судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а справу направити на новий розгляд до цього суду, мотивуючи свої вимоги тим, що судом порушено норми процесуального права та позбавлено його права на доступ до правосуддя.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд виходив з того, що відповідач не дотримався передбаченого законом порядку подання заяви про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки це суперечить вимогам процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2005 року Подільським районним судом м. Києва ухвалено рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_6 та стягнення з ОСОБА_7 аліментів на утримання їх сина ОСОБА_9.

Не погодившись з рішенням, 17 листопада 2014 року відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив прийняти апеляційну скаргу до розгляду, поновити строк на її подання, скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ч. 1 ст. 292 ЦПК України).

Вимоги до форми та змісту апеляційної скарги визначені ст. 295 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу, суд апеляційної інстанції не дав належної оцінки обставинам справи про те, що відповідач, подавши апеляційну скаргу, скористався своїм правом на оскарження в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції на підставі ст. 292 ЦПК України та не ставив питання про його перегляд за нововиявленими обставинами (ст. ст. 361-365 ЦПК України), а тільки посилався на наявність рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року про виключення відомостей про його батьківство з актового запису про народження ОСОБА_9, як на обґрунтування вимог апеляційної скарги та підставу для скасування рішення про стягнення аліментів та відмову в задоволенні позову.

Апеляційний суд не виконав вимог процесуального права щодо перевірки відповідності апеляційної скарги формі та змісту та вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а вказавши, що відповідач в апеляційній скарзі посилається на нововиявлені обставини, однак він порушив порядок подання відповідної заяви, не з'ясував, чи є ці посилання підставою для висновку про те, що відповідач подав саме таку заяву, не звернув уваги на те, що таким чином відповідач обґрунтував свою апеляційну скаргу.

Не врахував, що у разі встановлення невідповідності змісту апеляційної скарги вимогам ст. 295 ЦПК України та її оформлення, вона може бути залишена без руху з наданням заявнику строку для усунення виявлених недоліків, як визначено ст. ст. 121, 297 ЦПК України, а не повернута скаржнику, постановив помилкову ухвалу про повернення апеляційної скарги, чим порушив порядок, встановлений законом для вирішення цього питання, та позбавив відповідача права на оскарження судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити, ухвалу апеляційного суду скасувати, а вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд, як передбачено ст. 342 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2015 року скасувати, вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян
Судді: В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко