Справа № 191/3578/14-ц
Провадження № 2/191/36/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Синельникове

11 березня 2015 року Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судці - Черкової Н.Т.

за участю секретаря - Куслій А.В.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до свого сина ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 07 липня 1977 року він уклав шлюб з ОСОБА_4, який на теперішній час розірваний з 1992 року. Але після розірвання шлюбу вони проживали однією сім'єю з дружиною та дітьми до березня 2014р. Від шлюбу з нею він має двох дітей - дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу він захворів і йому була встановлена І група інвалідності, довічно. В даний час йому важко самостійно пересуватися, він є повністю непрацездатним і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Він отримую пенсію, тяжко хворіє, потребує стаціонарного лікування 2 рази на рік, а також постійно приймає ліки (від гіпертонії та серцево-судинні препарати). Кожен місяць на придбання ліків він витрачає суму близько 300-00 грн. Інших джерел доходів, окрім пенсії, не має, тому його матеріальне становище є вкрай нужденним. Він потребує стороннього догляду, у зв'язку з тим, що його діти не надають допомоги, він вимушений час від часу наймати сторонніх людей для допомоги і витрачати на це додаткові кошти. Це також ставить його у тяжке матеріальне становище.

Позовних вимог до дочки він не заявляю з тих підстав, що вона не працює та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Син також офіційно не працює, але займається підприємницькою діяльністю, має постійний доход, будує великий будинок. Утриманців не має і тому має можливість надавати йому матеріальну допомогу. У зв'язку з зазначеним просить стягувати з ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в м. Синельникове Дніпропетровської області, аліменти на його користь у розмірі 600.00 грн. щомісяця до його смерті.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, пояснив, що батько все життя зловживав алкогольними напоями, ображав його з сестрою та їх матір, матеріально ніколи їм не допомагав, вважає, що батько не має права претендувати на аліменти.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вважає, що підстав у позивача вимагати аліменти на своє утримання немає, так як він все життя витрачав кошти на себе, матеріальним станом сім'ї та успіхами дітей у школі ніколи не цікавився. Отримувати аліменти з дітей він просто не має морального права.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що 07 липня 1977 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 який був розірваний в 1992 року. Від шлюбу вона з позивачем має двоє дітей: сина ОСОБА_3 та доньку ОСОБА_5. Крім їх спільних дітей у позивача є ще троє дітей від першого шлюбу. Після розірвання шлюбу, ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дітей ніколи не надав, на аліменти вона не подавала, так як знала, що він все одно не буде їх платити. Матеріально допомагала лише мати позивача. Позивач вигнав її з дітьми з квартири.

Через нестачу коштів їх діти не змогли здобути освіту після закінчення школи, були завжди погано одіті. Все їх з позивачем спільне життя позивач зловживав алкогольні напої, через що в нього зараз «цероз печінки». Під час спільного проживання позивач її бив, приводив в їх квартиру чужих жінок. Вважає, що позивач не має права вимагати від дітей аліменти.

- Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що позивач її батько. Батьки розірвали шлюб у 1992 році. Батько матеріальної допомоги на їх з братом утримання ніколи не надав, все життя пив, ображав маму, виганяв їх з квартири. Через нестачу коштів вона була вимушена на 2-му курсі технікуму йти працювати, щоб оплатити собі навчання. На даний час вона з батьком зовсім не спілкується. Вважає, що батько не має права вимагати від її брата аліменти.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що вона сестра дружини позивача. Вони розведені з 1992 року. Її сестра завжди матеріально тягнула всю сім'ю на собі. Після розлучення вони проживали разом, так як сестрі нікуди було йти. Позивач бив її сестру, вона його боялася, через це не подавала на аліменти.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представників, свідків, дослідивши матеріали справи, та оцінивши все у сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач є рідним батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до якого позивач зазначений його батьком (а.с.64); згідно копії пенсійного посвідчення ОСОБА_2, вид пенсії: по інвалідності 1 групи, довічно (а.с.З); як вбачається є довідки №1081, виданої Управлінням Пенсійного Фонду України, розмір пенсії позивача ОСОБА_2 на час звернення з позовом складає 1427 грн.29 коп. (а.с.4);

Судом також досліджені документи, які долучені до матеріалів справи: квитанції про витрати на ліки (а.с. 15-38, 51-61); копія трудової книжки ОСОБА_2 (а.с.65); архівна довідка №558 від 06.11.2007 року про нарахування заробітної плати ОСОБА_2 з 1986 по 1990 роки (а.с.66); копія виписки з рішення Синельниківського міського народного суду Дніпропетровської області від 30.01.1991 року про розірвання шлюбі між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.67); копії квитанцій про оплату комунальних послуг (а.с.68-69); копія договору про надання послуг між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (а.с.71); довідки з Синельниківської ЦРЛ про стан здоров'я ОСОБА_2 (а.с.72-73), довідки квартального комітету.

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, позивач продав свою частку в квартирі разом з відповідачем в 2012 році, загальна вартість якої склала 81542 грн. (а.с.74).

Відповідно до ст.ст.202 Сімейного Кодексу України - повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Дочка, син зобов'язані утримувати своїх матір, батька незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Цей обов'язок обумовлений лише фактом походження, зареєстрованим відповідно до статей 122,125 СК України.

Та обставина, що мати дитини не пред'явила у свій час позову до її батька про стягнення аліментів або після задоволення позову не подала виконавчого листа для примусового стягнення аліментів, не є перешкодою до виникнення згодом у батька права на утримання від повнолітніх дітей. Право на утримання від дочки, сина батьки мають за умови, що є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом 1, II, чи III групп.

Якщо є кілька дочок, синів, то їхній обов'язок щодо утримання матері, батькане є солідарним. У зв'язку з цим аліментимають бути присуджені з кожногоз них окремо.

Згідно зі ст.205 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Виходячи з вищенаведеного, дослідивши позовні вимоги та долучені до позову письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання батька ОСОБА_2, в розмірі 600 грн. щомісячно, підлягають задоволенню частково в розмірі 400 грн., так як позовні вимоги про стягнення аліментів розмірі 600 грн. не обґрунтовані в позовній заяві та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні будь-якими доказами.

Так, суду не надано доказів про фактичні витрати на придбання ліків. З наданих чеків на придбання ліків не вбачається, що вони були придбані безпосередньо позивачем та на підставі відповідного лікарського призначення.

Суд також критично відноситься до договору, долученого до матеріалів справи, укладеного між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_9 на виконання відповідних послуг та робіт, оціненого в 300 грн., так як договір не має будь-якого юридичного обґрунтування.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд також виходив з того, що відповідач має свою сім'ю, престарілу матір, постійного заробітку не має.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави, тому суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 202-205 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р ІШ И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, який народився м. Синельникове Дніпропетровської області, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, тимчасово не працюючого, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, інваліда 1 групи, паспорт серії НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, аліменти на утримання батька у розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 28.07.2014 року, до його смерті. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2. на користь держави в особі Управління Державного казначейства України у м. Синельникове Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області, р/р: 0034, Банк одержувача: Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, МФО: 805012, КБКД: 22030001, судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя: Н. Т. Черкова