Справа № 509/4647/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Кіліян О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 Володимирівни;заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі

про

встановлення факту батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2015 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від якого 18.11.2014 року народжено ОСОБА_3, посилаючись на те, що 14.03.2003 року між заявницею та гр. ОСОБА_2 укладено шлюб, про що зроблено актовий запис за № 114 Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського РУЮ 14.03.2003р. Серія 1-ЖД № 113171. Прізвище у шлюбі ОСОБА_1 не змінювала. Від цього шлюбу народилося 2 дітей: ОСОБА_4, 24.08.2003р.н. та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 21.05.2009 року шлюб між чоловіком ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено запис за № 184 ОСОБА_6 1-ЖД № 075752. Згодом, з 2013 року заявниця та ОСОБА_2 поновили спільне проживання однією сімєю і сумісно вели господарство, виховували та утримували сина та доньку, повторно шлюб не укладаючи. 18.11.2014 року народилася ще одна дитина ОСОБА_3. У свідоцтві про народження № 12032 від 26.11.2014р. ОСОБА_3 в графі «батько» прізвище батька дитини записано за вказівкою ОСОБА_1 як ОСОБА_7. 19.07.2015 року ОСОБА_2 помер.

26.08.2015 року заявниця звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі, (яким складено актовий запис про народження ОСОБА_3) із заявою щодо внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_3 в графу «батько дитини». 08.09.2015р. з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі отримано відповідь№ 4865/12.6 35, з якої вбачається неможливість одержання документу, у який були б внесені заявлені зміни.

В судовому засіданні заявниця підтримала у повному обсязі зазначену заяву.

Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином .

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України. Згідно із ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які як і інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказі, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи та розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги доказів, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Частинами 3, 4 статті 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображує в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Пунктом 5 частини 2 статті 234 ЦПК України передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно статтям 256, 258 цього кодексу заява повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим нормам ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту. У заяві повинно бути зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується; до заяви повинні бути приєднані довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матірю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Пленумом Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав і обовязків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права і обовязки визначаються на підставах, передбачених СК. При розгляді справ названих категорій суди мають ураховувати, що відповідно до п. 2 розділу VII «Прикінцеві положення» СК норми законодавства, які регулювали шлюбно-сімейні правовідносини, втратили чинність із 1 січня 2004 року, за винятком норм розділу V «Акти громадянського стану» Кодексу про шлюб та сімю України (КпШС ), які зберігають чинність у частині, що не суперечить Сімейному кодексу, до прийняття спеціального закону.

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 Сімейного кодексу України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилась не раніше 1 січня 2004 року суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням номр цивільного процесуального законодавства.

Приписами статті 130 Сімейного кодексу України встановлено те, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Згідно статті 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до статті 160 Кодексу про шлюб та сім'ю України (Кодекс введено в дію з 1 січня 1970 року Законом Української РСР від 20 червня 1969 року N 2006-VII Із змінами і доповненнями, який втратив чинність зі вступом у дію Сімейного кодексу України, крім розділу V "Акти громадянського стану", який зберігає свою чинність у частині, що не суперечить Сімейному кодексу України від 10 січня 2002 року N 2947-III, до прийняття спеціального закону, відділи реєстрації актів громадянського стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення) управлінь юстиції проводять реєстрацію народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові, приймають заяви громадян про внесення змін, доповнень, поновлення, а також анулювання записів актів громадянського стану та у встановленому порядку зберігають актові книги.Статтею 188 зазначеного вище кодексу реєстрація встановлення батьківства провадиться в органах реєстрації актів громадянського стану за місцем проживання одного з батьків, або за місцем реєстрації народження дитини, або за місцем постановлення рішення суду про встановлення батьківства. Статтею 189 передбачено порядок реєстрації встановлення батьківства. Остання провадиться на підставі спільної заяви батьків або судового рішення. На підставі акта про встановлення батьківства органи реєстрації актів громадянського стану вносять відомості про батька в актовий запис і видають нове свідоцтво про народження дитини (Ст. 190 Кодексу про шлюб та сім'ю України).

ОСОБА_8 134 Сімейного кодексу України регламентує внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства - на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Заяви про встановлення факту батьківства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 Сімейного кодексу України -при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Для правильного вирішення питання про встановлення факту батьківства (материнства) необхідно мати документита докази, котрі в силу ст.ст. 60, 131 ЦПК України повинні бути надані сторонами або витребувані суддею за клопотанням сторін, а саме: 1. докази, підтверджуючі, що імовірний батько (мати) померли: свідоцтво про їх смерть чи копія; рішення суду про встановлення факту смерті або реєстрації смерті; рішення суду про обявлення громадянина померлим. 2. Докази, підтверджуючі, що сторони у період зачаття дитини жили однією сімєю у фактичному шлюбі: довідки з ЖЕУ, вуличного комітету, селищної ради, особові рахунки. 3. Докази, підтверджуючі що померлий та мати дитини займались його вихованням, піклувались про нього під час хвороби, тощо. 4. Докази сумісного утримання дитини з його матірю: чеки, квитанції, переводи грошей на імя матері дитини на утримання дитини; особисте придбання та вручення дитині одягу, іграшок. 5. Сімейні фото, кіно- та фотозйомка; висловлювання про народження дитини своїм колегам, родичам, друзям, котрі, будучи допитаними у якості свідків, ці факти підтвердили.

Так, на підтвердження та обґрунтування факту батьківства ОСОБА_2 заявницею надано суду копії відповіді з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 08.09.2015р. про неможливість внесення змін до актового запису не інакше, як за рішенням суду; свідоцтво про укладання шлюбу; Свідоцтво про розірвання шлюбу; Свідоцтво про народження ОСОБА_9; Свідоцтво про народження ОСОБА_5; Свідоцтво про народження ОСОБА_3; Свідоцтво про смерть ОСОБА_2; Акти депутату Овідіопольської селищної ради від 20.08.2015р.; чотири письмові заяви від 18.11.2015р. з боку батьків померлого ОСОБА_2 та батьків ОСОБА_1

Судом встановлено, що згідно Акту обстеження житлово побутових умов, виданого депутатом Овідіопольськоїселищної ради 20.08.2015 року, заявниця та ОСОБА_2 з 2013 року мешкали сумісно та вели спільне господарство. Перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у листопаді 2014 року народився син ОСОБА_10

Дослідженими у суді письмовими заявами від 18.11.2015 р. з боку батьків покійного ОСОБА_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_11 підтверджується факт поновлення спільного проживання ОСОБА_1 з їх сином з 2013 року, від чого народилася їх третя онука ОСОБА_3.

Також письмовими заявами від 18.11.2015 р. з боку батьків заявниці батька: ОСОБА_12 та ОСОБА_13, Судом засвідчено факт того, що ОСОБА_2 з 2013 року поновив сумісне проживання однією сімєю з їх донькою ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу в органах ДРАГС, і факт того, що 18 листопада 2014 року у них народилася третя спільна дитина ОСОБА_3.

Виходячи з фактичних обставин, що містяться у матеріалах справи, враховуючи те, що:починаючи з 2013 року ОСОБА_1 поновила своє спільне проживання з колишнім чоловіком ОСОБА_2 однією сімєю та вони вели спільне господарство, мали єдиний сімейний бюджет, виховували та утримували сина і доньку без реєстрації акту цивільного ОСОБА_8 народився після 1 січня 2004 року;запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України;у свідоцтві про народження ОСОБА_3 в графі «батько» за вказівкою заявниці записано прізвище батька ОСОБА_7, а не ОСОБА_2; 19.07.2015 року ОСОБА_2 помер; у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду;з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції заявниці неможливо отримати документ про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_3 без рішення суду;те, що за рішенням суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження; частиною 2 статті 259 ЦПК України передбачено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, - заява про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 57-60, 212, 234, 257, 259 ЦПК України; 128, 130, 134, 135 Сімейного кодексу України; 160, 188, 189, 190 Кодексу про шлюб та сімю України, суд-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_14 Володимирівни про встановлення факту батьківства задовольнити;

Встановити факт батьківства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, від якого 18.11.2014 року народжено ОСОБА_3;

Зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі внести зміни до актового запису про народження № 12032 від 26.11.2014р. серії І ЖД № 418112, складеного на ОСОБА_3 : в графі «Батьки» з прізвища ім"я по-батькові «Пушкаренко Олександр Сергійович» на «Чумак Олександр Сергійович»; число, місяць, рік та місце народження дитини залишити без змін;

Зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції видати нове Свідоцтво про народження ОСОБА_3, враховуючи зазначені зміни.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Суддя А.І. Бочаров.