Справа № 296/6064/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" травня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря Давиденко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Житомир цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування заподіяної моральної (немайнової) шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, де вказала, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з дітьми - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, колишнім чоловіком ОСОБА_6, колишнім свекром - ОСОБА_2 та колишньою свекрухою ОСОБА_3.

З 2008 року, після розірвання шлюбу з ОСОБА_6, його батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно розповсюджують про неї плітки, створюють конфліктні ситуації з метою вчинення сварки, під час яких завдають тілесні ушкодження, погрожують фізичною розправою, ображають нецензурною лайкою, принижують честь і гідність шляхом створення неможливих умов проживання в квартирі та ін..

Посилаючись, на те, що вказаними діями відповідачів їй заподіяна моральна шкода, позивач просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку 24 360 гривень на відшкодування спричиненої шкоди.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з викладених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідачів позов не визнали, посилаючись на те, що відповідачі не здійснювали будь-яких дій, які б могли завдати позивачу моральної шкоди. Також просили застосувати строки позовної давності до вимог позивача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач зареєстрована та проживає в двохкімнатній квартирі АДРЕСА_1.

За вказаною адресом також зареєстровані та проживають її діти - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та колишній свекор із свекрухою ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Колишній чоловік - ОСОБА_6 в квартирі проживає періодично.

З 1993 року позивач перебувала в шлюбі з ОСОБА_6 по 2008 рік. Вказана сторона не заперечувалась відповідачем та представником відповідачів.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків діти позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5 показали, що з часу розлучення батьків, їх дід і баба ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали зневажливо ставитися до їх матері та ображати її. Це виражалося в тому, що вони виганяли її з квартири, не дозволяють митися у ванній, прати речі в наслідок чого мати вимушена ходити до знайомих людей щоб помитися і випрати речі. Крім цього, в одну із зим, коли вони разом з матір'ю повернулися з села додому, то виявили, що їх речі знаходяться на коридорі. Дід з бабою відмовилися їх пускати до квартири і вони були вимушені силою до неї заходити. Також свідки пояснили, що відповідачі не давали матері занести в квартиру ліжка та інші меблі, у зв'язку з чим довгий час вона була вимушена спати на підлозі, складати речі на табуретках, а продукти харчування під столом. Вказані дії відповідачів продовжуються і на теперішній час.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили покази ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і крім цього пояснили, що працюють разом з позивачем і бачили як ОСОБА_1 на роботі перебувала у пригніченому стані, плакала, розповідала про те, що свекор та свекруха створюють неможливі для проживання умови.

Судом також встановлено, що 07.12.2009 р. ОСОБА_3 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із скаргою приватного обвинувачення, в якій вказала, що ОСОБА_1 у відсутність усіх мешканців квартири і без їх згоди змінила обстановку у квартирі, викинула з кімнати шафу разом з речами, які були в ній, а саме: куртку вартістю 300 гривень, в яку було вшито 5 000 доларів США.

Вироком Корольовського районного суду від 22 квітня 2010 року ОСОБА_1 виправдано (а. с. 11).

Суд погоджується з доводами позивача про те, що діями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 які виразилися у безпідставному поданні скарги приватного обвинувачення, в обранні у зв'язку з цим відносно позивача запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, перебуванні в статусі підсудної, приниженні гідності шляхом створення принизливих умов проживання, ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода, яка полягала в моральних і фізичних стражданнях, викликаних неправомірною поведінкою відповідачів, необхідності докладання значних моральних та фізичних зусиль для організації свого життя і життя неповнолітніх дітей, відстоювання порушених прав.

Враховуючи характер моральних страждань, їх тривалість, ступінь доведеності їх в суді, суд стягує з відповідачів в солідарному порядку на корить позивача на відшкодування спричиненої моральної шкоди 4 000 гривень.

Оскільки судом встановлено що моральну шкоду позивачу було завдано шляхом приниження її гідності, відповідно до статті 268 ЦПК України, суд не застосовує до вимог позивача строків позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в рівних частках, по 121грн. 30 коп. з кожного.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 169, 179, 209, 215, 224, 225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування спричиненої моральної шкоди 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., а саме: в рівних частках по 121 (сто двадцять один) грн. 30 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський