Справа № 2-680/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Палюх Н.М.

при секретарі: Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою, в якій просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 37263990 від 23.12.2013 р., винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_2 В обґрунтування скарги зазначила, що на виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі № 2-680, яким зобовязано ЗАТ «Керамічний завод» вселити ОСОБА_1 на ліжко-місце у жиле приміщення гуртожитку ЗАТ «Львівській керамічний завод» по вул. Низинній, 17 у м. Львові, 14.02.2011 року було видано виконавчий лист. Ухвалою суду від 22.02.2013 року змінено сторону виконавчого провадження ВП № 37263990 із ЗАТ «Керамічний завод» на територіальну громаду м. Львова в особі Львівської міської ради. 23.12.2013 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та, як підставу, вказано про неможливість виконання рішення суду без участі боржника. Вважає дану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам закону, просить скаргу задовольнити.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримала повністю з підстав викладених в ній, просила таку задовольнити.

Представник заінтересованої особи відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області проти задоволення скарги заперечив та зазначив, що дії державного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Просить в задоволенні скарги відмовити.

Представник Львівської міської ради в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив і суд вважає за можливе розглянути скаргу у його відсутності.

Заслухавши пояснення заявника та представника відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області, дослідивши матеріали скарги та матеріали справи № 2-680/11, оглянувши матеріали виконавчих проваджень, зясувавши обставини справи, суд приходить до переконання, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.383, 384 ЦПК України та ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, в іншому випадку його рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно із ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13 січня 2011 року вирішено ОСОБА_1, зареєстровану ІНФОРМАЦІЯ_1, вселити на ліжко-місце у жиле приміщення гуртожитку ЗАТ «Львівській керамічний завод» по вул. Низинній, 17 у м. Львові. На виконання даного рішення 14 лютого 2011 року було видано виконавчий лист № 2-680/2010.

Як вбачається з матеріалів справи № 2-680/11, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова 22.02.2013 року задоволено подання державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ про заміну сторони виконавчого провадження із ЗАТ «Керамічний завод» на територіальну громаду м. Львова в особі Львівської міської ради.

Згідно постанови державного виконавця відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 23.12.2013 року виконавче провадження ВП №37263990 з примусового виконання виконавчого листа № 2-680/2010 виданого 14.02.2011 р. Залізничним районним судом м. Львова закінчено. Із змісту вказаної постанови вбачається, що постановою державного виконавця від 14.05.2013р. на боржника (Львівська міська рада) накладено штраф в сумі 680,00 грн. Одночасно, вимогою державного виконавця, повторно зобовязано боржника, відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», виконати рішення суду. Боржником рішення суду не виконано, тому постановою державного виконавця від 29.07.2013 р. на боржника накладено штраф в сумі 1360,00 грн. 23.12.2013 р. державним виконавцем скеровано подання (повідомлення ) в Головне управління внутрішніх справ у Львівській області про внесення даних до реєстру досудових розслідувань стосовно боржника за ознаками складу злочину.

Копію даної постанови від 23.12.2013р. було скеровано ОСОБА_1, Львівській міській раді та Залізничному районному суду м.Львова, що підтверджується супровідним листом від 23.12.2013р. /а.с.32 ВП №37263990/.

З матеріалів виконавчого провадження ВП №37263990 вбачається, що в гуртожитку по вул. Низинній, 17 у м. Львові відсутні вільні кімнати та ліжко-місця /а.с.16/. 23.07.2013р. на засіданні громадської комісії з житлових питань при виконкомі розглядалось питання ОСОБА_1 щодо виконання рішення Залізничного районного суду м.Львова, яка рекомендувала надати ОСОБА_1 вільне нежитлове приміщення (пл.16,6 кв.м) в гуртожитку по вул.Шевченка, 372 у м.Львові, з подальшим проведенням його у житлове /а.с.23,24/. Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 786 „про надання статусу житлового нежитловому приміщенню у гуртожитку на вул.Т.Шевченка, 372 від 04.10.2013р. надати статус житлового нежитловому приміщенню у гуртожитку на вул.Т.Шевченка, 372, позначивши це приміщення у технічному паспорті цифрою III та присвоївши йому номер 535; ЛКП „Сяйво зняти гр.ОСОБА_1 з реєстрації з ліжко-місця у гуртожитку на вул.Низинній, 17; Шевченківській районній адміністрації укласти договір житлового найму з гр.ОСОБА_1 на житлове приміщення №535, що складається з однієї кімнати (житл. пл.16,6 кв.м), спільної кухні та спільних комунальних вигод, у гуртожитку на вул.Т.Шевченка, 372 на сімю з 2-х осіб (вона, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2) /а.с.26/. Заявою від 15.08.2013р. ОСОБА_1 погодилась на укладення договору найму на приміщення №535 по вул.Т.Шевченка, 372 у м.Львові /а.с.27/.

З матеріалів виконавчого провадження ВП №43471228 вбачається, що 21.05.2014р. ОСОБА_1 повторно предявила до виконання виконавчий лист № 2-680/2010 від 14.02.2011р. Постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 28.05.2014р. відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-680/2010 від 14.02.2011р. про вселення ОСОБА_1 на ліжко-місце у жиле приміщення гуртожитку ЗАТ «Львівській керамічний завод» по вул. Низинній, 17 у м.Львові, на підставі ст.ст.26 ч.1 п.8, 50 Закону України „Про виконавче провадження. Копія вказаної постанови була скерована ОСОБА_1 28.05.2014р.

За наведеного, ОСОБА_1 ще в травні 2014 році повинна була дізнатися про оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 37263990 від 23.12.2013р. З даною скаргою вона звернулася до суду лише 23 червня 2015р., тобто з пропуском строку, встановленого законом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відтак, суд приходить до переконання, що дії державного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.12.2013р. відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», вчинені в межах повноважень державного виконавця, так як ним було повністю дотримано порядок передбачений ч. 3 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: накладено на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону, внесено подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Керуючись ст. 386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд-

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 37263990 від 23.12.2013 р., винесеної державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: