Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.03.2015 р. 145/251/15-ц

2/145/281/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Маловулизької сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 4,6634 га та 3.0261 га розташована на території Маловулизької сільської ради Тиврівського району, а також право на земельну частку (пай) розміром 3.74 в умовних кадастрових гектарах.

Право власності померлої на земельні ділянки площею 4,6634 га (кад. № :02:001:0014) та 3.0261 га. (кад.№ :02:003:0030), розташовані на території Маловулизької сільської ради Тиврівського району посвідчувалося державними актами про право власності на земельну ділянку серії IV - ВН № 020667 та серії ЯЕ № 167382. Право на земельну частку (пай) розміром 3.74 в умовних кадастрових гектарах на території Маловулизької сільської ради, баба успадкувала (в порядку ст. 549 ЦК УРСР) після смерті своєї сестри ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Право на земельну частку (пай) ОСОБА_5 отримала на підставі рішення Тиврівської РДА від 17.09.1996р. (№270-р) при розпаюванні земель КСП «Дружба», розташованого на території Маловулизької сільської ради.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла йому. На момент відкриття спадщини заповіт не змінено і не скасовано. Осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні - немає.

Він звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті баби за заповітом до державного нотаріуса Тиврівського району, відповідно до ст. 1269 ЦК України (спадкова справа № 54-2012/52550169). В нотаріуса він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3.0261 га. На підставі рішення Тиврівського районного суду від 17.09.2013 р. за ним визнано право власності на земельну ділянку площею 4,6634 га (кад. № :02:001:0014) в порядку спадкування за заповітом.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) за заповітом він не має можливості в зв'язку з тим, що ОСОБА_4, вступивши у фактичне володіння спадщиною, юридично не оформила спадкових прав на земельну частку (пай) після смерті своєї сестри ОСОБА_5 Крім того, втрачено оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай). В газеті «Маяк» № 11-12 від 13.02.2015р. зроблено оголошення про втрату сертифікату про право на земельну частку (пай), виданого10.10.1996 р. на ім'я ОСОБА_5

Рішенням Тиврівського районного суду від 14.01.2015р. встановлено факт, що ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мала Вулига Тиврівського району була сестрою ОСОБА_4 та факт, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мала Вулига. Рішення суду набрало законної сили 27.01.2015 р.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини встановленні рішенням суду, цивільних, адміністративних справах, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Так, до складу спадщини, відкритої після смерті його баби ОСОБА_4, входить земельна частка (пай) площею 3, 74 ум. кад. га., розташована на території Маловулизької сільської ради Тиврівського району, нормативно-грошовою оцінкою - 105 961 грн. 80 коп.

Просить визнати за ним, ОСОБА_2, право на земельну частку (пай) розміром 3,74 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Маловулизької сільської ради Тиврівського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мала Вулига Тиврівського району.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача Маловулизької сільської ради в судове засідання не з'явився, просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Відповідно до положень ст.5 ЗК України (1990 року), земля могла належати громадянам на праві колективної власності.

Відповідно до ст.17 ЗК України, передача земельних ділянок у колективну та приватну власність проводилась Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Згідно з Указом Президента України "Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 8.08.1995 р. № 720/95 право на земельну частку (пай) мали усі члени КСП, внесені до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 р. №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010р. № 2), член колективного сільськогосподарського підприємства (КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 11 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець має право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, до складу спадщини якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 3.74 в умовних кадастрових гектарах, яке вона отримала на підставі рішення Тиврівської РДА від 17.09.1996р. (№270-р) при розпаюванні земель КСП «Дружба», на території Маловулизької сільської ради, що стверджувалось сертифікатом про право на земельну частку (пай), виданого 10.10.1996 р. на ім'я ОСОБА_5., оригінал якого втрачено, про що в газеті «Маяк» № 11-12 від 13.02.2015 р. (а.с.12) зроблено оголошення., випискою Держземагенства у Тиврівському районі 3 01-9/343 від 12.02.2015 р. (а.с.14).

Рішенням Тиврівського районного суду від 14.01.2015 р. (а.с.10-11) встановлено факт, що ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мала Вулига Тиврівського району була сестрою ОСОБА_4, та факт, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мала Вулига. Рішення суду набрало законної сили 27.01.2015 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, право на земельну частку (пай) розміром 3.74 в умовних кадастрових гектарах, на території Маловулизької сільської ради, яке вона успадкувала в порядку ст. 549 ЦК УРСР після смерті своєї сестри ОСОБА_5

Позивач - спадкоємець в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, спадщину прийняв, подавши відповідну заяву до Тиврівської державної нотаріальної контори, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає, що стверджується довідкою Тиврівської державної нотаріальної контори №206/01-16 від 03.03.2015 р. та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №39778723 від 03.03.2015.

Вартість земельної ділянки становить 105961, 80 грн., що стверджується витягом про нормативно - грошову оцінку відділу Держземагенства у Тиврівському районі Вінницької області № 01-9/343 від 12.02.2015 р.

Заборони на спадкове майно немає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.5, 17 ЗК України (1960 р.), ст.549 ЦК України (1963 р.), Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р.,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 3,74 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Маловулизької сільської ради Тиврівського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мала Вулига Тиврівського району.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.