Номер провадження: 22-ц/785/2089/15
Головуючий у першій інстанції Гайда-Герасименко О.Д.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Комаровської Н.В., Короткова В.Д.

з участю секретаря - Колмакова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приват Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2014 року, -

встановила:

У жовтні 2014 року ПАТ КБ "Приват Банк" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту і в обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.06.2009 року відповідачка ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач своїх зобов'язань по погашенню кредиту не виконала та станом на 30.09.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 16689 грн.

Позивач просив суд стягнути на користь Банку з ОСОБА_3 заборгованість за договором кредиту у розмірі 16689 грн. 86 коп.

Судом першої інстанції ухвалено заочне рішення у відсутність сторін.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2014 року позовну заяву ПАТ КБ "Приват Банк" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за договором кредиту № б/н від 27.06.2009 року у розмірі 16689 грн. 86 коп. та судові витрати.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 18.11.2014 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а заочне рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Задовольняючи позов ПАТ КБ "Приват Банк" і стягуючи з відповідача 16689,86 грн. , суд першої інстанції виходив з того, що за кредитним договором, укладеним 27.06.2009 року між ПАТ КБ " Приват Банк" та ОСОБА_3 ,у позивача виникло право звернення з вимогою про стягнення заборгованості в зв'язку із невиконанням взятих за договором зобов'язань, а відповідач повинен відповідати за порушення зобов'язання.

При цьому суд обґрунтовано керувався умовами укладеного договору кредиту ,а також статтею 1054 ЦК України,за якою банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові за кредитним договором у розмірі та на умовах,встановлених договором,а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК Українипозичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої само якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.06.2009 року відповідач ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що відповідач ОСОБА_3 не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 підписала договір кредиту , погодилася з умовами договору та отримала кредитну картку , отримувала кошти та частково погашала кредит.

Відповідно до п.3.2, 3.3 Умов та правил надання батьківських послуг, сторони передбачили , що ОСОБА_3 дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити кредитний ліміт).

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.3.13. Умов та правил надання батьківських послуг ,сторони передбачили , що строк дії договору автоматично пролонговується на строк зазначений в п.1 Умов .

Відповідно до довідки ПАТ КБ "Приват Банк" строк дії картки становить до 01.05.2017року.

Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, збільшував кредитний ліміт,яким відповідач користувалася .

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання батьківських послуг, ОСОБА_3 зобов'язалася погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Сторони в п.8.6 Умов та правил надання батьківських послуг передбачили , що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 діб, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач ОСОБА_3 свої зобов'язання за договором кредиту виконувала неналежним чином , внаслідок чого станом на 30.09.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 16689 грн., яка складається з:

- 11100 грн. - заборгованість за кредитом;

- 3918,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 400 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

770,95 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості , який узгоджується з Умовами надання банківських послуг та матеріалами справи.

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неповного встановлення судом першої інстанції обставин справи та невідповідності висновку суду першої інстанції в частині неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань по погашенню кредиту , оскільки такі доводи спростовуються розрахунком заборгованості ,в спростування якого відповідачем ,всупереч до вимог ст.60 ЦПК України доказів не надано.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що Банк безпідставно звернувся до суду з позовом до спливу строку дії договору кредиту , оскільки відповідно до п.5.2 Умов надання банківських послуг , сторони передбачили право Банку дострокового звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості у разі порушення відповідачем строків платежу або умов Договору кредиту.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те,що суд першої інстанції не витребував з Банку оригінали банківських документів та дані про заборгованість, оскільки розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та випискою розрахунку ,які відповідачем не спростовані.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а заочне рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

В.Д. Коротков

Н.В. Комаровська