Справа № 216/894/15-ц
Провадження № 2-н/216/7/15
У Х В А Л А

про залишення без руху

11 березня 2015 року суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства № 1 про видачу судового наказу про примусове стягнення боргу з ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 підприємство № 1 звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про примусове стягнення боргу з ОСОБА_2.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу, суд встановив, що її подано з порушенням ч. 5 статті 98 ЦПК України, а саме: не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 5 ст. 98 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Заявник разом з заявою про видачу судового наказу надав клопотання про відстрочення від сплати судового збору у зв'язку з важким майновим станом підприємства, в якій вказує, що через, те, що КП № 1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, майновий стан заявника не дозволяє сплатити судовий збір через відсутність оборотних коштів на рахунках підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При дослідженні заяви та доданих до неї документів, а також клопотання про відстрочку сплати судового збору, суд дійшов висновку, що вони не містять обґрунтувань та доказів певного майнового стану заявника у контексті передбачених законом підстав для відстрочки сплати судового збору.

Крім того, п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах, зазначено, що у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

У зв'язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 98 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника та надає йому строк для усунення недоліків.

Оскільки заявником не сплачено судовий збір у встановленому законом розмірі, який складає 50 відсотків ставки, що визначається з оспорюваної суми у разі звернення до суду з позовом у порядку позовного провадження, вказану заяву необхідно залишити без руху, надати заявнику строк для усунення недоліків, одночасно роз'яснивши, що у випадку не виконання зазначених вимог заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Керуючись ст. ст. 98,99,197, 121, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Комунальному підприємству № 1 у клопотанні про відстрочення сплати судового збору.

Заяву Комунального підприємства № 1 про видачу судового наказу про примусове стягнення боргу з ОСОБА_2 - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків 3 (три) дні з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Мясоєдова