Справа № 203/4951/12 Провадження № 22-ц/772/1641/2015Головуючий в суді першої інстанції Карпінська Ю. Ф.
Категорія Доповідач Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого : Чорного В.І.

Суддів : Оніщука В.В.,Чуприни В.О.,

при секретарі : Кирилюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 10 квітня 2015 року за скаргою ОСОБА_2, з викликом стягувача - ОСОБА_4, державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції - Малової Меланії Володимирівни на дії державного виконавця щодо обчислення розміру заборгованості за аліментами та складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд зі скаргою на дії державного виконавця щодо обчислення розміру заборгованості за аліментами та складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, вказуючи, що він є боржником по виконавчому провадженню № 42718699 з виконання виконавчоого листа № 203/4951/12 від 07.11.2012 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму. За місцем роботи заявника бухгалтерією підприємства «Газомер» щомісячно проводиться нарахування та утримання аліментів згідно цього виконавчого листа, а тому заборгованості зі сплати аліментів він не має. Однак, державним виконавцем Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ Маловою М.В. заявнику нараховано заборгованість зі сплати аліментів за період з 06.09.2012 року по 19.02.2015 року в загальній сумі 27 059,56 грн., а саме: за 1 квартал 2013 року нараховано 51 935 грн., податок - 2596, 75 грн., виплачено 49338,25 грн. ? частина стягнення до сплати - 12334,56 грн. як заборгованість; за 3-й квартал 2013 року нараховано 62000 грн., податок - 3100 грн., виплачено - 58900 грн., ? частина стягнення до сплати - 14725 грн. як заборгованість. У зв'язку з цим, ОСОБА_2 просив визнати такі дії державного виконавця неправомірними та скасувати зазначений розрахунок.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10 квітня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги на дії державного виконавця, районний суд виходив з того, що державним виконавцем правомірно здійснено розрахунок заборгованості по аліментах на підставі наданої податковою інспекцією довідки про суми виплачених ОСОБА_2 доходів в період з 01.07.2012 року по 30.06.2014 року, а також з того, що заявником не вірно обрано спосіб захисту з огляду на те, що предметом розгляду є не дії державного виконавця по виконанню рішення суду, а заявник не погоджується саме з розрахунком заборгованості, тобто існує спір про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Судом встановлено, що на виконанні в Ленінському відділі ДВС Вінницького МУЮ перебуває виконавче провадження № 42718699 з виконання виконавчого листа № 203/4951/12 від 07.11.2012 року, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області на підставі рішення суду від 15.10.2012 року по справі № 203/4951/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, за яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 06 вересня 2012 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Державним виконавцем Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ Маловою М.В. на адресу боржника ОСОБА_2 було направлено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по вказаному виконавчому провадженню, згідно якого за період з 06.09.2012 року по 19.02.2015 року ОСОБА_2 було нараховано заборгованість по аліментах в загальній сумі 27059, 56 грн., а саме: за 1-й квартал 2013 року нараховано 51935 грн., податок - 2596,75 грн., виплачено - 49338,25 грн., до сплати (1/4 частина стягнення по виконавчому листу) - 12334,56 грн. як заборгованість; на 3-й квартал 2013 року нараховано 62000 грн., податок - 3100 грн., виплачено 58900 грн., до сплати (1/4 частина стягнення по виконавчому листу) - 14725 грн. як заборгованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 має постійне місце роботи і підприємство щомісячно здійснює відрахування аліментів за виконавчим листом.

Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів визначено постановою Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року.

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення (ч.1 ст. 195 СК України).

З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся в суд зі скаргою на дії державного виконавця, вважаючи, що діями посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушено його права.

Згідно п. 26 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, або у позовному провадженні.

Розглядаючи скаргу та відмовляючи в її задоволенні, на вищевказане суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку що дане питання повинно вирішуватися в порядку позовного провадження.

Тому, на думку колегії суддів, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгяд в суд першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 10 квітня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) В.І.Чорний

Судді: (підпис) В.В.Оніщук

(підпис) В.О.Чуприна

З оригіналом вірно: