ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1844/14-ц
Провадження № 2/210/189/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"02" вересня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чайкіної О.В.,

за участі секретаря судового засідання Севанян М.Б.,

особи, які беруть участь у справі: представник позивача: ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 представник відповідача адвокат ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.07.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. 16.03.2013 року сторони придбали за договором купівлі-продажу однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Покупцем у договорі виступив чоловік. Наприкінці 2013 року стосунки сторін погіршились, внаслідок чого вони припинили шлюбні відносини. Цей факт зумовив необхідність вирішення майнових питань щодо спільного майна, набутого у шлюбі. До переліку такого майна входить зазначена вище квартира та грошовий депозитний вклад у ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 70 000 грн. Договір банківського вкладу укладений 10.03.2013 року на імя відповідача, який виступає у правовідносинах вкладником. Договір банківського вкладу укладений на строк в один рік без права дострокового повернення суми вкладу.

У звязку з цим, після уточнення позовних вимог, позивач просить суд: ухвалити рішення, яким визначити частки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 в розмірі по 1/2 для кожного; визнати право власності ОСОБА_5 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2; визнати право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2; розподілити порівну між позивачем та відповідачем суму банківського вкладу у ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнувши з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача 1/2 частки вкладу в розмірі 35 000 грн..

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник заперечували щодо задоволення позову посилаючись на те, що за придбання спірної квартири як домовлявся, так і розраховувався батько відповідача. Також зазначає, що більша частина депозиту, а саме, 52 000 грн. були отримані від продажу автомобіля фольксваген пасат 1997 року випуску на який у батька відповідача було доручення.

Допитаний в залі судового засідання в якості свідка ОСОБА_6, який є батьком відповідача, показав, що він дійсно давав гроші на придбання квартири, однак, давав кошти саме для сімї.

Суд, вислухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 15 липня 2006 року між сторонами укладено шлюб (а.с. 5).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 13.04.2013 року придбано квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 23).

Крім цього, з довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на відповідача ОСОБА_3 дійсно були відкриті рахунки, по яким виплачено кошти: договір SAMDN3893 номер рахунку 9999 від 05.03.2013 на суму 1000,00 грн, закритий 27.08.2013, виплачена сума 6312,32 грн, залишок на 07.07.15 0,74 грн.; договір SAMDN4054 номер рахунку 1578 відкритий 05.03.2013 на суму 69000,00 грн, закритий 27.08.2013, виплачена сума 64122,74 грн, залишок на 07.07.15 0,00 грн.

Таким чином, зазначена вище квартира та рахунок набуто за час шлюбу.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором..

Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Частиною 2 ст. 183 ЦК України визначено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

З пояснень сторін встановлено, що жодних домовленостей між ними щодо розподілу спільного майна не досягнуто, тому суд виходить з положень п. 25 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Суд вважає, що позов позивачки про поділ спільного майна подружжя є обґрунтованим, тому задовольняє його.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як визначено у ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема: витрати понесені проведенням судових експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 63, 68, 69, 70, 71 СК України, п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, - задовольнити.

Визначити частки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 в Дзержинському районі м. Кривого Рогу в розмірі по ? для кожного.

Визнати за ОСОБА_5 (29.04.1982р.н., р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності на 1/2 частку однокімнатної квартири АДРЕСА_3 в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, загальною площею 32,0кв.м., житловою площею 16,0кв.м., розташовану на четвертому поверсі девяти поверхового житлового будинку.

Визнати за ОСОБА_3 (23.01.1981р.н., р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на 1/2 частку однокімнатної квартири АДРЕСА_3 в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, загальною площею 32,0кв.м., житловою площею 16,0кв.м., розташовану на четвертому поверсі девяти поверхового житлового будинку.

Стягнути з ОСОБА_3 (23.01.1981р.н., р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_5 (29.04.1982р.н., р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1) 1/2 частки грошових коштів, що знаходились на депозитному рахунку 9999 за договором № SAMDN3893 від 05 березня 2013 року у ПАТ КБ «ПриватБанк», відкритому на ім'я ОСОБА_3, у розмірі 3156,16 (три тисячі сто пятдесят шість грн.. шістнадцять коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 (23.01.1981р.н., р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_5 (29.04.1982р.н., р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1) 1/2 частки грошових коштів, що знаходились на депозитному рахунку 1578 за договором № SAMDN733564054 від 05 березня 2013 року у ПАТ КБ «ПриватБанк», відкритому на ім'я ОСОБА_3, у розмірі 32061,37 (тридцять дві тисячі шістдесят одна грн. тридцять сім коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 (23.01.1981р.н., р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_5 (29.04.1982р.н., р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 851,00(вісімсот пятдесят одна) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 07 вересня 2015 року

Суддя: О. В. Чайкіна