У х в а л а

іменем україни

23 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у якому просила поділити спільне сумісне майно її та ОСОБА_5, як подружжя, стягнувши на її користь Ѕ частини вартості автомобіля Хюндай Туксон, 2008 року випуску, та 10 000 грн матеріальної компенсації за користування відповідачем її часткою автомобіля з 14 березня 2013 року по час пред'явлення позову.

Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив поділити спільне майно подружжя, з визначенням по Ѕ частки автомобіля кожному та стягненням з нього на користь ОСОБА_4 Ѕ частини вартості автомобіля із припиненням її права власності, та визнати за ним право власності на це майно.

12 листопада 2014 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позов ОСОБА_4 та зустрічний позов задоволено частково.

Поділено спільне сумісне майно - автомобіль Хюндай Туксон, 2008 року випуску, між колишнім подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_5, визначено, що їх частки є рівними і складають по Ѕ частини кожному.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну компенсацію за її Ѕ частини автомобіля виходячи з його вартості згідно експертного висновку, що становить 99 837 грн 50 коп.

Припинено право власності ОСОБА_4 на - Ѕ частини автомобіля та визнано за ОСОБА_5 право власності на нього.

У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

17 лютого 2015 року рішенням апеляційного суду Закарпатської області рішення суду першої інстанції змінено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за належну їй Ѕ частину вартості спільного автомобіля в розмірі 64 000 грн.

Скасовані заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 травня 2014 року у вигляді накладення арешту на майно.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно з законом, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції, надавши належну оцінку обставинам справи, повно та всебічно з'ясувавши та встановивши їх, правильно виходив з того, що спірний автомобіль є об'єктом права спільною сумісної власності сторін у справі як колишнього подружжя і частки сторін у цьому майні є рівними, однак автомобіль є неподільною річчю, тому він має бути присуджений одному із подружжя, оскільки ОСОБА_5 користується ним та бажає одержати його у власність та вніс на депозитний рахунок суду суму грошової компенсації вартості частки ОСОБА_4, що є підставою для припинення її права власності на Ѕ його частини зі стягненням на її користь з ОСОБА_5 компенсації її частки виходячи із вартості автомобіля на час укладення договору купівлі-продажу, оскільки інших доказів щодо його вартості не надано.

При цьому судом правильно застосовані ст. ст. 60, 71, Сімейного Кодексу України, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук