Ухвала

іменем україни

09 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Писаної Т.О., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Остапівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє через представника ОСОБА_5, на рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_6, після смерті якого залишилося спадкове майно. У зв'язку з сімейними обставинами позивач вчасно не подав заяву про прийняття спадщини, а тому просить суд визначити йому додатковий строк на вчинення цих дій.

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2009 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_4 додатковий строк до 01 березня 2010 року для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Доводи касаційної скарги представника ОСОБА_4 не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд вірно виходив із того, що наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, у тому числі незнання законодавства, не є поважними в розумінні ч. 3 ст. 1272 ЦК України, оскільки не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, вказаний спір виник між колом спадкоємців, які не були учасниками розгляду справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Отже, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє через представника ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.О. Леванчук

Т.О. Писана

І.М. Фаловська