Справа № 202/4086/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді: - Бєльченко Л.А.

при секретарі: - Петричкевич Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом та просить суд розірвати шлюб, в якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з листопада 2009 року між ними постійно відбувалися сварки, вони не знаходили спільної мови, взаєморозуміння, а тому сімейні стосунки з відповідачем фактично припинені.

Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності.

Позивач надала заяву, в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі.

Відповідно до заяви та письмових пояснень відповідача він також просить суд про розірвання шлюбу.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

28.04.2001 року відділом РАЦС Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 268.

Від шлюбу в сторін народилася дитина - донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки сторони припинили з листопада 2011 року з причини відсутності взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейне життя, втрату поваги і небажання мати шлюб один з одним.

Спору про поділ майна сторони не мають та поміж ними досягнуто згоди, що після розірвання шлюбу дитина й надалі залишатиметься проживати із матір'ю.

Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливо, їхній шлюб існує формально.

Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 215, 218 ЦПК України і на підставі ст.ст.104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 28.04.2001 року відділом РАЦС Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 268 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Копію рішення направити до відділу РАЦС Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.А. Бєльченко