У Х В А Л А

18 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк" на ухвалу Рівненського міського суду від 28 вересня 2015 року в справі за заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк" про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Рівненського міського суду від 28 вересня 2015 року в задоволенні заяви ПАТ КБ „ПриватБанк" про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті у даній цивільній справі 25.12.2008 року шляхом накладення арешту на автомобіль Mitsubishi, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності - відмовлено.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк" покликається на її незаконність, через порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ КБ „ПриватБанк" не є належною особою, яка може звернутися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, оскільки не було ні стороною по справі, ні особою щодо якої вжиті такі заходи.

Але, Рівненським міським судом безпідставно не було взято до уваги те, що на час постановлення ухвали про забезпечення позову 25.12.2008 року, спірний автомобіль, що належить на праві власності ОСОБА_4, вже перебував в заставі ПАТ КБ „ПриватБанк", останнє має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок продажу цього автомобіля і існує судове рішення щодо звернення стягнення на цей автомобіль, шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк" права на укладення від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем.

_________________________________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/2264/2015 Головуючий у 1 інстанції : Герасимчук М.К.

Доповідач : Григоренко М.П.

Із цих підстав просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду від 28 вересня 2015 року та постановити нову, якою скасувати заходи забезпечення позову, допущені ухвалою суду від 25.12.2008 року по справі № 2-11266 та зняти арешт з автомобіля Mitsubishi, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

В ході апеляційного розгляду справи представник ПАТ КБ „ПриватБанк" підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ КБ „ПриватБанк" не є належною особою, яка може звернутися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, оскільки не було ні стороною по справі, ні особою щодо якої вжиті такі заходи.

Проте, на переконання колегії суддів, даний висновок суду першої інстанції, не відповідає фактичним обставинам справи, в зв'язку із чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, так як вона винесена із порушенням норм процесуального права.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 5 Постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» N 9, 22.12.2006, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, на час винесення Рівненським міським судом у даній цивільній справі ухвали від 25.12.2008 року про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль Mitsubishi, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, цей автомобіль останньою вже був переданий в заставу ПАТ КБ „ПриватБанк", на підставі договору застави від 15 квітня 2008 року (а.с. 240).

Рішення у даній цивільній справі винесено Рівненським міським судом ще 02 квітня 2009 року і це рішення набрало законної сили 08 жовтня того ж року.

З доданих ПАТ КБ „ПриватБанк" до заяви про скасування заходів забезпечення позову документів вбачається, що рішенням Рівненського міського суду від 27 травня 2010 року на автомобіль Mitsubishi, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, вже звернуто стягнення на вказаний автомобіль, відповідно до вищевказаного договору застави від 15 квітня 2008 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 246).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

З огляду на викладене, слід прийти до висновку, що оскільки на час винесення Рівненським міським судом ухвали від 25.12.2008 року про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль Mitsubishi, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, вказаний автомобіль вже був у заставі ПАТ КБ „ПриватБанк", останнє має переважене право на задоволення своїх вимог за рахунок продажу цього автомобіля, на який вже звернуто стягнення у встановленому порядку і вартість цього автомобіля не перекриває повністю заборгованості за зобов'язанням, на забезпечення якого було укладено вищевказаний договір застави, рішення у даній цивільній справі вже набрало законної сили більше ніж 6 років, тому, на розсуд колегії суддів, відсутня будь-яка доцільність у збереженні заходів забезпечення позову, які були вжиті відповідно до вищевказаної ухвали Рівненського міського суду від 25 грудня 2008 року, в зв'язку із чим заява ПАТ КБ „ПриватБанк" від 22 липня 2015 року підлягає задоволенню у повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про те, що із заявою про скасування заходів забезпечення позову може звернутись лише сторона у справі не ґрунтується на положеннях ст. ст. 151-155 ЦПК України, які взагалі не містять таких обмежень, а виходячи із того, що заходи забезпечення можуть стосуватись не лише сторін у справі, а й інших осіб, тому, на переконання колегії суддів, ці особи також мають право звертатись із відповідними заявами про скасування заходів забезпечення позову, якщо ці заходи перешкоджають їм у реалізації їхніх прав.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-314, 315, 371 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк" задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 28 вересня 2015 року скасувати

Заяву ПАТ КБ „ПриватБанк" про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті у даній цивільній справі відповідно до ухвали Рівненського міського суду від 25.12.2008 року, шляхом накладення арешту на автомобіль Mitsubishi, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті у даній цивільній справі відповідно до ухвали Рівненського міського суду від 25.12.2008 року, шляхом накладення арешту на автомобіль Mitsubishi, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 1218 грн., в рахунок відшкодування судових витрат, пов'язаних із сплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.М. Ковальчук

З.М. Максимчук