АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

17 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Лавенця Б.Б., Махлай Л.Д.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2,

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, процентів та пені, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 березня 2015 року, якою накладено арешт на ѕ квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Вказував, що оскільки ухвалене судом рішення у даній справі не набрало законної сили, то скасування заходів забезпечення позову є передчасним і не вжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав наведених в ній.

ОСОБА_3 належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, своїх представників не направив, причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_4 відповідно до ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, своїх представників не направив, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суд м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, процентів та пені.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 березня 2015 року вжито заходи забезпечення позову, а саме - накладено арешт ѕ квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 13577, 45 доларів США.

У вересні 2015 року ОСОБА_4, який не приймав участь у справі, через свого представника ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що вжиті ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 березня 2015 року заходи забезпечення позову порушують його права.

Скасовуючи заходи забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що існують правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_4

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядав справу (ч. 3 ст. 154 ЦПК України). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно чи грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Слід відрізняти випадки, розгляду спорів осіб, які не є учасниками судового розгляду справи, пов'язаних з належністю їм арештованого майна. Такі спори, незалежно від того, чи накладено арешт на майно в порядку забезпечення позову, або з інших підстав (на стадії виконання рішення, у кримінальному провадженні тощо) розглядаються у позовному провадженні. Отже, інша особа, яка вважає, що майно на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»).

Крім того, судом не враховано, що згідно ч. 5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішуються у судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання щодо скасування заходів забезпечення. Разом з цим, суд обов'язково повинен перевірити належне повідомлення осіб, що беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

В пункті 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 роз'яснено, що перевіряючи явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд установлює, чи повідомлені ті, хто не з'явився, про час і місце судового засідання з дотриманням вимог закону, чи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки в строк, визначений частиною четвертою статті 74 ЦПК України.

Однак, матеріали справи не містять доказів отримання сторонами такого повідомлення за правилами ст. 74, 76 ЦПК України.

Копія судової повістки-повідомлення про розгляд заяви про скасування заходів забезпечення, що знаходиться на аркуші справи 76 датована 16.09.2015, до неї не долучений витяг з реєстру відправлень поштової кореспонденції, у справі відсутні зворотні поштові повідомлення.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення цього питання.

Пунктом 3 статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 218, 303, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 752/3269/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14024/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.