Справа № 361/5916/14-ц
Провадження № 2/361/56/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Шинкаря А.О.

при секретарі - Брейкіній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Зазимська сільська рада Броварського району Київської області, ОСОБА_4 про визнання заповітів недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним позовом, у якому зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер їх батько - ОСОБА_5.

У встановлений законом шестимісячний строк вони звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та дізналися, що 27 грудня 2013 та 16 січня 2014 року ОСОБА_5 склав заповіти, якими на випадок своєї смерті заповів належне йому майно своєму сину - ОСОБА_3.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 страждав на онкологічне захворювання, у зв'язку з чим з листопада 2013 року постійно приймав знеболюючі препарати, в тому числі і наркотичні, знаходився у депресивному стані, не завжди впізнавав оточуючих, позивачі вважають, що на час складення заповітів ОСОБА_5 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, а тому просять визнати заповіти недійсним на підставі ст. 225 ЦК України.

У судовому засіданні позивачі та їх представники підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Третя особа Зазимська сільська рада у судове засідання не з'явилась, повідомивши письмово про розгляд справи у відсутності представника. У письмових запереченнях вважає позов необґрунтованим, посилаючись на те, що посвідчення заповітів відбулось відповідно до вимог закону, а поведінка ОСОБА_5 не давала підстав для припущень про наявність у нього психічних розладів, які б заважали усвідомлювати значення своїх дій у день вчинення оспорюваних правочинів, а також до їх вчинення і після.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, експерта, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно.

Спадкоємцями першої черги за законом до майна померлого ОСОБА_5 є його дружина - ОСОБА_4 та їх діти: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Згідно заповіту, посвідченого 27 грудня 2013 року секретарем Зазимської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_24., на випадок своєї смерті ОСОБА_5 зробив таке заповітне розпорядження: належний йому житловий будинок з надвірними

будівлями в АДРЕСА_1 і земельну ділянку біля нього площею 0,100 га; земельну ділянку площею 1,1696 га в с. Зазим'є комерційного призначення; земельні ділянки з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані в с. Зазим'є площею 0,1097 га, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,1096 га, кадастровий номер НОМЕР_5, площею 0,1093 га, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,1093 га, кадастровий номер НОМЕР_4, а також автомобіль «Mitsubishi Pajero», державний номер НОМЕР_1, заповів ОСОБА_3.

Згідно заповіту, посвідченого 16 січня 2014 року секретарем Зазимської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_24., на випадок своєї смерті ОСОБА_5 зробив таке заповітне розпорядження: належну йому частку корпоративних прав у статутному фонді малого підприємства виробничо-комерційної фірми «Гербера» у розмірі 76,5%, заповів ОСОБА_3.

Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала у такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності такого стану, на момент укладання правочину, суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б одної зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК (п. 16).

Згідно висновку посмертної судово-психіатричної експертизи № 467 від 03.06.2015 року, проведеної за клопотанням позивачів експертами Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_5 на момент посвідчення заповітів - 27 грудня 2013 року та 16 січня 2014 року на яке-небудь психічне захворювання не страждав. За своїм психічним станом у вищезазначені періоди він усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Медичні препарати, які ОСОБА_5 приймав на момент посвідчення заповітів, на його психічний стан не впливали.

Такі висновки експертизи узгоджуються з наданою сторонами медицинською документацією, в якій відсутні відомості про те, що ОСОБА_5 на протязі свого життя перебував на обліку у лікаря-психіатра або лікувався у психіатричних закладах, а також показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_24 ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, які охарактеризували ОСОБА_5 як адекватну людину.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 пояснили, що в період грудня 2013 р. - січня 2014 р. ОСОБА_5 став забудькуватим, перестав пам'ятати різні дати, не впізнавав людей, плутався у розмові, однак яких-небудь значно виражених порушень психіки у ОСОБА_5 не зазначили, тому суд вважає, що їх покази не можуть бути підставою для визнання заповітів недійсними, враховуючи також, що вони не були присутніми при їх посвідченні, а тому не можуть свідчити про стан позивача у цей момент.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в

межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на наведене та враховуючи, що зібрані у справі докази не свідчать про те, що в момент посвідчення заповітів ОСОБА_5 не усвідомлював значення своїх дій і не міг керувати ними, суд приходить до висновку, що позов про визнання заповітів недійсними, з підстав передбачених ст. 225 ЦК України, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 225 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповітів недійсними - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: А. О. Шинкар