УХВАЛА

16 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», третя особа - відділення № 73 публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» у м. Стрий, про повернення строкового банківського вкладу та відшкодування банківського вкладу,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами депозитного договору від 1 листопада 2012 року, укладеного між ним та публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (далі - Банк), він передав на депозитний рахунок відповідача 100 000 російських рублів на 273 календарних дні за процентною ставкою 7,5 % річних. Даний договір було пролонговано до 1 травня 2014 року. Після закінчення строку дії вказаного договору йому було відмовлено у повернені депозиту та повідомлено, що він може отримати вклад у гривнях в розмірі 15 000 грн на добу за курсом іноземної валюти на день видачі. Вважає такі дії відповідача неправомірними і такими, що суперечать умовам договору, за якими він має право отримати грошові кошти у російських рублях. Зазначив, що такими діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, розмір якої він визначає у сумі 5 000 грн. Просив суд стягнути з відповідача 100 000 російських рублів з нарахованими відсотками, 3% річних за фактичну кількість днів користування внеском, моральну шкоду та 200 грн витрат на юридичну допомогу.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 24 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18 листопада 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2014 року відмовлено ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 24 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 18 листопада 2014 року з підстав, передбачених п. 5

ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ст. 1060 ЦК України.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ст. 1060 ЦК України заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2012 року у справі про стягнення коштів, від 20 червня 2012 року у справі про захист прав споживачів та повернення грошових коштів та від 12 грудня 2012 року у справі про стягнення банківського вкладу та відшкодування збитків у зв'язку з простроченням повернення вкладу.

Суд касаційної інстанції в ухвалі, щодо якого ставиться питання про її перегляд, погодився з висновком судів попередніх інстанцій про те, що на момент виникнення спірних правовідносин діяла постанова Національного банку України №245 від 29 квітня 2014 року «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій», яка була обов'язкова до виконання Банком, а тому повернення депозиту в повному обсязі було неможливим.

При цьому, в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2012 року, від 20 червня

2012 року та від 12 грудня 2012 року, на які робиться посилання щодо неоднакового застосування норм матеріального права, суд касаційної інстанції, погодився з висновком судів про те, що оскільки термін дії договору закінчився, Банк ухилявся від повернення вкладу, чим незаконно обмежив права вкладника, розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що цивільна справа підлягає допуску до провадження Верховного Суду України, оскільки у наведених рішеннях судів касаційної інстанції вбачається неоднакове застосування норм матеріального права, а саме ч ст. 1060 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Допустити до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», третя особа - відділення № 73 публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» у м. Стрий, про повернення строкового банківського вкладу та відшкодування банківського вкладу.

Копію ухвали із копією заяви надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: В. С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська