АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/152/2015 головуючий у 1-й інстанції: Сальникова Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства "ЖЕО-111 Голосіївського району" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про демонтаж незаконної забудови приміщення загального користування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 5 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року комунальне підприємство "ЖЕО-111 Голосіївського району" (далі - КП "ЖЕО-111 Голосіївського району") звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачами повторно без належного дозволу встановлено перегородку з дверним блоком у позаквартирному коридорі загального користування на сьомому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1. Встановлення вказаної перегородки призвело до значного зменшення площи позаквартирного коридору загального користування, чим порушуються права інших мешканців сьомого поверху будинку.

Посилаючись на викладене, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд зобов'язати відповідачів знести самовільно встановлену перегородку з дверним блоком та привести позаквартирний коридор, що розташований на сьомому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 у відповідність до технічних характеристик поверхового плану сьомого поверху.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 5 грудня 2014 року позов КП "ЖЕО-111 Голосіївського району" задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 демонтувати за власний рахунок самовільно встановлену перегородку з дверним блоком та привести позаквартирний коридор у попередній стан згідно до поверхневого плану, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скаржник зазначає, що КП "ЖЕО-11 Голосіївського району" є неналежним позивачем; позивачем не доведено порушення відповідачами норм чинного законодавства при виконанні ними будівельних робіт з повторного зведення перегородки; позивачем не надано доказів порушення відповідачами прав інших мешканців будинку.

Представник КП "ЖЕО-111 Голосіївського району" - ГомоляО.Ф., ОСОБА_4 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, який перебуває на балансі Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації та обслуговується КП "ЖЕО-111 Голосіївського району".

Судом першої інстанції також установлено, що відповідачами було повторно без отримання належного дозволу встановлено перегородку з дверним блоком у позаквартирному коридорі загального користування на сьомому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Статтею 152 ЖК УРСР передбачено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ст. 179 ЖК УРСР користування будинками державного й громадського житлового фонду, а також приватного житлового фонду та утримання їх здійснюється з додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями. Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, передбачено, що власник, наймач (орендар) приміщень житлових будинків має право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Згідно п. 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. № 76 визначено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради відповідно до законодавства.

Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщеннях індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів тощо. До елементів перепланування жилих приміщень належить: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування.

Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку примсіщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Установка перегородки з дверним блоком у позаквартирному коридорі загального користування знаходиться за межами права, передбаченого ч. 2 ст. 383 ЦК України та свідчить про недотримання власниками вимог ч. 2 та ч. 4 ст. 319 ЦК України, які передбачають право власника вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону та вимогу про те, що власність зобов'язує.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що відповідачами самовільно без отримання належного дозволу встановлено перегородку з дверним блоком у позаквартирному коридорі загального користування, чим порушуються права інших мешканців будинку.

Доводи скаржника про те, що КП "ЖЕО-111 Голосіївського району" є неналежним позивачем є необгрунтованими, оскільки КП "ЖЕО-111 Голосіївського району" як виконавець (суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги спожиаачу відповідно до умов договору) в силу ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" має право вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних і протипожежних правил та інших нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.

Посилання скаржника на те, що позивачем не доведено порушення відповідачами прав інших мешканців будинку є безпідставними, оскільки унаслідок встановлення відповідачами вказаної перегородки площа позаквартирного коридору загального користування зменшилася з 27,8 кв. м. до 18,3 кв. м. (на 9,5 кв. м.), що свідчить про порушення прав інших мешканців сьомого поверху будинку на вільне користування позаквартирним коридором загального користуваненя, зокрема і третьої особи у справі, яка проживає у квартирі № 96 на сьомому поверху цього будинку.

У даному випадку питання про те, яким чином були проведенні будівельні роботи зі встановлення перегородки (з дотриманням норм чинного законодавства чи без) правового значення не має.

Помилкове посилання суду на ст. 100 ЖК України не впливає на законність оскаржуваного рішення і при правильному вирішенні спору по суті не є підставою для його скасування.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування рішення суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 5 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді: