АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Кирилюк Г.М., Музичко С.Г.

при секретарі: Шалапуді Н.П.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Нестор Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м. Києва про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом про стягнення з відповідача майнову шкоду у розмірі 173 351 грн., тобто вартість автомобіля до ДТП.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.01.2015 в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх фактичних обставин справи та те, що суд не дослідив і не надав належної оцінки наявних в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду. В обґрунтування своїх доводів вказує, що при прийнятті рішення суд не прийняв до уваги, що відносно працівника КП ШЕУ Деснянського району - ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення та встановлена винність останнього щодо зазначеної ДТП, а фактів порушення правил дорожнього руху інших осіб - учасників ДТП не було встановлено. Вказав, що Звіт ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна» щодо оцінки матеріального збитку його автомобіля складала компанія яка має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності в зв'язку з чим сумнівів, щодо суми відшкодування у суду не повинно було бути.

Справа № 754/12398/14
№ апеляційного провадження:22-ц/796/3974/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук О.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено спричинення матеріальної шкоди виключно внаслідок бездіяльності відповідача, не доведено у встановленому законом порядку розмір такої шкоди.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

При розгляді справи встановлено, що 10.12.2013 о 18 год. 35 хв. ОСОБА_3 рухався на автомобілі Тойта Лендкраузер д/н НОМЕР_1 по вул. Братиславській у м. Києві та побачив, що на нього рухається автомобіль ЗАЗ д/н НОМЕР_2. з метою уникнення зіткнення позивач почав гальмувати та викрутив руль ліворуч, від чого автомобіль знесло в опорну стінку мосту. Після зіткнення автомобіля з стіною в його праву бокову частину вдарився автомобіль ЗАЗ ДЕУ. Приблизно через 20 хвилин з автомобілем позивача зітнувся автомобіль Ауді д/н НОМЕР_3.Крім того, автомобіль ЗАЗ Деу від удару відкинуло на автомобіль БМВ д/н НОМЕР_4. відповідно до повідомлення про ДТП від 16.12.2013 (а. с. 13). Позивач ОСОБА_3 керував пошкодженим внаслідок ДТП автомобілем на підставі Довіреності від 20.12.2013, виданої ОСОБА_9 (а. с. 24). Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.06.2014 встановлено, що 10.12.2013 о 02 год. на вул. Братиславській, 24 у м. Києві відбулася ДТП за участі автомобіля Тойта Лендкраузер д/н НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3). автомобіля ЗАЗ д/н НОМЕР_2 (водій ОСОБА_10), автомобіля Ауді А6 д/ц НОМЕР_3 (водій ОСОБА_8), автомобіля БМВ д/н НОМЕР_4. (а.с. 25). За фактом даного ДТП працівниками ДАІ складено протокол про адміністративне правопорушення відносно чергового майстра КП ШЕУ Деснянського району м. Києва ОСОБА_4, відповідно до якого ДТП сталося внаслідок порушення останнім вимог ДСТУ 3587-97 відносно забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні проїзної частини вул. Братиславська - невжитті своєчасних заходів забезпечення умов руху (ожеледиця), що сприяло пошкодженню транспортних засобів (а. с. 7). Постановою від 04.06.2014 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП та провадження у справі закрито за спливом строків притягнення до адміністративної відповдільності. Внаслідок ДТП автомобіль Тойота д/н НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження згідно з довідкою від 10.12.2013 (а. с. 14). В зв'язку з наведеними обставинами позивач просив суд стягнути з відповідача вартість автомобіля.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого права.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналіз наведених норм права дає можливість зробити висновок про те, що для відшкодування завданої шкоди необхідно довести вину особи в її заподіянні та довести розмір такої шкоди.

Відповідно до звіту № 2809/1977 від 23.01.2014 наданого позивачем для визначення суми відшкодування вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача складає 184198 грн.97 коп., а вартість самого автомобілю до ДТП 173351 грн. 14 коп.

Діюче законодавства в п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дає визначення поняття «фізичного знищення» так транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 30.2. цієї ж статті визначено, якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідач в судовому засіданні наполягав у випадку винесення рішення на користь позивача вирішити питання щодо передачі вказаного транспортного засобу відповідачу.

Представник відповідача в судовому засіданні повідомив, що особа чиї інтереси вона представляє заперечує проти передачі автомобіля відповідачу у випадку стягнення судом суми вартості автомобіля.

Апеляційним судом було роз'яснення сторонам вимоги ст. 10 ЦПК України в тому числі, право позивача на проведення експертизи з приводу визначення суми відшкодування виходячи з того, що сума відновлюваного ремонту автомобіля позивача значно перевищує вартість самого автомобіля до ДТП, але представник відповідача будь яких клопотань з приводу проведення експертизи для визначення суми відшкодування не заявив .

Враховуючі наведені обставини колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції, щодо відмови у задоволенні позовних вимог правильними.

Доводи апелянта про те, що вина працівника КП ШЕУ Деснянського району - ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, внаслідок якого сталася вказана ДТП, підтверджено Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.06.2014 суперечить матеріалам справи, в зв'язку з чим, не може бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції та не відповідають обставинам справи, оскільки вказана адміністративна справа була закрита у зв'язку з закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Посилання апелянта на звіт № 2809/1977 від 23.01.2014 як доказ в обґрунтуванні суми відшкодування збитків враховуючі, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля значно перевищує його вартість до ДТП на думку колегії судів з урахуванням вищезгаданих обставин не є належним доказом такого відшкодування в зв'язку з чим також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Доводи апелянта не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, а тому не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Г.М. Кирилюк

С.Г.Музичко