АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/4015/2015 Головуючий в 1 інстанції - Вовк Є.І.
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Андрієнко А.М.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 27.10.2014 року і до повноліття дитини.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що від шлюбу з відповідачем вона має дочку, яка проживає з нею, постійно потребує одягу, харчування, значних коштів для розвитку, так як дівчинка відвідує різноманітні гуртки, займається поглибленим вивченням англійської мови, а вона не може самостійно забезпечити дитині все необхідне.

Відповідач проживає окремо, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має можливість її надавати.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.12.2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 з ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій формі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 27.10.2014 року і до повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його змінити в частині розміру стягнутих аліментів та зменшити розмір аліментів до 400 грн. 00 коп.

В скарзі посилався на те, що він працює водієм і його середньомісячний дохід становить 600 грн., а тому стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн. поставить його у скрутне матеріальне становище.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач доводи скарги підтримав. Позивачка доводи скарги не визнала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У відповідності до ч.2 та ч.4 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За положеннями статей 18, 181 СК України, роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2004 року.

Шлюб розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2014 року (а.с. 5).

Сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4), яка постійно проживає разом з позивачкою, що не заперечується відповідачем.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_6 знаходиться на утриманні позивачки. Доказів того, що відповідач надає позивачці матеріальну допомогу на утримання доньки, відповідач суду не надав, та визнав, що останні півроку кошти на утримання дитини не надавав.

Судом встановлено, що відповідач на момент ухвалення рішення працював водієм у фізичної особи підприємця ОСОБА_7, та має мінливий, нерегулярний дохід .

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з вимог ст. 180 СК України та врахував матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, який має нерегулярний, мінливий дохід, відсутність у платника аліментів інших утриманців, стан його здоров`я, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи.

Виходячи з наявних у матеріалах справи, та досліджених судом доказів, колегія суддів приходить до висновку про те, що ті обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними. Висновок суду про стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. 00 коп. відповідає інтересам дитини, обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач з урахуванням його доходу не може платити аліменти в сумі 1000 грн., колегія суддів не приймає з огляду на таке:

Статтею 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як зазначає ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Аналогічні обов`язки закріплені також в ст. 150 СК України.

Згідно з положеннями статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 01 січня - 1286 грн. на одну дитину.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка лише для забезпечення відвідування донькою гуртка секції «Сучасні естрадні танці», курси вокалу секції «Вокально-музична студія» та відвідання курсів іноземної мови сплачує більше 900 грн. щомісячно.(відповідні довідки наявні в матеріалах справи.

Таким чином, в разі стягнення з відповідача аліментів в розмірі 400 грн., весь тягар утримання неповнолітньої дитини буде покладено на позивача, середньомісячний дохід якої становить близько 2300 грн. (довідка а.с.8)

З врахуванням вимог закону, щодо однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини, колегія суддів приходить до висновку, що визначений судом розмір аліментів в сумі 1000 грн. є законним та справедливим.

Відповідач пояснив апеляційному суду, що розмір його доходу не перевищує 600 грн., так як, на даний час він працює періодично і його дохід є мінливим. Він працює лише тоді, коли на роботі дають замовлення, які розподіляються між всіма працюючими водіями.

Разом з тим, у відповідача інших утриманців немає, стан здоров`я останнього, дозволяє йому працевлаштуватись додатково у вільний час, або на іншу роботу, з метою виконання своїх обов`язків, покладених на нього Законом, щодо забезпечення дитині нормального рівня існування та розвитку.

До наданої відповідачем довідки про дохід 600 грн. на місяць, колегія відноситься критично, оскільки вказаний в ній розмір доходу є майже в двічі меншим за мінімальну заробітну плату визначену законодавством.

Визначаючи розмір аліментів, суд в першу чергу виходив з інтересів неповнолітньої дитини, яка потребує захисту держави.

Рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Також, колегія суддів роз'яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: