Справа № 522/1954/15-ц
Провадження № 4-с/522/64/15
УХВАЛА

«19» травня 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

Головуючого - судді Суворової О.В.

при секретарі - Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3, у якій просить зобовязати Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в особі головного державного виконавця Степаненко Г.Є. стягнути з кредитної спілки «Перше кредитне товариство» на його користь 75950,63 гривень і перерахувати їх на його банківський рахунок.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постановою головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 16 серпня 2011 року було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-12547/10, виданого 18 липня 2011 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з КС «Перше кредитне товариство» на його користь 75950,63 гривень, проте до теперішнього часу виконавчі дії з виконання виконавчого листа не проведені.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою, у якій просить розглянути скаргу за його відсутності.

Головний державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився , про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, не повідомив суд про поважність причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

Постановою головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 15 серпня 2011 року було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-12547/10, виданого 18 липня 2011 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з КС «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_2 75950,63 гривень.

Постановою головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 23 серпня 2011 року дане виконавче провадження було зупинено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 37, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

25 серпня 2011 року дане виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 1383.

Як вбачається з листа судді господарського суду Одеської області Зеленова Г.М. № 7/17-2087-2011/1190/15 від 18 лютого 2015 року, адресованого начальнику Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ухвалою господарського суду Одеської області від 31.05.2011 р. порушено провадження у справі № 7/17-2087-2011 про визнання КС «Перше Кредитне Товариство» банкрутом та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 01.10.2013 р. введено процедуру санації КС «Перше Кредитне Товариство» та призначено керуючого санацією - арбітражного керуючого ОСОБА_1 Ухвалою господарського суду від 28.07.2014 р. затверджено План санації КС «Перше Кредитне Товариство». На даний час у справі триває процедура санації КС «Перше Кредитне Товариство».

Відповідно до ч.ч. 1-7 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли через відмову боржника від виконання правочинів (договорів) у процедурі санації, у порядку, передбаченому цим Законом.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом.

Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п'ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Таким чином, оскільки вимоги ОСОБА_2 до КС «Перше кредитне товариство» є грошовими вимогами, на які відповідно до ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» поширюється дія мораторія, державним виконавцем було правомірно зупинене виконавче провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених пунктами 3, 4, 6 - 10 і 12 - 14 частини першої статті 37 цього Закону, пунктами 2 - 5 частини першої статті 38 цього Закону, - до закінчення строку дії зазначених обставин.

Тобто у даному випадку виконавче провадження зупинене до припинення дії мораторію, введеного в межах справи № 7/17-2087-2011, та підлягає поновленню лише після припинення дії такого мораторію.

Відповідно до ч. 4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться.

Таким чином, суд доходить до висновку про правомірність бездіяльності державного виконавця з невиконання виконавчого листа № 2-12547/10, виданого 18 липня 2011 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з КС «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_2 75950,63 гривень, оскільки виконавче провадження було зупинено і поновленню до теперішнього часу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 208-210, 383-387, 294 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5 - ти денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя О.В. Суворова