АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/628/15 Головуючий 1 інст. -Наумова С.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - КРУГОВОЇ С.С.,

суддів - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

секретаря - Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 02 грудня 2002 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2002 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів, у якій просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі передбаченому законодавством частки заробітної плати щомісячно, до повноліття дитини.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 02 грудня 2002 року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції.

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначала, що рішення суду є незаконним та таким, що порушує його майнові права.

Відповідач був позбавлений права під час розгляду справи давати пояснення по справі, надавати докази своїх заперечень.

На момент прийняття рішення на утриманні у нього було ще двоє дітей, але суд зазначені обставини не врахував.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сторони припинили шлюбні стосунки , проживають окремо і відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується з наступних підстав.

Як свідчить свідоцтво про народження, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і його батьками є ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (а.с.3).

Шлюб між сторонами розірвано 15 жовтня 2002 року (а.с.4). Згідно довідки ЖЕД №28 від 15.11.2002 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на утриманні матері (а.с.5).

Суд першої інстанції правильно керувався ст..80,82 КпШС України , який діяв на час ухвалення рішення і дійшов висновку про задоволення позову.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ( ч.1 ст. 10 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обгрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідач посилався в апеляційній скарзі на те, що на час ухвалення оскаржуваного рішення вже мав на утриманні двох дітей, але як вбачається з наданих документів одна донька ОСОБА_5 дійсно народилася до винесення судом оскаржуваного рішення 28 червня 2001 року, а друга донька ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто після винесення судом оскаржуваного рішення.

При цьому, відповідач не надав суду доказів, що дочка ОСОБА_5 на час ухвалення судом першої інстанції рішення знаходились на його утриманні.

Згідно відповіді ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 09.02.2015 року на виконанні державного виконавця знаходився лише виконавчий лист про стягнення аліментів на користь позивача, за яким виконавче провадження закінчено 22.01.2015 року.

Відповідач будь яких доказів, які б спростовували висновки суду - не надав.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 -відхилити. Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 02 грудня 2002 року -залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -