Справа № 682/1218/15-ц
Провадження № 2/682/489/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О. з участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"про заборону відчудження майна,

в с т а н о в и в:

24.04.2015 р ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ "Приватбанк" про застосування підпункту 1 пункту 1 Закону України № 1304-VII "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" до правовідносин, що виникли з договору іпотеки від 05 жовтня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк" і посвідченого приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу Колєсніком М.М., реєстраційний номер 3396, та протягом дії зазначеного Закону заборонити ПАТ КБ "Приватбанк" відчуджувати предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 шляхом продажу від імені ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали і пояснили, що рішенням Славутського міськрайонного суду від 13 травня 2014 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 шляхом його продажу від імені позичальника в рахунок погашення заборгованості за кредитом в іноземній валюті. Проте, Законом України № 1304-VII визначено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке є предметом іпотеки, але яке використовується як постійне місце проживання позичальника і загальна площе такого житла не перевищує 250 кв.м. Оскільки позивач проживає в житловому будинку, який є предметом іпотеки, площа цього житлового будинку не перевищує 250 кв.м., то просять позов задовольнити.

Представнк відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала і пояснила, що оскільки є рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитом в іноземній валюті, то спору з приводу виконання цього рішення не може бути. Закон України № 1304-VII "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" може бути лише підставою для відстрочення виконання рішення суду. Тому просить відмовити в задоволенні позову.

Судом досліджено Кредитний договір № НМS0GА від 05.10.2007 року укладений між Приватбанком та ОСОБА_1 про позику 20000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення - 04.10.2017 року (а.с.4-7) .

На забезпечення виконання зобов"язань за цим кредитним договором, між Приватбанком та ОСОБА_1 05.10.2007 року укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку житловий будинок загальною площею 64.60 кв.м., житловою площею 37.70 кв.м., з господарськими будівліми, які розташований в АДРЕСА_1 (а.с.8-12).

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2014 року задоволено позов Приватбанку до ОСОБА_1 і в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НМS0GА від 05.10.2007 року, укладеним між Приватбанком та ОСОБА_1, в сумі 10170,48 доларів США або 81262 грн 12 коп звернено стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 і належить на праві приватної власності ОСОБА_1, із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України "Про іпотеку", тобто шляхом продажу Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, з початковою ціною реалізації 155680 грн 22 коп відповідно до вартості заставленого майна, зазначеної в договорі іпотеки від 05.10.2007 року та з реєстрацією правочину купівлі-продажу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. А також вирішено виселити ОСОБА_5 з будинку АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ "Приватбанк" судові витрати в розмірі 396 грн 96 коп та в користь держави 415 грн 66 коп судового збору; відстрочити виконання рішення суду на шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с.13-14).

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 25.11.2014 року рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2014 року залишене без змін (а.с.15-17).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Частиною першою статті 33 та статті 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону № 1304-VII "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що воно використовується як місце постійного проживання, загальна площа якого не перевищує 140 м2 для квартири та 250 м2 для житлового будинку.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 і належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.34), використовується останнім як місце постійного проживання, про що свідчить запис у паспорті позивача (а.с.18), та загальна площа будинку становить 64,6 кв.м. (а.с.34).

За змістом статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року

№ 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Статтею 3 Закону № 1304-VII передбачено, що зазначений Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає в бухгалтерському та (або) податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

В цивільному законодавстві мораторій визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Отже, мораторій не звільняє від виконання зобов'язання, а є відстроченням виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта.

Встановлений Законом № 1304-VII мораторій на стягнення нерухомого житлового майна громадян України, наданого як забезпечення зобов'язань за кредитами в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦПК України після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення.

Отже, звернувши стягнення на предмет іпотеки у рішенні від 13 травня 2014 року, Славутський міськрайонний суд не може це рішення скасувати чи змінити і заборонити ПАТ КБ "Приватбанк" відчуджувати предмет іпотеки, як заявлено в позовних вимогах ОСОБА_1

Тому, враховуючи що в силу положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинне бути не тільки законним та обгрунтованим, але й справедливим, суд вважає, що права позивача підлягають захисту шляхом відстрочення виконання рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року на час дії Закону № 1304-VII "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 14, 18,, 209, 213-215 ЦПК України, Законом України № 1304-VII "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", суд

в и р і ш и в.

Позов задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок загальною площею 64.60 кв.м., житловою площею 37.70 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НМS0GА від 05.10.2007 року шляхом продажу Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу.

Протягом десяти днів з дня проголошення на рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Суддя