Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/586/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Петрова О. Ф.
Доповідач Суржик М. М.
УХВАЛА

17.02.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Авраменко Т.М., Кіселика С.А.,

при секретарі Кравченко Я.С..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства *Теплокомуненерго* на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Комунальне підприємство *Теплокомуненерго* (далі КП) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за отриману теплову енергію.

Оскарженою ухвалою суду позов повернуто позивачу, оскільки позивачем не виконано вимог суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду в скарзі апелянт зазначив, що при постановленні ухвали судом порушені норми процесуального права. Просили ухвалу суду скасувати, справу направити до того ж суду.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 21 жовтня 2015 року залишено без руху позовну заяву КП, оскільки позивачем не надано до суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

На виконання ухвали суду позивачем надано суду дві довідки від Публічного акціонерного товариства КБ *ПриватБанк* про те, що платіжним дорученням від 22 серпня та 17 червня 2014 року зараховано судовий збір в сумі по 121.80 грн. кожним на рахунок суду.

Однак суд 1-ої інстанції вважав, що КП не надало оригінал платіжного доручення, що і слугувало підставою для визнання позовної заяви неподаною та повернення позовної заяви КП.

З таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Так, дійсно, відповідно до Закону України від 05 квітня 2001 року *Про платіжні системи та переказ коштів в Україні*, роз'яснень, викладених в п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви, і тільки в оригіналі.

Як вбачається з матеріалів справи, КП при подачі позову надало до суду в електронному вигляді платіжні доручення від 22 серпня 2014 року та 17 червня 2014 року, які містять штамп оператора банку ОСОБА_3 та посвідчені підписом керуючого відділенням Публічного акціонерного товариства КБ *ПриватБанк* і мокрою печаткою банку.

Як пояснила в апеляційному суді представник КП, після оплати судового збору платіжні доручення КП отримує від банку саме в електронному вигляді, які завірені належним чином, що і є оригіналом платіжного доручення.

Тому колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції невірно оцінив доказ сплати судового збору, визнавши його неналежним, і дійшов помилкового висновку щодо відсутності оригіналу платіжного доручення та повернув позовну заяву позивачу.

Відповідно до ст.311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів дійшла переконання, що невідповідність висновків суду обставинам справи призвела до неправильного судового рішення, а тому ухвала суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303,307, 311,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства *Теплокомуненерго* задовольнити.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 січня 2015 року скасувати.

Матеріали справи направити до того ж суду.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий

Судді