АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7540/2015 Головуючий у першій інстанції - Савицький О.А.
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Крижанівської Г.В., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року про відмову у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича про стягнення компенсації за завдану майнову та немайнову шкоду не проведенням службового розслідування щодо протиправних дій державного виконавця,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2015 відмовлено у відкритті провадження у даній справі.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Вважає, що суд дійшов неправомірного висновку про те, що даний позов не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, а відноситься до адміністративної юрисдикції.

Позивач в заяві на адресу суду просила розглядати апеляційну скаргу за її відсутності. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності позивача, оскільки її неявка не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 305 ЦК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 10.02.2015 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Міністра юстиції України Петренка П.Д., у якій позивач просила стягнути компенсацію за завдану майнову та немайнову шкоду у зв'язку з не проведенням службового розслідування щодо протиправних дій державного виконавця.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що суди в порядку цивільного судочинства розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Статтею 3 КАС України визначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Зі змісту заявлених вимог та правових підстав їх обґрунтування вбачається, що позивач ставить вимоги про визнання дій відповідача з приводу незабезпечення проведення службового розслідування протиправними, тобто зазначений спір виник щодо виконання відповідачем, як суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. При цьому, суд першої інстанції, врахувавши вимоги ч. 2 ст. 21 КАС України, дійшов обґрунтованого висновку, що також не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства і вимоги щодо відшкодування майнової та немайнової шкоди заподіяної оскаржуваними діями.

Отже, підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням суб'єктного складу сторін даного спору та правових підстав його пред'явлення, а також з огляду на вимоги ст. 15 ЦПК України та ст.ст. 3, 17 КАС України, даний спір не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства, оскільки відноситься до адміністративної юрисдикції.

Таким чином, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу у відповідності з вимогами процесуального закону і належні правові підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді