Справа № 308/1943/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Товтін Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.05.2013 р. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Посилається на те, що спільне сімейне життя між ними не склалося через різні погляди на шлюб, сімю, особисте життя та поведінку в сімї. У звязку з цим між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. Спільне сумісне проживання припинено, оскільки вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, кожен самостійно вирішує та планує своє особисте життя. Відповідач не навідує сина, матеріально не піклується про нього та не цікавився ним. Після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище Гегедіш. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в сумі 1200 грн.

Позивачка в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, стягувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить не надавати їм строк для примирення.

Відповідач в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, оскільки позовні вимоги визнає в повному обсязі. Не заперечує проти залишення дитини з матірю та стягнення з нього аліментів в сумі 700 грн., на даний час він не працевлаштований.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.05.2013 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою (а.с. 4, 9, 10).

Подружнє життя між сторонами не склалося. Це підтверджується тими обставинами, що вони разом не проживають та сімейних стосунків не підтримують.

Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони остаточно втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного, їхня сімя розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Відповідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує майновий стан позивачки, яка веде догляд за малолітньою дитиною, працездатний вік відповідача, відсутність у нього постійного місця праці, а також визнання ним позову. Тому, суд вважає, що відповідач, як молодий, працездатного віку чоловік, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання своєї дитини 700 грн. у місяць.

Беручи до уваги, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1-го січня 2015 року становить 1032 грн., така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим.

Враховуючи, що син сторін постійно проживає з позивачкою, а спору про його подальше місце проживання не виникає, його слід залишити проживати з матірю.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Беручи до уваги наведене, позовні вимоги позивачки в частині відновлення її дошлюбного прізвища слід задовольнити.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений судовий збір у сумі 243.6 грн. за вимогу про розірвання шлюбу та судовий збір у сумі 243.6 грн. у дохід держави за вимогу про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 180, 182, 184 СК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб зареєстрований 11 травня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 129 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Дитину сторін сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матірю ОСОБА_1.

Відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище Гегедіш.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з 20.02.2015 р. і до його повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.