У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

20 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій протиправними, визнання зобов'язання виконаним та зобов'язання вчинити певні дії, визнання кредитного та іпотечного договорів такими, що припинили свою дію, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 27 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій протиправними, визнання зобов'язання виконаним та зобов'язання вчинити певні дії, визнання кредитного та іпотечного договорів такими, що припинили свою дію.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 25 вересня 2008 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір, за умовами якого вона отримала кредит на придбання нерухомості у сумі 152 050 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,67 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 6,60 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2. цього договору з кінцевим терміном повернення кредиту до 25 вересня 2018 року.

Позивачка зазначала, що належне виконання умов кредитного договору забезпечувалося договором іпотеки, згідно якого вона передала в іпотеку Банку будинок, що розташований по АДРЕСА_1.

Вказувала, що 22 листопада 2011 року достроково погасила кредит. Проте відповідач в супереч вимогам закону не повертає їй правовстановлюючі документи на будинок, мотивуючи тим, що вона не погасила нараховану комісію за дострокове погашення кредиту (плата за резервування ресурсів) в сумі 47 тис. грн.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням уточнень, позивачка просила визнати неправомірними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо визначення до сплати суми винагороди за резервування ресурсів (комісії за дострокове погашення кредиту) за кредитним договором від 25 вересня 2008 року у розмірі 47 тис. грн за період після 22 листопада 2011 року - дати дострокового погашення кредиту; визнати її зобов'язання по вказаному кредитному договору виконаними у повному обсязі; визнати припиненими кредитний договір від 25 вересня 2008 року та іпотечний договір від 17 вересня 2008 року; зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути їй оригінали правовстановлюючих документів, які були передані нею згідно акту прийому-передачі від 25 вересня 2008 року; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано дії ПАТ КБ «ПриватБанк» протиправними, що виражаються у визначені ОСОБА_4 до сплати суми винагороди за резервування ресурсів (комісії за дострокове погашення) за кредитним договором від 25 вересня 2008 року у розмірі 47 тис. за період після 22 листопада 2011 року.

Визнано зобов'язання ОСОБА_4 по кредитному договору від 25 вересня 2008 року виконаними у повному обсязі.

Визнано кредитний договір від 25 вересня 2008 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 таким, що припинив свою дію.

Визнано іпотечний договір від 17 вересня 2008 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 таким, що припинив свою дію.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_4 оригінали правовстановлюючих документів, переданих 25 вересня 2008 року згідно акту прийому-передачі, а саме: свідоцтво про право власності, технічний паспорт, копії паспортів та ідентифікаційних кодів, довідка про відсутність заборгованості по комунальним платежам, довідка про зареєстрованих осіб.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 27 січня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалене рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов вірного висновку про те, що позивачкою не було надано суду належних доказів того, що у неї відсутня заборгованість за кредитним договором та того, що відповідач вимагав від неї сплати суми винагороди за резервування ресурсів (комісії за дострокове погашення кредиту).

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків рішення апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 27 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов Парінова І.К.