Справа № 610/1262/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Муленко Л.М.,

за участю секретаря - Кравченко М.Ю.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Балаклійського району Харківської області про визнання права власності на земельні ділянки

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку площею 2 га, розташовану на території Петрівської сільської ради, передану у приватну власність ОСОБА_3 на підставі розпорядження Балаклійської РДА від 04.02.2003 року №31, кадастровий номер НОМЕР_2 та земельну ділянку площею 2 га, розташовану на території Петрівської сільської ради, передану у приватну власність ОСОБА_4 на підставі розпорядження Балаклійської РДА від 04.02.2003 року №31, кадастровий номер НОМЕР_3.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 у позовній заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_3 яка на момент смерті проживала разом з її батьком ОСОБА_4 Батьки були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер. На момент смерті він не встиг переоформити право власності на майно, яке було зареєстровано за дружиною, хоча фактично прийняв його так як мешкав спільно з своєю дружиною, та заяв про відмову у прийняття спадку не надавав. На момент смерті ОСОБА_4 позивачка проживала разом з ним, крім того, 06.06.2005 року батько оформив на її ім'я заповіт, відповідно якого все належне йому на момент смерті майно він заповідав ОСОБА_1

На момент смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 їм належали земельні ділянки площею по 2 га кожна, розташовані на території Петрівської сільської ради, які були надані для постійного користування, але розпорядженням Балаклійської районної державної адміністрації від 04 лютого 2003 року №31 вони були передані у приватну власність. Згідно акту прийому передачі від 07.07.2005 державні акти були передані до Балаклійського районного відділу земельних ресурсів. Земельні ділянки були зареєстровані та їм присвоєні кадастрові номери. Однак отримати Державні акти батьки не могли, так як вже померли.

Відсутність можливості надання нотаріусу Витягу з державного земельного кадастру та державного акту для оформлення спадщини в нотаріальному порядку є підставою для звернення до суду.

Позивач у судове засідання не з`явилась, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача Петрівської сільської ради Балаклійського району Харківської області у судове засідання також не з'явився, сільським головою до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, повідомив суд, що не заперечує проти задоволення позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України.

На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно наданої копії свідоцтва про народження (а.с.10) ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками позивачки ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.12) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Петрівське Балаклійського району Харківської області.

Згідно довідки виконавчого комітету Петрівської сільської ради від 27.01.2015 року ОСОБА_3 на день своєї смерті проживала та була зареєстрована разом з чоловіком ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 (а.с.16).

Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.13) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Петрівське Балаклійського району Харківської області.

Згідно копії заповіту від 06.06.2005 року (а.с.14) ОСОБА_4 заповідав все своє майно ОСОБА_1

З довідки виконавчого комітету Петрівської сільської ради від 27.01.2015 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_4 з ним проживала та була зареєстрована його донька ОСОБА_1 (а.с.17).

На момент смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 їм належали земельні ділянки площею по 2 га кожна, розташовані на території Петрівської сільської ради, які були надані для постійного користування, але розпорядженням Балаклійської районної державної адміністрації від 04 лютого 2003 року №31 вони були передані у приватну власність. Згідно акту прийому передачі від 07.07.2005 державні акти були передані до Балаклійського районного відділу земельних ресурсів. Земельні ділянки були зареєстровані та їм присвоєні кадастрові номери. (а.с.19-58).

Як вбачається з відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 24.04.2015 року після смерті ОСОБА_4, 06.03.2014 року із заявою про прийняття спадщини фактично, шляхом сумісного проживання, звернулась донька померлого - ОСОБА_1; після смерті ОСОБА_3 ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до Балаклійської ДНК - не звертався (а.с. 69).

За ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ч. 1 до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, відповідно до ст. 1261 ЦК України.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до вимог п. 4.20 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оформлення та видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно ст.7-1 Закону України «Про державний земельний кадастр» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, здійснює підготовку земельно-кадастрової документації та внесення до Державного земельного кадастру відомостей про землі, розташовані у межах державного кордону України; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, організовує роботи із землеустрою, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право на майно, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнається дійсними у разі відсутності його державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Спадкодавець набув право на земельну ділянку у відповідності до законодавства, яке діяло станом на 2005 рік, яким не передбачалось присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці та виготовлення технічної документації з оцінки земель.

Документи які містять достатні дані (кадастровий номер та кадастровий план, технічна документація з оцінки земель) для проведення реєстраційних дій державним реєстратором щодо спадкування земельної ділянки відсутні, оскільки на момент набуття останнім права власності на земельну ділянку їх виготовлення не передбачалось чинним законодавством.

Неможливість отримати документ про право власності на вказану земельну ділянку прямо слідує з наведених положень діючого законодавства.

Таким чином відсутність можливості надання нотаріусу Витягу з державного земельного кадастру, та державного акту позбавляє позивача права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спірні земельні ділянки, а відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі ч.1 ст.328, ст.ст.1216-1218, ч.1ст.1223,ст.ст.1225,1261,1268 ЦК України, ст.78,ч.1ст.81, п. «а» ч.3 ст.152 ЗК України, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 212, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на:

· земельну ділянку площею 2 га, розташовану на території Петрівської сільської ради, передану у приватну власність ОСОБА_3 на підставі розпорядження Балаклійської РДА від 04.02.2003 року №31, кадастровий номер НОМЕР_2;

· земельну ділянку площею 2 га, розташовану на території Петрівської сільської ради, передану у приватну власність ОСОБА_4 на підставі розпорядження Балаклійської РДА від 04.02.2003 року №31, кадастровий номер НОМЕР_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Муленко