Справа № 443/357/15-ц Провадження № 2/443/200/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Жидачівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Башта Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жидачеві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на житло, -

встановив:

24 лютого 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідач - колишня невістка, зареєстрована у будинку із 20.07.2007 року, однак більше року фактично в будинку не проживає, а проживає в смт.Журавно у будинку свого батька, у добровільному порядку знятись із реєстрації вона відмовляється, а тому посилаючись на викладене, а також на вимоги ст.ст.316,391,405 ЦК України, позивач просила суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із підстав, вказаних в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Суду пояснила, що з 2009 року проживає з чоловіком та трьома дітьми в Журавно. Спочатку у старому будинку батьків по АДРЕСА_2, а три роки в новозбудованому будинку по АДРЕСА_3, який не прийнятий в експлуатацію, і має пільги по оплаті водопостачання, електропостачання та на тверде паливо за цією адресою, як багатодітна сім"я. 21 січня 2015 року вона розірвала шлюб і чоловік повернувся жити до матері.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Як вбачається з положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України "Про міжнародні договори України", є частиною національного законодавства, ст.41 Конституції України та ст.ст.321, 328, 330, 334 ЦК України, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Добросовісний набувач набуває право власності на майно, навіть в тих випадках, коли воно відчужене особою, яка не мала на це право. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Право приватної власності є непорушним.

Положення ч.2 п.15 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" зазначають, що наявність прописки (на даний час реєстрації) сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала.

На підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії ССС №1888369, яке видано КП ЛОР "Стрийське МБТІ" 23.05.2007 року, житловий будинок АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1.(а.с.5).

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У зазначеному будинку, згідно записів у будинковій книзі, із 20.07.2007 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2, яка згідно актів від 22.12.2014 року, 28.01.2015 року, котрі підписані депутатами Бережницької сільської ради Ростоцьким З.В., Шаранюк М.Т. та сільським головою Кухта Г.Г., не проживає в спірному будинку із 2009 року (а.с3,4).

Відповідно до рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 21.01.2015 року шлюб між ОСОБА_7- сином позивача, та ОСОБА_2 розірвано.

Факт відсутності відповідача ОСОБА_2 за місцем реєстрації, у будинку АДРЕСА_1 підтверджується також довідкою №579 від 02.03.2015 року, яка видана Журавнівською селищною радою Жидачівського району Львівської області, відповідно до якої відповідач ОСОБА_2 разом із трьома малолітніми дітьми з 22.09.2009 року проживає без реєстрації в АДРЕСА_3

Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає за вищезазначеною адресою більше одного року, проживає без реєстрації за іншим місцем, а тому вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, і тому повинні бути задоволенні.

На підставі наведеного, керуючись ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.41 Конституції України, ч.2 п.15 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", ст.ст.321, 328,405 ЦК України, ст.ст.10,57,64,212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втатила право на проживання у житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя________________________________

17.03.2015