ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4799/15-ц
провадження № 2/753/3402/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про роз"єднання позовів

"11" березня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва ЛЕОНТЮК Л. К., розглянувши в місті Києві матеріали цивільної за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виселення без надання іншого житла та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10 березня 2015 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про виселення без надання іншого житла та зняття з реєстрації.

Матеріали цивільної справи надійшли до Дарницького районного суду м. Києва ( м. Київ, вул. Севастопольська 14 ) та зареєстровані в загальній канцелярії ( м. Київ, вул. О. Кошиця 5 - а) за вх. № 11802 від 10 березня 2015 року і передані судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі у приміщенні суду ( по вул. Севастопольській, 14 ), що підтверджується даними контрольного журналу № 248 від 11 березня 2015 року.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю необхідним, роз'єднати вказані вище позовні вимоги, оскільки вони не пов'язані між собою, правовідносини, які випливають із позовних вимог, регулюються різними нормами матеріального права і їх спільний розгляд не є доцільним.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ст.126 ЦПК України суд під час розгляду справи має право постановити ухвалу про обєднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача. Залежно від обставин справи суддя чи суд має право постановити ухвалу про розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

За змістом ст. ст. 2, 6, 17 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист порушеного права в сфері публічно - правових відносин, тобто в порядку адміністративного судочинства має вирішуватись публічно-правовий спір, в якому однією зі сторін є орган державної влади, який здійснює управлінські функції щодо іншого субєкта, здійснення яких породжує виникнення між сторонами публічно - правових відносин.

Згідно із ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є субєкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Субєкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України предмет адміністративної юрисдикції складають: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень ( нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії ), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладення та виконання адміністративних договорів, спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Оскільки, у відповідності до вимог ст. 121 ч.3 п.4 ЦПК України, заява повертається у випадках коли, справа не підсудна цьому суду та відповідно до вимог ст. 122 ч.2 п.1 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Вважаю, що в частині позовних вимог про зняття з реєстрації слід позовну заяву повернути позивачу, як таку, що не підлягає розгляду в порядку ЦПК України та для звернення з вказаними вимогами до належного адміністративного суду в порядку КАС України.

Керуючись ст. ст. 11 - 1, 121ч.3п.4, 122 ч.2 п.1, 126 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Роз"єднати позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виселення без надання іншого житла та зняття з реєстрації.

Залишити в провадженні позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виселення без надання іншого житла.

Виконати вимоги в порядку ст. 122 ч.3 ЦПК України та вирішити питання щодо відкриття провадження у справі.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зняття з реєстрації - повернути позивачу, для звернення до належного суду.

Копію ухвали надіслати позивачу рекомендованою поштою до відому.

Ухвала про повернення заяви позивачу може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК