Номер провадження: 22-ц/785/5415/15
Головуючий у першій інстанції Івченко В. Б.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Варикаші О.Д.

- Ступакова О.А.

при секретарі - Желєзнові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_3, TOB «РАФ - ПЛЮС» за участю ПАТ «ВТБ Банк» в особі Відділення «Одеська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» на дії ДВС України при винесені постанови про накладення арешту на майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року,-

встановила:

Скаржники звернулися до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії ДВС України при винесені постанови про накладення арешту на майно, мотивуючи свої вимоги тим, що постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України від 16.01.2014 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно винесена без дотримання умов співмірності, необхідної для виконання за виконавчим документом, а також накладенням арешту на все майно, без огляду на те використовується воно у виробництві підприємства чи ні.

Також скаржники зазначали, що рішенням Господарського суду Одеської області у справі №962/762/13, відповідно до п.1.4 Іпотечного договору сторони оцінили предмет іпотеки в 14 634 240 грн., що за курсом НБУ на день підписання договору становить 2 897 869,4 доларів США, тобто майже на 1 000 000 доларів США перевищує суму заборгованості за кредитом, таким чином скаржники вважають, що постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України від 16.01.2014 року підлягає скасуванню

Представник скаржника TOB «РАФ-ПЛЮС» в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив задовольнити скаргу у повному обсязі.

Представник позивача ПАТ «ВТБ Банк» в особі Відділення «Одеська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк», представник заінтересованої особи Державної виконавчої служби України в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги у повному обсязі та просили у задоволення її вимог відмовити за безпідставністю, посилаючись на те, що постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України від 16.01.2014 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно була винесена відповідно до норм діючого законодавства України.

Скаржник ОСОБА_3. в судове засідання не з'явився.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_3, ТОВ «РАФ - ПЛЮС» за участю ПАТ «ВТБ Банк» в особі Відділення «Одеська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» на дії ДВС України при винесені постанови про накладення арешту на майно відмовлено.

Ухвала Приморського районного суду м. Одеси №522/5179/14-ц від 10.06.2014 року про зупинення виконавчого провадження ВП №39095230 скасована.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали, якою скаргу задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою від 29.07.2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 39095230 з примусового виконання виконавчого листа № 522/5636/13-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси 08.07.2013 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ТОВ «РАФ-ПЛЮС» на користь ПАТ «ВТБ Банк» в особі Відділення «Одеська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитом №13.26-12/07-СК від 27.11.2007 року у розмірі 1 932 383 доларів США, що за курсом НБУ складає 15 445 540,67 грн.

Копію вищезазначеної постанови направлено боржнику для виконання в семиденний термін у самостійному порядку, стягувачу - до відома.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси №522/5636/13-ц від 19.08.2013 року розстрочене виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси №522/5636/13-ц від 04.06.2013 року про солідарне стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 15 445 540,67 грн. наступним чином: з серпня 2013 року по липень 2018 року (включно) рівні щомісячні платежі по 256 000 грн., протягом серпня 2018 року - решта заборгованості у розмірі 85 540,67 грн.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що сума боргу є значною, незважаючи на надання розстрочки виконання рішення суду, дій направлених на реальне виконання рішення суду боржниками не вчинено, доказів на підтвердження таких обставин не надано, тому скарга є безпідставною.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано справедливий судовий розгляд, складовою якого є виконання рішення суду як завершальної частини розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що одночасно із цим провадженням здійснюються заходи з виконання наказу, виданого 12.08.2013 року Господарським судом Одеської області про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, і вартість майна значно перевищує суму боргу, до фактичного виконання наказу правового значення не має, а доказів про виконання не надано.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Що стосується доводів про неврахування черговості реалізації майна, передбаченої ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», то суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки дані обставини враховуються під час реалізації майна, а предметом оскарження є постанова про накладення арешту на майно.

Враховуючи все вищевикладене колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 4 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_3, TOB «РАФ - ПЛЮС» за участю ПАТ «ВТБ Банк» в особі Відділення «Одеська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» на дії ДВС України при винесені постанови про накладення арешту на майно - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Головуючий: В. А. Станкевич

Судді: О.Д. Варикаша

О.А. Ступаков