Номер провадження: 22-ц/785/6006/15
Головуючий у першій інстанції Целух А.П.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П., Цюри Т.В.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» в особі Одеської філії ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_3, треті особи - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Юхневич Маряна Михайлівна, ОСОБА_5, товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», про визнання прилюдних торгів недійсними,-

встановила:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідачів та просила визнати недійсними результати прилюдних торгів з продажу арештованого нерухомого майна - нежитлових приміщень перукарні за адресою: АДРЕСА_1, проведені ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» 25.04.2012 року; визнати недійсним акт від 03.05.2012 року державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки - вищевказаного нерухомого майна, затверджений 03.05.2012 року начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області; визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 04.05.2012 року на спірні нежитлові приміщення, видане ОСОБА_3 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юхневич М.М., а також просила судові витрати покласти на відповідачів (т. 1 а. с. 2-5).

В обґрунтування свого позову ОСОБА_2 послалась на те, що 25.04.2012 року ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» в особі Одеської філії на виконання договору № 10/006/12/І від 17.02.2012 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, укладеного з відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області провело прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень перукарні за адресою: АДРЕСА_1. Стартова (початкова) ціна квартири була встановлена в розмірі 424 236,80 гривень. Переможцем торгів було об'явлено ОСОБА_3, якого представляла за довіреністю ОСОБА_5, який запропонував за квартиру вказану ціну. Позивач вважає, що результати прилюдних торгів, акт про проведення прилюдних торгів з продажу нежитлових приміщень перукарні за адресою: АДРЕСА_1 та видане на їх підставі свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів є недійсними з огляду на допущені при їх проведенні численні порушення діючого законодавства.

Ухвалою суду від 07.06.2012 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Накладено арешт на нежитлові приміщення перукарні за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 30).

Ухвалою суду від 15.02.2013 року до участі у справі залучено ТОВ «Кей-Колект» в якості третьої особи (т. 1 а. с. 109).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 травня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено (т. 1 а. с. 182-189).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати судове рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 1 а. с. 190-192).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 вересня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2014 року скасовано. Ухвалено нове рішення. Визнано недійсними результати прилюдних торгів з продажу арештованого нерухомого майна - нежитлових приміщень перукарні за адресою: АДРЕСА_1, проведені приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» 25.04.2012 року. Визнано недійсним акт від 03.05.2012 року державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки - нерухомого майна - нежитлових приміщень перукарні за адресою: АДРЕСА_1, затверджений 03.05.2012 року начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області. Визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 04.05.2012 року на нежитлові приміщення перукарні за адресою: АДРЕСА_1, видане ОСОБА_3, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юхневич М.М. за реєстровим № 904. Стягнуто з відповідачів на користь ОСОБА_2 в рівних частках судовий збір в розмірі 1 827 гривень (т. 1 а. с. 277-281).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року касаційні скарги ОСОБА_3, ТОВ «Кей-Колект», Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області задоволено частково. Рішення апеляційного суду Одеської області від 23 вересня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 2 а. с. 104-106).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем порушення вимог Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року за № 745/4038, при проведенні прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області знаходилось виконавче провадження № 28657127 з примусового виконання виконавчого листа № 2-884, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 22 липня 2011 року на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.01.2011 року № 2-884/11 про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу у розмірі 712 915, 88 гривень.

Постановою заступника начальника відділу Гамбаль О.Є. було відкрито виконавче провадження примусового виконання виконавчого листа № 2-884,виданого Суворовським районним судом м. Одеси 22 липня 2011 року.

Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (далі - ПП «СП Юстиція») здійснювала свою діяльність на підставі генерального договору № 1 укладеного з Державною виконавчою службою України 06 січня 2012 року (т. 1 а. с. 137-144).

В процесі виконавчого провадження було виявлено майно боржника, а саме: нежитлове приміщення перукарні за адресою: АДРЕСА_1.

15 грудня 2011 року ТОВ «Росла» в межах процедури виконавчого провадження складений звіт про оцінку майна, вартість нежитлового приміщення перукарні, яке належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення перукарні серії НОМЕР_1, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 01 вересня 2005 року. Встановлено ринкову вартість приміщення 530 296,00 гривень.

Працівники ДВС не надали можливості ОСОБА_2 ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, а також не розглянули її заяву про проведення рецензування звіту про оцінку майна, у зв'язку з чим вона неодноразово зверталась з письмовими заявами до ДВС. В подальшому вона звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії начальника Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2012 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 липня 2012 року, дії начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області щодо відмови у задоволенні вимог ОСОБА_2 про призначення рецензування звіту про оцінку майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, визнані неправомірними. Зобов'язано начальника Відділу вирішити питання щодо призначення рецензування звіту оцінки нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 9-12, 51-53).

Заявку на реалізацію описаного та арештованого майна подано 14.02.2012 року (т. 1 а. с. 38).

17 лютого 2012 року між ПП «СП Юстиція» та Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області укладено договір № 10/006/12/1 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Прилюдні торги з реалізації спірного приміщення були призначені на 16.03.2012 року про що свідчить лист - повідомлення № 288/02, однак вони не відбулись у зв'язку з відсутністю покупців (т. 1 а. с. 153).

Актом державного виконавця 27 березня 2012 року проведено переоцінку квартири, яким об'єкт був уцінений на 20 % та визначено, що стартова (початкова) ціна об'єкту після уцінки становить 424 236,80 гривень.

Повторні прилюдні торги були призначені на 25 квітня 2012 року, про що свідчить лист - повідомлення № 15/04 від 03.04.2012 року.

03.04.2012 року ПП «СП «Юстиція» розмістило оголошення в Єдиному державному реєстрі виконавчого провадження в системі реалізації конфіскованого та арештованого майна на сайті ДП МЮУ «Інформаційний центр», повідомлення про проведення торгів направлено ОСОБА_2, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням, опубліковано оголошення про проведення прилюдних торгів у двох загальнодержавних друкованих виданнях: газет «Жизнь на пенсии» та «Реклама» (т. 1 а. с. 149-152, 154).

25 квітня 2012 року ПП «СП «Юстиція» проведено прилюдні торги з реалізації нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1, переможцем яких став ОСОБА_3, який придбав вищевказані приміщення за 424 236,80 гривень, про що був складений протокол № 10/006/12/1 (т. 1 а. с. 119).

03 травня 2012 року заступником начальника відділу складено акт про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області 03 травня 2012 року.

На підставі акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, який затверджений начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області 03 травня 2012 року, 04 травня 2012 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, яке зареєстровано в реєстрі за № 904, яке посвідчує, що йому на праві власності належить нежитлові приміщення перукарні, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 43,5 кв.м., що раніше належали ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення перукарні серії НОМЕР_1, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 01 вересня 2005 року (т. 1 а. с. 118).

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що відмова державного виконавця в проведенні рецензування оцінки спірного майна, є порушення ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», та надало можливість реалізувати майно по заниженій вартості.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Частиною третьою статті 62 Закону передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Частинами другою-четвертою статті 58 Закону передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п'ята статті 58, частина третя статті 62 Закону).

Частинами першою та п'ятою статті 58 Закону передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року N 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. Оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах.

Прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк від дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення (пункт 3.3 Тимчасового положення).

Частиною п'ятою статті 62 Закону, пунктом 7.1 Тимчасового положення, абзацом третім пункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року N 74/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за N 865/4158, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших визначених Тимчасовим положенням причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

За правилами проведення прилюдних торгів спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості. Уповноважені особи спеціалізованої організації складають інформаційні картки на кожний лот із зазначенням стартової ціни. При цьому визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності (пункти 2.6, 3.2, 3.4 Тимчасового положення). Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Таким чином, ураховуючи зазначене, необхідно дійти висновку про те, що повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Ці вимоги закону при проведенні прилюдних торгів 24.04.2012 року виконані.

Звіт про оцінку нежитлових приміщень перукарні від 01.12.2012 року, наданого ТОВ «Росла», на час проведення торгів був чинним. На виконання рішення Суворовського районного суду від 18 травня 2012 року, яке набрало законної сили 18 липня 2012 року (тобто після проведення торгів), було призначено рецензування вказаного звіту. За результатами рецензування від 01 листопада 2012 року визначено, що звіт оцінки нежитлових приміщень перукарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, має незначні недоліки та в цілому може бути використаний за вказаною в звіті метою.

ОСОБА_2 також на підтвердження свого порушеного права посилалась на те, що вона не була присутня під час уцінки арештованого майна.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій визначав Закон N 606-XIV від 21 квітня 1999 року та Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року N 74/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за N 865/4158 (далі - Інструкція N 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхнє права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст. ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85 Закону).

Разом із тим аналіз положень Закону N 606-XIV від 21 квітня 1999 року й Інструкції N 74/5 від 15 грудня 1999 року свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону N 606-XIV від 21 квітня 1999 року та п.п. 5.11, 5.12 Інструкції N 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (п. 5.11 Інструкції N 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом N 606-XIV від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Проте, в даному випадку позивачка не скористалась передбаченим положеннями Закону України «Про виконавче провадження» правом оскаржити дії (бездіяльність) державного виконавця з приводу нібито позбавлення її можливості бути присутньої при переоцінки спірного майна.

Інших підстав позов не містить.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції ОСОБА_2 посилалась на те, що вона не була повідомлена належним чином про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, вказані твердження спростовуються зворотнім поштовим повідомленням, з якого вбачається, що вона отримала 14.04.2012 року лист - повідомлення про призначення прилюдних торгів, які були призначені на 25 квітня 2012 року (т. 2 а. с. 15).

Довід апеляційної скарги про те, що на поштовому повідомленні відсутній оригінал підпису боржника, і не зрозуміло ким воно було отримано, є неспроможним, оскільки зазначені твердження ОСОБА_2 не підтверджені жодним доказом.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

За правилами ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Суд першої інстанції не враховував, що виконавче провадження було відкрито на підставі судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, а не про звернення стягнення на предмет іпотеки, майно було арештовано у порядку Закону України «Про виконавче провадження», тому до указаних правовідносин не підлягає застосуванню указана норма Закону України «Про іпотеку», яка з урахуванням змісту ст. 41 цього Закону застосовується лише до прилюдних торгів, проведених на виконання рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки.

При цьому рішення суду або виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на нежитлові приміщення перукарні за адресою: АДРЕСА_1, відсутні, прилюдні торги відбулися з реалізації арештованого нерухомого майна, а тому їх організація та проведення здійснюються відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а Посилання на Закон України «Про іпотеку» є помилковим.

З урахуванням наведеного, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 травня 2014 року підлягає зміні, з виключенням з мотивувальної частини рішення суду посилання суду про застосування до виниклих між сторонами правовідносин Закону України «Про іпотеку», в решті рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 травня 2014 року - змінити, виключити з мотивувальної частини рішення суду посилання суду про застосування до виниклих між сторонами правовідносин Закону України «Про іпотеку».

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.