провадження 2/201/1378/2015
УХВАЛА

29 травня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Кодріній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву про відвід головуючому по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і Компанії «Novo Venture LLC» до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Консоль Строй ЛТД», Дніпропетровська міська рада і прокуратура Дніпропетровської області про визнання права власності та майнових прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і Компанія «Novo Venture LLC» 3 листопада 2014 року звернулися до суду з позовом до відповідача ТОВ фірма «Консоль ЛТД» про визнання права власності та майнових прав, позовні вимоги доповнювалися і уточнювалися. Справа прийнята до провадження, по суті не слухалася, розглядаються клопотання, виносилися ухвали, спір по суті не вирішено.

Представником позивачів в суд було подано клопотання про відвід судді Антонюка О.А., в обґрунтування яких він посилається на те, що суддя не може брати участі в розгляді цієї справи в звязку з сумнівами в його обєктивності та неупередженості (він виносив ухвалу про усунення недоліків позову і повернення позову, не задоволені клопотання про витребування доказів та інш.).

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Раніше винесені рішення та ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська під головуванням судді Антонюка О.А. мали місце при вирішенні конкретних цивільних справ (і цієї справи) в відповідності до норм ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

Ухвали суду під головуванням судді Антонюка О.А. у цій цивільній справі були законні, ту ж саму справу суддя не розглядав і не розглядає: це не новий розгляд справи після скасування попереднього рішення чи ухвали про закриття провадження в справі, справа по суті інша і не розглядалася і не вирішена, раніше винесені рішення набрали законної сили і не порушують права позивача.

Посилання заявника на ст. 20 ЦПК України нічим не підтверджені і не обґрунтовані, скасування чи зміна рішень суду в інших цивільних справах (навіть якщо там приймала участь якась із сторін), не задоволення клопотання сторони позивачів (витребування доказів) та інш. не є підставою, передбаченою законом для відводу, оскільки відсутні обставини, передбачені п. 4 ст. 20 ЦПК України. Образливі припущення про останнє (начебто свідомість порушень закону, ігнорування приписів інших судів) з боку заявника можуть свідчити про його самого упередженість і не свідоме ставлення до передбачених дорученням повноважень, оскільки належного документального підтвердження вказаного суду не надано. Також відсутні обставини відводу, передбачені ст. 21 ЦПК України.

Розподіл судових справ та матеріалів регулюється Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішеннями Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 та зборами суддів відповідного суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 5 ст.115 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», збори суддів місцевих судів обговорюють питання щодо внутрішньої діяльності суду чи роботи конкретних суддів або працівників апарату суду та приймають з цих питань рішення, які є обовязковими для суддів та працівників даного суду, визначають спеціалізацію суддів з конкретних категорій справ відповідної судової юрисдикції за пропозицією голови суду. На зборах суддів Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було обговорено питання щодо встановлення їм відповідної спеціалізації.

Розподіл зазначеної судової справи здійснювався відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, яке передбачає, що автоматичний розподіл судових справ між суддями здійснюється з урахуванням спеціалізації суддів.

Цивільна справа, у судовому провадженні з розгляду якої заявником було заявлено відвід судді Антонюку О.А., підлягала розгляду згідно вказаного розподілу саме цим суддею.

Таким чином, заявлення відводу судді і з такими вищезазначеними підставами може свідчити виключно як спосіб впливу на суд, а отже вказані заявником обставини не можуть бути підставами для відводу судді. Посилання на Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та його постанову чи лист носить лише рекомендаційний характер і не замінює норму прямої дії, передбаченої ЦПК України.

Доводи заявника також не можуть бути прийняті до уваги ще і тому, що його міркування про необєктивність та упередженість судді є по суті необґрунтованими і випливають лише з особистих субєктивних оцінок заявника відводу, що є особою зацікавленої у вирішенні справи, і не може безпристрасно оцінити хід підготовки та судового розгляду і повязані з ними обставини.

Дії судді при прийнятті даної конкретної справи до провадження та призначенні її до розгляду відповідають вимогам цивільно-процесуального закону, обєктивних даних про сумніви в обєктивності та неупередженості судді не надано, нічим не підтверджені сумніви та припущення не можуть бути покладені в основу задоволення відводу, законних підстав (передбачених ст. ст. 20 і 21 ЦПК України) для задоволення відводу немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 20 24, 168, 208-210, 293 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Представнику позивачів адвокату ОСОБА_4 в задоволенні відводу судді Антонюка О.А. в розгляді цієї цивільної справи по позову про визнання права власності та майнових прав відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя