АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/8628/15 Головуючий 1-ї ін-ї. ОСОБА_1
Справа № 634/590/15-ц Доповідач Сащенко І.С.
Категорія договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, визначення строку дії договору оренди земельної ділянки та стягнення збитків,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №878 від 06.09.2006 року, в якому просила викласти пункт 4.2 вказаного договору у наступній редакції: «Розмір орендної плати є договірним і складає 8,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Перерахунок обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної ділянки у грошову проводиться орендарем виходячи з фактичної собівартості видів продукції (робіт, послуг), вирощених орендарем та наданих для розрахунку орендодавцеві, яка (фактична собівартість) склалася в орендаря за минулий рік»

Також у липні 2015 року ОСОБА_4 подала до Сахновщинського районного суду Харківської області позовну заяву про визначення строку дії договору оренди земельної ділянки №878 від 06.09.2006 року, в якій просила встановити, що вищевказаний договір оренди земельної ділянки припиняє свою дію з 07.09.2016 року; стягнути з відповідача на її користь збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 11993,12 грн.

Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 11.08.2015 року справи за зазначеними вище позовами об`єднано в одне провадження.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 посилалась на те, що є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,95 га, кадастровий номер :01:000:0284, розташованої на території Шевченківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Вказана земельна ділянка знаходиться у оренді ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» згідно договору оренди земельної ділянки №878 від 06.09.2006 року, зареєстрованого Сахновщинським РВ ХРФ Центр ДЗК у Харківській області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.08.2008 року №38, укладеного строком на 10 років з ТОВ «Аграрний дім ім. Горького».

Незважаючи на те, що державна реєстрація договору здійснена 15.08.2008 року, земельна ділянка була передана відповідачу 06.09.2006 року відповідно до акту прийому-передачі. Таким чином строк дії договору спливає 06.09.2016 року.

У 2006 році розмір орендної плати за користування земельною ділянкою був збільшений ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» до 2% від нормативної оцінки земельної ділянки, а з вересня 2008 року і по цей час ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» здійснює виплату орендної плати за користування земельною ділянкою за ставкою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виходячи із приписів Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02.02.2002 року №92/2002.

06.05.2015 року ОСОБА_4 направила на адресу відповідача пропозицію про зміну орендної плати за вищевказаним договором оренди земельної ділянки, встановивши її у розмірі 8,5% від нормативної грошової оцінки землі, а також про внесення до договору умови про перерахунок обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної ділянки у грошову, яка проводиться виходячи з фактичної собівартості видів продукції (робіт, послуг),вирощених орендарем та наданих для розрахунку орендодавцеві, яка (фактична собівартість) склалася в орендаря за минулий рік, та запропонувала внести відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки. Однак, на вказану пропозицію ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» не надало відповіді.

Інші орендодавці земель сільськогосподарського призначення отримують від ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» орендну плату у розмірі 5% від грошової нормативної оцінки з 2011 року. Пропозицій стосовно зміни розміру орендної плати від ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» не надходило. Вважає, що упущена вигода за період часу з 2012-2014 роки у зв`язку із застосуванням не 5%, а 3% ставки від грошової нормативної оцінки складає 11993,12 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги у частині внесення змін до договору та визначення строку його дії задовольнити. При цьому посилається на: неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Встановлено, що 06.09.2006 року між ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» і ОСОБА_4 було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 8,95 га., розташованої на території Шевченківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області.

Договір укладено строком на 10 років.

Розмір орендної плати є договірним і складав 1,5% від грошової оцінки землі, з 2008 року -3%.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо внесення змін до п.4.2 договору, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що внесення змін до умов договору у судовому порядку не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до вимог ст. 627, 651, 652 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до вимог ст. 21, 22, 30 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Орендна плата справляється у грошовій формі.

За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Посилання ОСОБА_4 щодо зростання цін на товари та послуги як на підставу збільшення розміру орендної плати безпідставне.

Вимогами чинного законодавства пов'язано можливість зміни умов договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Сторони в момент укладення договору погодили усі істотні умови. ОСОБА_4 як власник земельної ділянки розпорядилася своєю ділянкою на основі вільного волевиявлення. Якщо вона вважала ці умови несприятливими для себе, то мала можливість не укладати договір на таких умовах, знайти іншого контрагента або обробляти землю самостійно.

Орендодавець, виходячи з інфляційний процесів, економічних тенденцій мав змогу оцінити умови договору, передбачити в момент укладення договору ризики щодо окупності цієї угоди.

Посилання ОСОБА_4 на постанову Кабінету Міністрів України від 23.04.1999 р. N 672 «Про проведення перерахунку обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної частки (паю) у грошову» є таким, що не відповідає обставинам справи.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІ ХР №079493 земельна ділянка передана ОСОБА_4 на підставі рішення Шевченківської сільської ради народних депутатів, тобто, земельна ділянка виділена в натурі. Земельна частка (пай) є правом на умовну земельну частку в гектарах з відповідною грошовою оцінкою без виділення у загальному масиві земель.

Зазначена апелянтом постанова прийнята на виконання Указу Президента України від 15 грудня 1998 року №1353 «Про гарантування захисту економічних інтересів та поліпшення соціального забезпечення селян-пенсіонерів, які мають право на земельну частку (пай)» та стосується оренди земельних часток(паїв), а не земельних ділянок.

Посилання ОСОБА_4 на те, що відповідач починаючи з 2014 року дає оголошення про укладання договорів оренди землі з орендною платою 6,5% від грошової нормативної оцінки землі , вказаних правовідносин не стосується і на висновки суду не впливає.

Момент, з якого вважається укладеним договір оренди землі, має визначатись відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, а саме з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 18 Закону України Про оренду землі, у редакції, яка була чинна на час укладення спірного договору, було встановлено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Таким чином, момент укладення договору передує моменту державної реєстрації та набрання ним чинності.

Вказаний висновок випливає і з ч.1 ст.20 цього Закону, відповідно до якої укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Отже, строк дії договору оренди відраховується саме з моменту його укладення і спливає саме 06.09.2016 року.

Посилання ОСОБА_4 на те, що момент державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, який настав більше ніж через два роки після його укладення, може подовжити строк дії спірного договору та порушити права позивача у майбутньому, є безпідставним і ґрунтується на припущеннях.

За таких обставин доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Рішення в частині стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди ОСОБА_4 не оскаржувалося і судом апеляційної інстанції не переглядалося.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги - 535 грн. 92 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді