пр. № 2-п/759/32/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого Миколаєць І.Ю.

при секретарі Іовій О.О.

за участю заявника ОСОБА_1

представника позивача Владімірової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 12.12.2014 р. Підставами звернення стали такі обставини: відповідач не був повідомлений про час та місце судового засідання належним чином; позивач не набув права вимоги за кредитним договором № МL-003/056/2007 згідно договору факторингу від 22.02.2013 р.; відповідач отримав кошти не у валюті, як зазначено в договорі, а в гривні; порядок розрахунку процентів за користування кредитом встановлений п. 3 частини № 1 та п. 1.4 частини № 2 кредитного договору суперечить нормам чинного законодавства України та є несправедливими в розумінні ЗУ «про захист прав споживачів, а тому підлягають визнанню недійсними.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні проти вимог заяви заперечувала в повному обсязі з огляду на наступне. В матеріалах справи є докази належного повідомлення відповідача про судові засідання; відповідно до Статуту ПАТ «ОТП Банк», останнє є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк» згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого останнє придбало кредитний портфель, який включає в себе і кредитний договір № МL-003/056/2007; згідно кредитної заяви відповідача від 28.03.2007 р. та виписки по рахунку, відповідач отримав кредит саме в валюті, а посилання ОСОБА_1 на отамання кредитних коштів в національній валюті грунтується лише на твердженнях і не підтверджено жодним доказом; щодо розрахунку відсотків - то дане питання не було предметом позову в даній справі, а тому вирішенню при розгляді даної заяви не підлягає; пеня була нарахована згідно умов договору та умов чинного законодавства. З огляду на вищезазначене, представник позивача просить відмовити у задоволення заяви про перегляд заочного рішення у зв»язку з відсутністю підстав скасування.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2014 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволені в повному обсязі. Судом вирішено «Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», (, р/р № 3333 в АТ «ОТП Банк» м. Київ, МФО 300528) заборгованість за кредитним договором № МL-003/056/2007 від 28.03.2007 року у розмірі 696954,45 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 48659,07 дол. США, що еквівалентно 569368,24 грн., пеня за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань - 127586,21 грн., а також судові витрати у розмірі 3654,00 грн., всього 700608 (сімсот тисяч шістсот вісім) грн. 45 коп.» (а.с. 117-119).

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено дві умови: по-перше, відповідач не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки із поважних причин і по-друге, докази, на які він посилається мають істотне значення для іншого вирішення справи.

Щодо першої умови. За правилами ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення.

Суд критично ставиться до тверджень заявника про те, що він був позбавлений можливості надати пояснення по суті справи за причини неналежного його повідомлення про розгляд справи, оскільки відповідно до даних Адресно-довідкового відділу ГУ ДМС України в м. Києві та Київській області місцем реєстрації ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 та в матеріалах справи містяться конверти, які були повернені саме за терміном зберігання (а.с.110, 111), які спростовують дані твердження. Поважність причин другої неявки у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Щодо другої умови.

У заяві представник заявника не посилається і не надає доказів, які могли б мати значення для іншого вирішення справи, а його посилання на необґрунтованість ухвалення рішення спростовується наступним.

Відповідно до Статуту ПАТ «ОТП Банк», останнє є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк» (а.с.56-57). 22.02.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого останнє придбало кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори ПАТ «ОТП Банк», в тому числі і кредитний договір № МL-003/056/2007 (а.с.60-70).

Другою підставою обґрунтування своїх вимог заявник визначає отримання коштів не у валюті, як зазначено в договорі, а в гривні.

Згідно п. 1.1 Кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначеній у частині 1 кредитного договору, а саме 52678,50 доларів США. Відповідачем були отримані кошти саме в валюті, що підтверджується кредитною заявкою від 28.03.2007 р., згідно якої видано кредит в розмірі 52678,50 дол. США шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточному рахунку № НОМЕР_2, відкритий у ЗАТ «ОТП Банк» на ім»я відповідача (а.с. 11).

Наступною підставою обґрунтування своїх вимог заявник визначає те, що порядок розрахунку процентів за користування кредитом встановлений п. 3 частини № 1 та п. 1.4 частини № 2 кредитного договору суперечить нормам чинного законодавства України та є несправедливими в розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів», а тому підлягають визнанню недійсними.

Стягнення відсотків за користування кредитними коштами не було предметом розгляду в даній справі, а тому посилання заявника є необґрунтованим. Щодо нарахування позивачем та стягнення пені за невиконання умов кредитного договору, то ОСОБА_1 був повністю ознайомлений з умовами кредитного договору та своїм особистим підписом висловив свою цілковиту згоду за зазначений порядок плати за кредитом. Відповідно до п. 4.1.1. частини № 2 Кредитного договору № МL-003/056/2007 позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки, на підставі чого позивач нарахував відповідачу пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором № МL-003/056/2007 у розмірі 127586,21 грн., що є правомірним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, враховуючи те, що відповідач хоча і повідомлявся судом належним чином, але не знав про час та місце розгляду справи, а також враховуючи відсутність суттєвих доказів, які б могли мати істотне значення для вирішення справи, суд залишає заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: