НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/34/15
№ 2/183/1104/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д.О., за участю: секретаря судового засідання Гуртової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Новомосковська міська рада про визнання права власності за набувальною давністю -

встановив:

Позивач звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на нерухоме майно - домоволодіння загальною площею 22,9 кв.м, розташоване за адресою: вул.Калініна, 205-а, м.Новомосковську Дніпропетровської області, що в цілому складається з: літ. «А» - літня кухня використана під житло, літ. «Б» - вбиральня, літ. «а» - прибудова, літ. «к» - колодязь, літ. «к1» - колодязь, спорудження № 1-4.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 серпня 1999 року придбала у відповідача житловий будинок з надвірними побудовами, розташований по вул.Калініна, 205-а в м.Новомосковську Дніпропетровської області на земельній ділянці площею 720 кв.м землі держфонду, який належав продавцю на підставі договору на забудову житлового будинку від 10 листопада 1980 року, посвідченого Новомосковською державною нотаріальною конторою за № 2301. Договір купівлі-продажу нерухомості посвідченого Українською товарною біржею за № 376182 від 17 серпня 1999 року. Позивачем виконано всі умови укладеного між сторонами договору і з вказаного часу позивач оселилася в спірному будинку, провела газозабезпечення будинку, зробила ремонт, переоформила на своє ім`я книжки по сплаті комунальних послуг і відкрито та безперервно володіла і користувалася спірним майном, але не може розпорядитися ним на власний розсуд, оскільки договір купівлі-продажу не відповідає вимогам діючого законодавства.

В судове засідання сторони не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач підтримала свою позовну заяву, відповідач визнав позов в повному обсязі.

В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Із змісту ст. 344 ЦК України випливає, що позивачі, як володільці майна, протягом всього часу володіння ним мають бути впевненими, що на це майно не претендують інші особи, і вони отримали це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випаду при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності.

Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Виходячи зі змісту зазначеної статті, обставинами, які мають значення для справи, і які у відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України повинен довести саме позивач є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність слід врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Згідно з п. 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Вимогами ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно технічного паспорту, складеного за результатами технічної інвентаризації 02 вересня 1998 року, будинок № 205а по вул.Калініна в м.Новомосковську Дніпропетровської області складається з: літ. «А» - літня кухня використана під житло, літ. «Б» - вбиральня, літ. «а» - прибудова, літ. «к» - колодязь, літ. «к1» - колодязь, спорудження № 1-4 /а.с.7-10/; зазначене нерухоме майно побудоване до 1992 року на підставі відповідного дозволу та договору на забудову житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул.Калініна, 205а згідно матеріалів інвентаризаційної справи, отриманої на запит суду.

Відповідно до п. 3.2 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 року за № 91 документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Водночас матеріали справи не містять доказів реєстрації права власності за відповідачем на означене домоволодіння.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач побудував та отримав в експлуатацію домоволодіння, побудоване на наданій йому в безстрокове користування земельній ділянці, однак у встановленому законом порядку не оформив своє право власності.

17 серпня 1999 року, між позивачем ОСОБА_3 (прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2) та відповідачем укладено договір купівлі-продажу нерухомості реєстраційний номер 376182, згідно якого ОСОБА_3, придбала у ОСОБА_2 домоволодіння загальною площею 22,9 кв.м, яке складається з: літ. «А» - літня кухня використана під житло, літ. «Б» - вбиральня, літ. «а» - прибудова, літ. «к» - колодязь, літ. «к1» - колодязь, спорудження № 1-4, що розташований на земельній ділянці площею 720 кв.м місцевої ради за адресою: вул.Калініна, 205-а в м.Новомосковську Дніпропетровської області. Вартість домоволодіння згідно умов договору становить 2046 (дві тисячі сорок шість) грн. 00 коп., які повністю сплачені відповідачу перед складанням договору купівлі-продажу нерухомості, після чого відповідач передав позивачу ключі від вказаного домоволодіння, і з цього часу позивач відкрито, безперешкодно, безперервно користується зазначеним домоволодінням, про що свідчить довідка голови квартального комітету № 30 від 18 грудня 2014 року /а.с.41/, про те що позивач постійно мешкає за адресою: вул.Калініна, 205-а в м.Новомосковську Дніпропетровської області з серпня 1998 року по дату складання довідки, квитанції та платіжні доручення про оплату комунальних послуг щодо домоволодіння /а.с.20-40/.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень, ЦК України зазначає, що правила ст. 344 ЦК України поширюються також у випадках, коли володіння почалося за три роки до набрання чинності ЦК України, тобто з 01.01.2001 року.

Таким чином, наданими доказами підтверджено факт того, що позивач в 1999 році безперешкодно заволоділа нерухомим майном та продовжує відкрито, постійно ним володіти понад 10 років, що дає суду підстави визнати позивача власниками нерухомого майна, з підстав, зазначених в ст. 344 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на домоволодіння загальною площею 22,9 кв.м, яке складається з: літ. «А» - літня кухня використана під житло, літ. «Б» - вбиральня, літ. «а» - прибудова, літ. «к» - колодязь, літ. «к1» - колодязь, спорудження № 1-4, розташоване на земельній ділянці площею 720 кв.м місцевої ради за адресою: вул.Калініна, 205-а в м.Новомосковську Дніпропетровської області, за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд в десятиденний термін після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов