Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/387/15-ц
Провадження № 2/382/188/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

/заочне/

17 квітня 2015 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

за участю адвоката Коваль Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, в котрій зазначено, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 04.11.2005 року він є власником житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з державного реєстру правочинів за № 1695430 від 04.11.2005 року, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП КОР "Яготинське БТІ" від 11.11.2005 року за № 8922201. З 10.09.2008 року у його будинку зареєстроване місце проживання його племінника-ОСОБА_3- громадянина Азербайджану, який мав намір прийняти громадянство України, створити сім"ю та облаштувати своє життя в Україні. Через деякий час його плани на майбутнє змінилися, у грудні 2008 року він забрав свої речі та виїхав до м. Києва, де, з його слів, знайшов роботу та створив сім"ю. Місце фактичного проживанн ОСОБА_3 йому невідомо, оскільки він втратив з ним зв"язок, а той не надає про себе ніякої інформації. Пленум Верховного Суду України постановою № 2 від 12.04.85 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз"яснює: абз.2 п.11 "На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім"ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо". Частиною 2 ст. 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача або членів його сім"ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення (в даному випадку -право користування житловим приміщенням) вважається розірваним (в даному випадку-право користування житловим приміщенням втраченим) з дня вибуття. Враховуючи вищевикладене, просив визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням- житловим будинком по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Пункт 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.85 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" містить роз"яснення, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Згідно ст. 107 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

З показів свідка ОСОБА_6, даних в судовому засіданні вбачається, що вона проживає по сусідству з позивачем. Племінника позивача вона бачила 5-7 років тому. Їй відомо, що ОСОБА_3 виїхав на постійне місце проживання до м. Києва, працює там, має сім"ю.

З показів свідка ОСОБА_7 - дружини позивача, даних в судовому засіданні вбачається, що племінника її чоловіка вони зареєстрували в своєму будинку, він жив у них близько трьох місяців, приїздив періодично до них, а потім познайомився з дівчиною та в 2008 році виїхав до м. Києва, де одружився і проживає разом із сім"єю.

З договору купівлі-продажу будинку, укладеного 4 листопада 2005 року між ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_8, ОСОБА_9 , які діють від свого іменті та від імені малолітнього сина ОСОБА_10 , продали ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1, та він є власником будинку.

З довідки Ничипорівської сільської ради № 84 від 23.02.2015 року (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_11 зареєстрований, проте не проживає за адресою: АДРЕСА_1.

З довідки Ничипорівської сільської ради № 83 від 23.02.2015 року (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та до складу зареєстрованих членів сім"ї входять: ОСОБА_14-дружина, ОСОБА_12- син, ОСОБА_16- донька, ОСОБА_13- донька, ОСОБА_15-племінник.

З копії тимчасової посвідки на постійне проживання (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_3 є громадянином Азербайджану.

З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та Витягу з Державного реєстру правочинів (а.с.9-10) вбачається, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку за АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування від 4 листопада 2005 року позивачу належить житловий будинок за АДРЕСА_1. У вищевказаному будинку з 10.09.2008 року зареєстрований племінник позивача- ОСОБА_3, який у грудні 2008 року, зібравши всі свої речі, виїхав на інше постійне місце проживання до м. Києва, де знайшов роботу та створив сім"ю. На протязі семи років відповідач не з'являється в будинку позивача та не підтримує з ним ніяких відносин.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212,224,226 ЦПК України, ст. 107 ЖК України, суд

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням- житловим будинком по АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , котра може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя Литвин Л.І.