АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення заборгованості, пені, індексу інфляції та 3% річних, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом на обґрунтування якого зазначив, що 17 грудня 2013 року уклав із ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» договір безпроцентної фінансової допомоги на поворотній основі №5/Г, за яким надав відповідачу 1 199 000,00 грн. зі строком повернення 17 січня 2014 року. Посилаючись на те, що відповідач порушив зобов'язання за вказаним договором та фінансову допомогу в строк не повернув, просив стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на свою користь 949 000,00 грн. простроченого боргу, 152 273,00 грн. індексу інфляції, 1 469 005,00 грн. пені, 3% річних у розмірі 24 148,50 грн. та судові витрати в розмірі 3 654,00 грн. (а.с.1-2)

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2014 року відкрито провадження у зазначеній справі. (а.с.3)

16 квітня 2015 року судом отримано заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач просив накласти арешт на 3 930 645,13 грн., які знаходяться на всіх банківських рахунках ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», за виключенням рахунку №1 в АТ «КБ «СОЮЗ», на який вже накладено арешт ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року. (а.с.4-8)

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 квітня 2015 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. (а.с.34-35)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, незаконність та необґрунтованість ухвали, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову. На обґрунтування скарги зазначив, що реквізити банківських рахунків відповідача та інформація про обсяг коштів, які на них зберігаються становлять банківську таємницю, тому можуть бути відомі лише самому відповідачу або розкриті банківською установою на вимогу суду, або уповноваженого державного органу, у зв'язку з чим позивачем надана інформація лише про частину відомих йому банківських рахунків відповідача. (а.с.36-39)

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 підтримав скаргу і просив її задовольнити. Представники відповідача Комаровська А.І., Руденко О.В. заперечували проти скарги і просили її відхилити.

ОСОБА_1 до суду не прибув, був повідомлений належним чином, шляхом вручення повістки його представнику ОСОБА_2, про що у справі є докази.(а.с.75-79)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши копії наданих матеріалів справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При цьому, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

За роз'ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Заявником не надано доказів на підтвердження належності ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» рахунків, відкритих в банківських установах на які він просив накласти арешт.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року забезпечено позов ОСОБА_1 у цій справі шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача на суму 949 000 грн. (а.с.45-48)

Оскільки заявник не надав доказів належності відповідачу відкритих в банківських установах рахунків, на які просив накласти арешт, колегія суддів визнала обґрунтованим висновок районного суду про відмову в задоволенні заяви.

За таких обставин, ухвала судді районного суду є законною і обґрунтованою, доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

При цьому колегія суддів враховує, що таке рішення не позбавляє права заявника та його представника повторно звертатись до суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвала колегії суддів апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПКУкраїни у касаційному порядку оскаржена бути не може.

Керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/7911/2015

Унікальний номер 752/15902/14-ц

Головуючий у першій інстанції - Антонова Н.В.

Доповідач Левенець Б.Б.