Провадження № 2/161/4309/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 листопада 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Олексюка А.В.

при секретарі Шумиводі О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.10.2014 року о 22 год. 35 хв. на 319 км. автодороги Київ-Чоп, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався попереду в лівій смузі в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримала механічні пошкодження.

15.04.2015 року постановою Рівненського районного суду провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно звіту № 1798/14 від 27.11.2014 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля НОМЕР_3, в результаті його пошкодження в ДТП, складає 30352,00 грн.

У звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ СК "ПЗУ Україна" згідно полісу № АС/9678869, останній виплатив ОСОБА_2 страхове відкодування в межах визначеного оцінювачем розміру заподіяного матеріального збитку в розмірі 30352,00 грн.

Вказує, що відповідач не повідомив його про ДТП, що сталася 23.10.2014 року о 22 год. 35 хв. та не надав документального підтвердження того, що він не мав змоги виконати обовязок повідомити позивача про ДТП у визначені строки та за відповідних умов.

Позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь суму в розмірі 30352,00 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідачів в його користь понесені судові витрати по справі в розмірі 303,52 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, проте належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

В судове засідання представник позивача не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не зявились за наявними матеріалами справи.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 979, 980, 981, 983, 984, 988, 989, 990 ЦК України.

Судом встановлено, що 23.10.2014 року о 22 год. 35 хв. на 319 км. автодороги Київ-Чоп, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався попереду в лівій смузі в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримала механічні пошкодження.

15.04.2015 року постановою Рівненського районного суду провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. (а.с. 16).

Відповідно до ст. 61 п. 4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно звіту № 1798/14 від 27.11.2014 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля НОМЕР_3, в результаті його пошкодження в ДТП, складає 30352,00 грн. (а.с. 22-31).

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Ст. 21.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно з п.п. 38.1.1, п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ СК "ПЗУ Україна" згідно полісу № АС/9678869, останній виплатив ОСОБА_2 страхове відкодування в межах визначеного оцінювачем розміру заподіяного матеріального збитку в розмірі 30352,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 29575 від 15.01.2015 року (а.с. 19).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 не повідомив позивача про ДТП, що сталася 23.10.2014 року о 22 год. 35 хв. на 319 км. автодороги Київ-Чоп та не надав документального підтвердження того, що він не мав змоги виконати обовязок повідомити позивача про ДТП у визначені строки та за відповідних умов.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, а тому, позов слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 в користь позивача суму в розмірі 30352,00 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі - 303,52 грн. понесених витрат повязаних зі сплатою судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 84, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 526, 988, 979 Цивільного Кодексу України, Закону України «Про страхування» суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" суму в розмірі 30352 (тридцять тисяч триста пятдесят дві) грн. 00 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" суму в розмірі 303 (триста три) грн. 52 коп. понесених витрат по оплаті судового збору.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_3