Справа № 2-3550/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015 року м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Матяш Т.Л.,

при секретарі - Левченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Пересувна механізована колона - 71», третя особа - Житлово-будівельний кооператив «Дністровець -2», Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України про визнання права власності на нерухоме майно та за позовом ОСОБА_1 до ЖБК «Дністровець -2» про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів із вимогою про стягнення на його користь збитків та визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в якій просив вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1, обґрунтовуючи заяву тим, що відповідно до договору грудня місяця 1993 року, укладеним між позивачем та ДП «ПМК-71», ОСОБА_1 повинен був отримати трьохкімнатну квартиру в мкр «Южный - 4» в житловому будинку № 56. В подальшому, сталася заміна жилого будинку АДРЕСА_3, відповідно до листа керівника ДП «ПМК-71» ОСОБА_3 від 19.11.1979 року на ім'я голови ЖБК «Дністровець-2» ОСОБА_4, в якому він розпорядився передати одну трьохкімнатну квартиру ОСОБА_1 в рахунок договору від 1993 року. Був визначений номер квартири - 43, але позивач її не отримав. В подальшому, ця квартира була продана Міністерству оборони України, чим, на думку позивача, йому був нанесений матеріальний та моральний збиток.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином.

Представники ДП «ПМК-71», ЖБК «Дністровець-2» та Міністерства оборони України у судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи сповіщались.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову не обґрунтованою та не законною. Так, в позовних вимогах від 20.06.2011 року, які позивач в подальшому не змінював та не уточняв, ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на квартири АДРЕСА_2, на які ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08.08.2011 року був накладений арешт за клопотанням ОСОБА_1

Однак, в даній заяві про забезпечення позову від 24.11.2014 року позивач просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка не відноситься до спірного майна, відповідно, юридична доля квартири № 43 не може ніяким чином утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по справі, де вона не є предметом розгляду.

Крім того, згідно з реєстраційними відомостями, що були надані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на квартиру АДРЕСА_1 обтяження щодо заборони на нерухоме майно ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.04.2005 року, сама ж квартира належить Міністерству оборони України.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено, про що протягом п'яти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на ухвалу до суду першої інстанції. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя