Провадження : 22ц/790/1184/15 Головуючий 1-ї інстанції - Бородіна Н.М.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - БобровськогоВ.В., Кокоші В.В.

при секретарі - Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що у січні 2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки BMW д.н. НОМЕР_5 та автомобіля Fiat Ducado д.н. НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті чого було спричинено механічні ушкодження автомобілю BMW.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2014 року винним у скоєнні адміністративного правопорушення було визнано водія ОСОБА_3

Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку, завданого автомобілю БМВ, її сума складає 52 445,76 грн., а також вартість виробництва самої оцінки становить 600 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на час ДПТ була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» згідно полісу обов'язкового страхування, однак до теперішнього часу виплата нездійснена.

У зв'язку з викладеним, позивач просив стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» страхове відшкодування в сумі 49 642,12 грн., пеню за несвоєчасну сплату в сумі 528,08 грн., а також витрати за проведення дослідження та телеграму за виключенням 1 000 грн. франшизи; з ОСОБА_3 решту матеріальної шкоди в сумі 3 445,76 грн.

Відповідач ОСОБА_3 надав суду письмову заяву, в якій проти позову не заперечував, просив розстрочити сплату коштів.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце слухання справи, не перешкоджає розглядові справи.

З урахуванням вимог процесуального закону щодо дотримання розумних строків розгляду справи судом апеляційної інстанції та належного повідомлення учасників процесу про слухання справи, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та представника ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія».

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що позивачем не доведено розміру страхового відшкодування, та спричинення саме йому матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля при ДТП та відсутність підстав для стягнення зі страхової компанії пені за прострочення виплати страхового відшкодування.

Судом встановлено, що 09 січня 2014 року по вул. Героїів Праці, 20/321 Б в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участі водія ОСОБА_3, який керував автомобілем Fiat Ducado державний номер НОМЕР_6 та автомобіля BMW державний номер НОМЕР_5, в результаті чого було спричинено механічні ушкодження автомобілю BMW.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.02.2014р. винним у вказаному ДТП визнаний водій автомобіля Fiat Ducado ОСОБА_3, який порушив п.10.1 ПДР України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на день скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія».

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу BMW державний номер НОМЕР_5 його власником є ОСОБА_4 Доказів того, що в момент ДТП саме позивач керував вказаним автомобілем, при наявності свідоцтва, суду не надано.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутні підстави стягнення з відповідачів саме на користь позивача матеріальної шкоди, оскільки не надано доказів володіння позивачем транспортним засобом BMW на законних підставах.

Визнання в даному випадку відповідачем ОСОБА_3 не є підставою для задоволення позову.

Щодо вартості відновлюваного ремонту, то вона перевищує ринкову вартість автомобіля, оскільки згідно звіту автотоварознавчого дослідження, проведеного ФОП ОСОБА_5 від 19.06.2014 року (а.с.11-15) вартість відновлюваного ремонту автомобіля BMW складає 101 003,73 грн., тоді як вартість самого автомобілю до ДТП складає 52 445,76 грн. і тому автомобіль вважається фізично знищеним.

Так, звітом встановлено лише ринкову вартість автомобіля BMW до ДТП, однак не визначена його вартість після ДТП, тобто розмір страхового відшкодування позивачем не доведений.

Крім того, судом встановлено і не заперечувалось самим позивачем, що власником автомобіля BMW до цього часу є ОСОБА_4, вона до участі у справі залучена не була. Її згода на те, щоб передати залишки транспортного засобу страховику відсутня.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судове рішення відповідає зазначеним вимогам та обставинам справи, підстав для його зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 135, 317, 319, 324 ЦПК України колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого касаційного спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : Судді :