печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1677/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Середи К.О.,

при секретарі - Герасименко М.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Білека Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІЄСА" про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» на його користь заборгованість у розмірі 31 598 грн. 68 коп.

Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом, позивач посилається на те, що з 11.07.2014 був прийнятий на ТОВ «ДІЄСА» на посаду продавця непродовольчих товарів. З 11.07.2014 по 31.07.2014 позивачу були нараховані грошові кошти у сумі 3 908 грн. 98 коп., які були виплачені у повному обсязі. Працівникам ТОВ «ДІЄСА» заробітна плата нараховувалась за бонусною системою оплати праці, тобто кожний окремий працівник отримує заробітну плату за рахунок окладу і премії (індивідуального бонусу). Так, згідно даних, отриманих позивачем із системи ІС премія (індивідуальний бонус) позивача з 01.08.2014 по 31.08.2014 становить 4 446 грн. 77 коп. Наказом № 2131-к від 05.09.2014 позивач був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, на момент звільнення позивачу з 01.08.2014 по 31.08.2014 відповідач нарахував 822 грн. 10 коп. окладу, які були виплачені в повному обсязі, разом з тим, відповідач не виплатив позивачу премію (індивідуальний бонус), яку позивач повинен був отримати у розмірі 3 552 грн. 98 коп. За таких обставин, в силу положень ст. ст. 116, 117 КЗпП України відповідач повинен виплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, за розрахунком позивача сума заборгованості складає 31 598 грн. 68 коп. (= 257 грн. 30 коп. (середньоденна заробітна плата) х 109 днів затримки розрахунку + 3 552 грн. 98 коп. (заборгованість по заробітній платі за серпень 2014 року).

У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, просив задовольнити з викладений підстав. Також зазначив, що у позивача відсутні будь-які документи, які підтверджують, що він, як і інші працівники ТОВ «ДІЄСА», працювали за бонусною програмою, лише роздруківка з програми ІС, яка долучена до матеріалів справи, свідчить про те, що за період з 01.08.2014 по 31.08.2014 позивачу був нарахований індивідуальний бонус у розмірі 4 446 грн. 77 коп.

Представник відповідача проти задоволенні позову заперечував, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. З наданих на вимогу суду відповідачем документів вбачається, що відповідач повністю розрахувався з позивачем на момент його звільнення, виплативши нараховану йому заробітну плату. При цьому, представник відповідача зазначив, що посилання позивача на наявність бонусної системи оплати праці є нічим не підтвердженим твердженням, при прийнятті на роботу позивач погодився, що буде отримувати заробітну плату відповідно до штатного розкладу, премія виплачувалась керівництвом на свій розсуд в залежності від прибутку підприємства, з приводу чого видавались окремі накази. Як вбачається із довідки за підписом головного бухгалтера ТОВ «ДІЄСА» за серпень та вересень 2014 р. премія співробітникам магазину не нараховувалась.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 11.07.2014 року ОСОБА_3 був прийнятий ТОВ «ДІЄСА» на посаду продавця непродовольчих товарів на підставі наказу від 11.07.2014 № 1688-К.

Відповідно до положень ч. ч. 2, 3, 4 ст. 24 КЗпП України, в редакції, чинної на момент укладення трудової угоди, при укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи; укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу; трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Як вбачається з пояснень сторін, у письмовій формі трудовий договір не укладався.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 11.07.2014, адресованої на ім'я Генерального директора ТОВ «ДІЄСА» ОСОБА_4, ОСОБА_3 просив прийняти його на посаду продавця непродовольчих товарів з 11.07.2014 з окладом згідно штатного розкладу.

В свою чергу, як вбачається з наказу № 1668-К від 11.07.2014 про прийняття на роботу ОСОБА_3, останній був прийнятий на роботу на посаду продавця непродовольчих товарів на підставі його заяви з визначенням посадового окладу у розмірі 1 460 грн. 00 коп. З даним наказом був ознайомлений ОСОБА_3 11.07.2014, підпис якого міститься на даному документі.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач стверджує, що при здійсненні розрахунку при звільненні йому не була виплачена преміальна частина заробітної плати, яку він повинен був отримати за серпень 2014 року у розмірі 3 552 грн. 98 коп. Обґрунтовуючи дані вимоги, позивач посилається на програму ІС, з якої можна прослідкувати, який індивідуальний бонус заробив окремий працівник за відпрацьований місяць. Так, згідно даних, отриманих позивачем із системи ІС, премія (індивідуальний бонус) позивача з 01.08.2014 по 31.08.2014 становить 4 446 грн. 77 коп. Наказом № 2131-к від 05.09.2014 позивач був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, на момент звільнення позивачу з 01.08.2014 по 31.08.2014 відповідач нарахував 822 грн. 10 коп. окладу, які були виплачені в повному обсязі, разом з тим, відповідач не виплатив позивачу премію (індивідуальний бонус), яку позивач повинен був отримати у розмірі 3 552 грн. 98 коп.

Проте, враховуючи вищедосліджені документи (заяву про прийняття на роботу, наказ про прийняття на роботу), досліджену у судовому засіданні посадову інструкцію продавця непродовольчих товарів від 21.04.2011, з якою при прийнятті на роботу був ознайомлений позивач, суд приходить до висновку, що при прийняті на роботу сторонами було погоджено, що позивач працює на умовах отримання оплати праці, яка визначається відповідно до штатного розпису.

В свою чергу, будь-яких інших умов оплати праці, які б передбачали нарахування та виплату позивачу гарантованої суми преміальної частини заробітної плати, сторонами погоджено не було.

Дійсно, представником відповідача не заперечується, що працівникам виплачувалась премія, разом з тим, таке рішення керівництва оформлювалось відповідним наказом, на власний розсуд, тобто рішення про нарахування премії працівникам - це право, а не обов'язок власника.

На вимогу суду відповідачем була надана довідка за підписом головного бухгалтера ТОВ «ДІЄСА» ОСОБА_5, відповідно до якого була надана інформація, що за серпень та вересень 2014 р. премія співробітникам магазину СО30 за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 45, не нараховувалась. Натомість у липні 2014 р. відповідно до наказу Генерального директора ТОВ «ДІЄСА» ОСОБА_4 № СО30/07п про нагородження співробітників СО30 м. Київ за виконання виробничих завдань та посадових обов'язків, було прийнято рішення нарахувати премію, в тому числі і ОСОБА_3 у розмірі 3 818,37 грн.

Відповідно до наказу № 8-Ш від 01.08.2014 «Про штатний розклад» введено в дію з 01.08.2014 р. штатний розклад працівників ТОВ «ДІЄСА», згідно додатку № 1.

Так, штатним розкладом на серпень 2014 р. було встановлено, що посадовий оклад продавця непродовольчих товарів складав 1 460,00 грн. (а.с. 53-54).

Як вбачається з розрахункового листка за серпень 2014 року, ОСОБА_3 було нараховано посадовий оклад за кількістю відпрацьованих днів за вирахуванням відповідних податків та зборів. При цьому, з розрахункового листа вбачається, що в серпні 2014 р. премія ОСОБА_3 не нараховувалась.

Заробітну плату за серпень 2014 року ОСОБА_3 отримав, що підтверджується випискою по його картковому рахунку та не заперечується самим позивачем.

При звільненні позивач написав розписку від 05.09.2014 р., що претензій до ТОВ «ДІЄСА» не має та отримав трудову книжку(а.с. 45).

Згідно із положеннями ч. ч. 1-3 ст. 97 КЗпП України, в редакції від 08.06.2014, чинній на момент прийняття позивача на роботу, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

З огляду на те, що відповідачем було прийнято рішення, що в серпні 2014 р. преміальна частина заробітної плати працівникам виплачуватись не буде, твердження позивача, що відповідач зобов'язаний був виплатити йому преміальну частину заробітної плати у розмірі 3 552 грн. 98 коп., не відповідає дійсним обставинам справи та тим умовам, на яких погодився працювати позивач при прийнятті його на роботу на посаду продавця непродовольчих товарів.

При цьому, суд не може прийняти в якості доказу на підтвердження нарахування позивачу індивідуального бонусу за серпень 2014 р. роздруківки з програми ІС, оскільки суд оцінює докази в їх сукупності, в свою чергу, первинних бухгалтерських документів, які б свідчили про нарахування позивачу премії за серпень 2014 р. матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 61, 88, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІЄСА" про стягнення заборгованості по заробітній платі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.О. Середа