Справа № 136/2685/13-ц Провадження № 22-ц/772/126/2015Головуючий в суді першої інстанції Кривенко Д. Т.
Категорія 27Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Вінницької області в складі:

ГоловуючогоІващука В.А.,
суддів:Колоса С.С., Якименко М.М.,
при секретаріПантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 9 січня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

Із зазначеним позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд 10 грудня 2013 року.

Зазначало, що між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 594/1982SFDSP7 від 08.07.2010 року на суму 5323, 19 грн. на строк до 13 березня 2012 року. У подальшому між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги по вказаному кредитному договору, за яким право вимоги відступлено на користь останнього.

08.10.2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 2, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК" "БІЗНЕСФІНАНС» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до ОСОБА_6 за боргом по кредиту, включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі, сума яких, згідно виписки з реєстру боржників від 08.10.2012 року становить 3398,89 грн.

Оскільки ОСОБА_6 не сплатив заборгованості добровільно, то ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути вказаний уступлений борг за вказаним кредитним договором в сумі 3398.89 грн. та просило стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 9 січня 2014 року у задоволенні вказаних позовних вимог - відмовлено.

У апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити їх вимоги у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

У відповідності до положень статті 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду вбачається, що це рішення є по суті правильним і справедливим, а тому скасованим бути не може.

Судом встановлено і не заперечується сторонами у справі, що 8 липня 2010 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 594/1982SFDSP7, згідно із яким останній отримав кредит на купівлю холодильника вартістю 4230,00 грн. та оплатив за цей товар гроші, що підтверджується меморіальним ордером №39673767 від 9 липня 2010 року (а.с.9). Загальна ж сума кредиту, з урахуванням необхідності оплати комісії банку та страхової суми, згідно з договором кредиту становила 5323,19 грн. Строк дії договору - 36 місяців (а.с. 7-8).

Згідно повідомлення банку від 19 червня 2012 року ПАТ «Платинум Банк» повідомив відповідача, що на підставі Договору про відступлення права вимоги №20120619-Г від 19.06.2012 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», право вимоги щодо заборгованості до ОСОБА_6 відступлено на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», а сума заборгованості за кредитним договором № 594/1982SFDSP7 від 08.07.2010 року на дату переуступання склала 2837,42 грн. (а.с. 18).

Згідно з наданими суду матеріалами між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 8 жовтня 2012 року укладено договір факторингу №2, відповідно до якого ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованості з боржників, зазначених у реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права правової грошової вимоги, які належали клієнту за кредитним договором (право вимоги), а також права клієнту як вигодонабувача на страхове відшкодування за договором страхування, які є частиною кредитного договору та відповідно до яких застрахованою особою є боржник. При цьому сторонами даного договору було узгоджено ряд документів, що склали невід'ємну частину договору факторингу, зокрема поміж інших документів: реєстр заборгованостей, акти - прийому передачі документації, реєстр заборгованостей на паперовому та електронних носіях (а.с. 21-23).

Разом із тим, судом встановлено, що вказані додатки, що становили невід'ємну частину договору факторингу, позивачем не додано до матеріалів позовної заяви. Суду надано лише виписку з реєстру боржників від 08.10.2012 року за підписом представника позивача (а.с. 5).

Встановлено, що ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» на адресу відповідача направив 16 жовтня 2012 року повідомлення про відступлення ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги по вказаному кредитному договору. Зазначено, що сума заборгованості на дату відступлення склала 3398,89 грн. (а.с. 19).

Цього ж дня на адресу відповідача також було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору, включення персональних даних відповідача до бази персональних даних «Боржники», а також заявлено вимогу про погашення загальної суми боргу у розмірі 3398,89 грн. (а.с. 20).

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів у підтвердження його права вимоги до відповідача за кредитним договором № 594/1982SFDSP7 від 8 липня 2010 року, зокрема правочину щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиненого у такій самій формі та документи, які посвідчували б права, що передавались і що були невід'ємною частиною договору факторингу і інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, з урахуванням вимог статей 10, 11, 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, виходячи із встановлених обставин та наявних доказів наданих сторонами, є правильними.

Колегія суддів ураховує при цьому обрану на свій розсуд процесуальну поведінку позивача у справі, який ухиляється від виконання своїх обов'язків доводити ті обставини, на які посилається у обґрунтування своїх вимог.

Зокрема, йдеться про надання доказів у підтвердження обставини (факту) укладення первинного Договору №20120619-Г від 19.06.2012 року про відступлення права вимоги, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС».

На виконання вказівок суду касаційної інстанції в його ухвалі від 12 листопада 2014 року у цій справі, колегія суддів, ураховуючи положення частини 4 статті 338 ЦПК України, виконала вимоги частини 4 статті 10 ЦПК України про які йшлося в ухвалі суду касаційної інстанції.

Апеляційним судом тричі відкладався розгляд справи у зв'язку з неявкою до суду представника позивача. Кожний раз від представника позивача надходила заява про розгляд справи за наявних у справі доказів за відсутності представника позивача.

Ураховуючи вимоги статей 10,11,131,137 ЦПК України згідно з положеннями яких, зокрема, суд не вправі з своєї ініціативи витребовувати докази у справі на користь однієї із сторін, та ураховуючи обов'язок суду роз'яснювати права та обов'язки сторін, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, колегія суддів ухвалою від 23 січня 2015 року роз'яснила ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» її права та обов'язки і попередила про наслідки неявки в суд для виконання процесуальних дій, невиконання процесуальних дій щодо забезпечення належних та допустимих доказів у справі.

Колегія суддів виходила при цьому із того, що апеляційний суд не вправі самостійно витребовувати докази без відповідного клопотання заявленого однією із сторін, оскільки це є порушенням принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Оскільки представник позивача на свій розсуд визначився із своїм правом приймати участь у розгляді справи за поданою позивачем апеляційною скаргою, надіславши апеляційному суду 17 лютого 2015 року заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявних у справі доказів, то колегія суддів при вирішені справи виходить із того, що позивач не довів наявності у нього права вимоги до відповідача, оскільки позивач не надав суду доказ відступлення права вимоги до ОСОБА_6 у відповідності до першого Договору №20120619-Г від 19.06.2012 року про відступлення права вимоги, який був укладений між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», а також, оскільки представник позивача не звернувся до суду із відповідним клопотанням у сприянні зібрання доказів (витребування договору).

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За положенням статті 513 цього Кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Отже, виходячи із зазначеного, позивач не довів свого права вимоги до ОСОБА_6 про стягнення з нього боргу за кредитним договором № 594/1982SFDSP7 від 8 липня 2010 року укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_6, оскільки не надано доказів набуття права вимоги за первинним договором відступлення права вимоги цим банком Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «БІЗНЕСФІНАНС».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

За положенням частини 3 статті 309 ЦПК України підставою для скасування судового рішення є порушення судом норм процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга не містить прикладів таких порушень які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегією суддів при перевірці оскаржуваного рішення не встановлено порушень процесуальних прав позивача при розгляді справи, що можуть бути підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин оскаржуване рішення суду є по суті правильним і скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 9 січня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ С.С. Колос

/підпис/ М.М. Якименко

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук