АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 675/692/14-ц
Провадження № 22-ц/792/212/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорової Н.О.,

суддів - Карпусь С.А., Матковської Л.О.,

при секретарі - Бондарі О.В.,

з участю: відповідачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Мухи Павла Валерійовича - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Про Консалтинг», уповноваженого Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

9 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначило, що 26 серпня 2008 року між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0. За умовами договору, банк надав останньому кредит у розмірі 78700 доларів США з кінцевим терміном повернення 25 серпня 2015 року та зі сплатою 15 % річних за користування ним.

Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, 26 серпня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Договір іпотеки № 15594. В іпотеку передано нежитлову будівлю - магазин АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Вартість предмета іпотеки - 872121 грн. 83 коп.

16 квітня 2009 року до Договору про надання споживчого кредиту № 0 було укладено Додаткову угоду № 2, відповідно до якої ОСОБА_1 продовжено кінцевий термін повернення кредиту до 25 серпня 2025 року, та Додаткову угоду № 3, згідно якої номер кредитного договору змінено на № 1.

Через неналежне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором щодо сплати процентів, суми кредиту, а також через порушення встановленого договором строку погашення кредиту та процентів, у нього виникла заборгованість перед банком.

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції Янішевська О.С. Провадження № 22-ц/792/212/15

Суддя-доповідач Федорова Н.О. Категорія № 19, 27

Станом на 19 березня 2013 року загальна сума заборгованості склала 109110 доларів 70 центів США, що згідно курсу НБУ - 872121 грн. 83 коп., у тому числі: 73205 доларів 85 центів США, що в еквіваленті - 585134 грн. 36 коп., - заборгованість за кредитом; 35904 долари 85 центів США, що в еквіваленті - 286987 грн. 47 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом.

Внаслідок порушення позичальником умов договору, у кредитора виникло право вимагати повернення усієї суми заборгованості.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. За цим договором у ПАТ «Дельта Банк» виникло право вимоги з кредитного договору та договору іпотеки в обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

А тому, ПАТ «Дельта Банк» просив суд в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 1 від 26 серпня 2008 року в розмірі 109110 доларів 70 центів США, що згідно курсу НБУ складає 872121 грн. 83 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_2, нежитлову будівлю - магазин АДРЕСА_1, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

Непогоджуючись з даним рішенням, представник ТОВ «Про Консалтинг», уповноважений ПАТ «Дельта Банк», подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. Рішення суду першої інстанції вважає незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Не згідний із висновками суду про те, що ПАТ «Дельта Банк» не надало суду доказів на підтвердження заявлених вимог, зокрема: оригіналу кредитного договору та документів, що підтверджують заборгованість відповідачів. Вважає, що суд, в силу своїх повноважень, міг витребувати зазначені документи у позивача або роз'яснити йому право на подачу таких.

Крім того, готуючи справу до розгляду, суд не з'ясував, які є докази на підтвердження зазначених фактів, не визначив докази відповідно до характеру спірних правовідносин і не роз'яснив, якій із сторін слід довести певні обставини.

Суд не встановив строк на подання доказів з урахуванням часу, необхідного для їх подання, як це передбачено ст. 131 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд не оголосив матеріали справи та наявні докази, як це передбачено чинним ЦПК України та постановою пленуму ВСУ України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року.

У судове засідання апеляційного суду представник апелянта не з'явився, у письмовій заяві просив справу розглядати без його участі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечили проти апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, оскільки договір іпотеки, відповідно до угоди, укладеної між останнім та банком, на даний час є припиненим. Що стосується заяви про зміну позовних вимог (про стягнення заборгованості), то вважають, що суд першої інстанції правильно провадження по ній не відкривав, оскільки вона була подана після початку розгляду даної справи по суті.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 213 ЦПК України).

Згідно з п.п. 1-8 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду складається з: 1) вступної частини; 2) описової частини із зазначенням: узагальненого викладу позиції відповідача; пояснень осіб, які беруть участь у справі; інших доказів, досліджених судом; 3) мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався; 4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку суду по суті позовних вимог; розподілу судових витрат; строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження (ст. 215 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови від 18.12.2009 року, № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що у мотивувальній частині кожного рішення має бути наведено також посилання на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права (назва, стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт закону), у відповідних випадках - на норми Конституції України, на підставі яких визначено права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах, на статті 10, 11, 60, 212 та 214 ЦПК й інші норми процесуального права, керуючись якими суд установив обставини справи, права та обов'язки сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Зокрема, відмовляючи у задоволенні позову суд обмежився посиланням на вкрай низьку якість ксерокопій документів, долучених до позовної заяви, ненадання позивачем оригіналу договору про надання споживчого кредиту ОСОБА_1, неможливість судом встановити точну дату укладення кредитного договору, та на відсутність допустимих доказів наявності у останнього заборгованості по кредитному договору на момент розгляду справи та її розміру.

Окрім того, розглядаючи позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, не прийнявши до розгляду заяву про зміну позовних вимог (про стягнення заборгованості), суд своє рішення мотивував ненаданням позивачем доказів правомірності пред'явлення вимог по погашенню заборгованості по кредиту до ОСОБА_2

З такими мотивами рішення суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст. 213 - 215 ЦПК України, які ставляться до змісту рішення та до його законності і обґрунтованості.

Також, не звернувши уваги на це під час відкриття провадження у справі, в порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи, під час її розгляду не роз'яснив позивачу необхідності надання належної якості документів, долучених до позову, не роз'яснив останньому і наслідки неподання зазначених доказів. Натомість, в матеріалах справи відсутні ухвали суду про залишення позову без руху, витребування вказаних документів, тощо.

Апеляційним судом встановлено, що 26 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (а.с. 200-206).

За умовами договору та Додатку № 1 до нього - графіку погашення кредиту (а.с. 207-209), банк надав останньому кредит у розмірі 78700 доларів США з кінцевим терміном повернення до 25 серпня 2015 року та зі сплатою 15 % річних за користування кредитом (п.п. 1.1, 1.2.2., 1.3.1).

26 серпня 2008 року до Договору про надання споживчого кредиту № 0 було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої до основного договору додано Додаток № 2 - графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту, Додаток № 3 - тарифи банку (а.с. 211-213).

16 квітня 2009 року до Договору про надання споживчого кредиту № 0 було укладено Додаткову угоду № 2, відповідно до якої ОСОБА_1 продовжено кінцевий термін повернення кредиту до 25 серпня 2025 року, та Додаткову угоду № 3, згідно якої номер кредитного договору змінено на № 1 та змінено схему погашення кредиту (а.с. 216-225).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 26 серпня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Договір іпотеки №15594. В іпотеку передано нежитлову будівлю - магазин АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Вартість предмета іпотеки - 872121 грн. 83 коп. (а.с. 226-230).

Також, 26 серпня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 224071, відповідно до умов якого останній зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 234-235).

16 квітня 2009 року до Договору іпотеки за № 15594 від 26 серпня 2008 року були внесені зміни, відповідно до яких майновий поручитель ОСОБА_2 повністю погодився з забезпеченими іпотечним майном забов'язаннями, викладеними у додаткових договорах №2 та № 3 до кредитного договору та не заперечив проти зміни у майбутньому умов договору, про що був укладений та нотаріально посвідчений договір (а.с. 232, 233).

Також, 16 квітня 2009 року між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» була укладена Додаткова угода № 1 до договору поруки № 224071 від 26 серпня 2008 року, відповідно до умов якої поручитель надав свою згоду на зміну основного зобов'язання, що забезпечується договором поруки (а.с. 237).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с. 61-63).

Однак, 27 грудня 2012 року договір поруки від 26 березня 2008 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був розірваний, що підтверджується наявним у матеріалах справи відповідним договором, укладеним між останнім та ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 238).

Крім того, 27 грудня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір про дострокове припинення договору іпотеки № 15594 від 26 серпня 2008 року. Відповідно до умов вказаного нотаріально посвідченого договору сторони досягли згоди про те, що припиняється іпотека та заборона на предмет іпотеки, а саме: на нежитлову будівлю, магазин АДРЕСА_1.

Станом на 16 січня 2015 року розмір заборгованості за кредитним договором становить: 73205,85 доларів США - заборгованість по тілу кредиту, 31037,52 - заборгованість по відсотках, що підтверджується даними розрахунку (а.с. 239).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Як вбачається з вищевикладеного, договір поруки між позивачем та ОСОБА_2 розірваний, а договір іпотеки припинений, отже і будь-які зобов'язання між останнім та ПАТ «Дельта Банк» є припиненими. У зв'язку з цим, колегія суддів прийшла до висновку про безпідставність позову про звернення стягнення на предмет іпотеки до обох відповідачів та про відмову в ньому в цілому.

У зв'язку з цим, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачеві поверненню не підлягають.

Що стосується заяви про зміну позовних вимог (а.с.149), надісланої на адресу суду першої інстанції електронною поштою, то оскільки вона була подана позивачем з порушенням ст.ст. 27, 31 ЦПК України, зокрема, після початку розгляду справи по суті (після оголошення в судовому засіданні перерви, перед п'ятим судовим засіданням), ні відповідачам, ні представнику вручена не була, то суд першої інстанції правильно не взяв її до уваги та не розглядав.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Мухи Павла Валерійовича - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Про Консалтинг», уповноваженого Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2014 року скасувати та ухвалити нове.

У позові Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова