Номер провадження: 22-ц/785/1960/15
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Ступакова О.А.

- Варикаші О.Д.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою представника ПАТ "Укрсоцбанк" Терещенко Олени Олександрівни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2012 року,-

встановила:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 та просив стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на такі обставини. Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого є неповнолітня дитина - дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 12 липня 2012 року по справі №1522/13050/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 шлюб між сторонами розірвано. Після припинення сімейних відносин відповідач не приймає участі в вихованні та утриманні дитини, позивач змушена самостійно утримувати її матеріально.

Відповідач у судовому засіданні зазначив, що подав до суду заяву, відповідно до якої позов визнає у повному обсязі та просить суд постановити рішення про виконання ним аліментних зобов'язань на утримання дітей шляхом передачі права на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 своїй дитині - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності.

У зв'язку із наведеним, представник позивачки уточнив позовні вимоги та просив суд застосувати ст. 190 СК України та постановити рішення про виконання ОСОБА_4 аліментних зобов'язань на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом передачі права на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2012 року позов задоволений.

Припинено право на аліменти від ОСОБА_4 для утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановлено, що виконання ОСОБА_4 аліментних зобов'язань на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, припиняється шляхом передачі права на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_6 право приватної власності на нерухоме майно -квартиру АДРЕСА_1

Зазначено, що рішення по даній справі є підставою для реєстрації за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, права приватної власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, а також отримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 - в компетентних органах.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги,

перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2012 року по справі №1522/13050/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, шлюб зареєстрований між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, Відділом реєстрації громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси 05 грудня 2003 року, актовий запис №1272 - розірвано.

Відповідно до наданого свідоцтва про народження, від шлюбу з ОСОБА_4, ОСОБА_3 має доньку - інваліда ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Судом встановлено, що сторони проживають роздільно, неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Наявність спору між сторонами про визначення місця проживання дітей судом не встановлено. Після припинення сторонами спільного проживання відповідач неналежним чином виконує свої обов'язки щодо надання утримання дитині.

При задоволенні позовних вимог суд першої інстанції послався на те, що батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з позивачем, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженим.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При постановленні рішення судом враховане матеріальне становище дитини, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача; задовольняючи позов суд має врахувати не тільки реальний дохід відповідача чи відсутність доказів такого, а й його можливості щодо його отримання. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має задовольнити позовні вимоги позивача.

За правилом ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).

Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської Ради за відповідачем по АДРЕСА_1, загальною площею 78, 7 кв. м, та складається з 3 житлових кімнат, в тому числі: 1-а кімната - 20,0 кв.м., 2-а кімната - 13.2 кв.м., 3-я кімната - 17,0 кв.м., кухня - 7,8 кв.м., ванна кімната - 2,7 кв.м., туалет - 1,2 кв.м., коридор - 15,5 кв.м., вбудована шафа - 3,4 кв.м., балкон - 0,9 кв.м.

У наведеному правилі статті 190 СК України встановлено спосіб захисту цивільних (сімейних) прав, за яким вимога про отримання аліментів може бути задоволена шляхом передачі та визнання за стороною, яка вимагає надання утримання, права власності на нерухоме майно, вартість якого або експлуатація якого є достатніми для того, щоб забезпечити задоволення всіх майнових потреб дитини з метою її матеріального та духовного розвитку.

Крім того суд першої інстанції зазначив, що законом визначено спосіб захисту певного цивільного (сімейного) права, нотаріальний порядок захисту цього права, згаданий у законі, не позбавляє права заінтересовану сторону вимагати застосування такого виду захисту у іншому, ніж нотаріальному, порядку. При цьому слід враховувати, що норми Конституції України про поширення юрисдикції судів на правовідносини в України, є нормами прямої дії та відносять вирішення цього спору до компетенції цього суду.

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на виконання ОСОБА_4 аліментних зобов'язань на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, припиняється шляхом передачі права на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 та визнав за ОСОБА_6 право приватної власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1

Між тим з апеляційної скарги та доданих документів вбачається, що 17.07.2014 року головним державним виконавцем відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" 6 886 715,97 грн. та 25 500 грн. витрат пов'язаних з розглядом справи.(а.с. 57)

Крім того спірна квартира відповідно до договору іпотеки від 28 липня 2008 року знаходилась в іпотеці ПАТ "Укрсоцбанк".

Оскільки ПАТ "Укрсоцбанк" не брав участі у справі, однак даним рішенням були порушені його права, так як з відповідача на його користь стягнуто 6 886 715,97 грн. та 25 500 грн. та спірна квартира, на час розгляду справи, знаходилась в іпотеці ПАТ "Укрсоцбанк", то останній повинен бути залучений до участі у справі.

Колегія суддів з'ясувала розбіжності в нумерації квартир за адресою: АДРЕСА_1.

З долучених матеріалів (свідоцтво про права власності, відповідь юридичного департаменту Одеської міської ради, копія заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2011 року, відповідь Приморської районної адміністрації) вбачається, що це одна і та сама квартира з приводу, якою позивачка звернулася з позовом до відповідача та, яка знаходилась у іпотеці відповідно до договору іпотеки від 28 липня 2008 року у ПАТ "Укрсоцбанк".

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При таких даних колегія суддів вважає необхідним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позовних вимогах ОСОБА_3 відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ПАТ "Укрсоцбанк" Терещенко Олени Олександрівни - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в позовних вимогах ОСОБА_3 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.А. Станкевич

Судді: О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша