Справа № 654/982/15-ц
Провадження № 2/654/520/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2015 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області

у складі : головуючого судді - Ширінської О.Х.,

при секретарі - Слюсар О.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житла, -

ВИРІШИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житла.

В судовому засідання позивачка позов підтримала і пояснила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1. З відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з листопада 1987 року по травень 2011 року. В будинку проживає вона, відповідач, діти та онук. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє скандали та бійки, порушує правила співжиття, з приводу чого, вона неодноразово зверталася до Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області. Відповідача неодноразово притягували до адміністративної відповідальності, але заходи впливу не призвели до позитивного результату, він продовжує зловживати спиртними напоями, вчиняти дебоші та бійки на очах дітей, розбиває двері та вікна, чим робить нестерпними умови для проживання інших членів родини. Вважає, що сумісне проживання у житловому будинку з відповідачем є неможливим, тому просить суд виселити ОСОБА_3 з житлового будинку без надання іншого жилого приміщення.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні при вирішенні даного позову покладався на розсуд суду.

Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.01.2005 року.

Правовідносини сторін, щодо володіння будинком регулюються Житловим Кодексом та Цивільним Кодексом України.

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У вищевказаному будинку зараєстроване місце проживання ОСОБА_3, який є колишнім чоловіком ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно зі ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником не позбавляє колишніх членів сім'ї права користування займаним приміщенням.

Разом з тим, статтею 157 ЖК України передбачено, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушення правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

В підтвердження того, що сумісне проживання з відповідачем не можливо, надали пояснення свідки.

Так, свідок ОСОБА_4 пояснила, що проживає по сусідству із сторонами по справі. На протязі минулого року, ОСОБА_3 став більш агресивнішим, постійно вживав алкогольні напої, ображав дружину, не дає спокою дітям та онукові.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що один раз був у будинку ОСОБА_1 для того, щоб полагодити дах. ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння та виражався на його адресу нецензурною лайкою, чіплявся до дружини, намагався вчинити бійку.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що є сином сторін. Батько постійно вчиняє скандали навіть будучи у тверезому стані. Така його поведінка є жахливою, що робить спільне проживання нестерпним. Не заперечував щодо виселення батька з будинку.

Запрошена в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що є донькою сторін по справі. Проживала разом з ними, однак змушена була піти від них через поведінку батька, який постійно вчиняв скандали, ображав матір, кидався битись.

Судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 є пенсіонером, зловживає спритними напоями, вчиняє скандали та бійки, тобто створює такі умови життя, що сумісне проживання з ним в одному будинку є неможливим.

У зв'язку з такою поведінкою відповідача, позивач зверталася до дільничного інспектора з проханням вплинути на поведінку відповідача, зверталася із заявами до Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області з метою проведення профілактичної робити та притягнення останнього до адміністративної відповідальності за насильство в сім'ї, а а також до начальника пункту охорони громадського порядку - для проведення роз'яснювальної та виховної роботи щодо поведінки ОСОБА_3, однак вищевказані заходи позитивного результату не дали, відповідач продовжує вести аморальний спосіб життя та вчиняти бійки.

Так, згідно повідомлення Голопристанського РУ УМВС України в Херсонській області від 04.03.2015 р. № 46/2170 28.10.2014 р., 06.02.2015 р., 02.03.2015 р. за зверненнями ОСОБА_1 відносно відповідача ОСОБА_3 було проведено перевірки та складено адміністративні протоколи. Постановою Голопристанського районного суду від 28.03.2015 р. за вчинення дрібного хуліганства відносно колишньої дружини накладено адміністративне стягнення.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 р. (із змінами та доповненнями) «Про деякі питання ,що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 систематично порушує правила співжиття, робить неможливим для позивача проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, останній підлягає виселенню із займаного житлового приміщення без надання іншого житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням кількості та тривалості судових засідань, суд вражає, що понесені позивачем витрати на юридичну допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 700 грн. З відповідача також підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 179, 209, 212, 213, 215, 217 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, ст. 9, 116, 150, 156, 157 ЖК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., частково понесені позивачем витрати на юридичну допомогу у розмірі 700 грн., всього - 943 (дев'ятсот сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги до районного суду про апеляційне оскарження, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя О. Х. Ширінська