Справа №592/67/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кондратенко М. В.
Номер провадження 22-ц/788/2075/15 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І. , Околота Г. М.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача, визнання дій щодо збільшення процентної ставки протиправними, визнання зобов'язання за кредитним договором припиненим, стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що 23 квітня 2008 року між ним та ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Альфа-Банк», було укладено кредитний договір № 700006190, за умовами якого банк надав йому грошові кошти в сумі 19459,02 доларів США для придбання транспортного засобу - автомобіля Volkswagen Golf 5 1.9TDI, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зі строком повернення кредиту до 24 квітня 2015 року та сплатою 13,50 відсотків річних. В подальшому, йому стало відомо, що відповідач стосовно нього в односторонньому порядку підвищив розмір процентної ставки за кредитом до 16,5% річних. При цьому, про підвищення процентної ставки жодних повідомлень до нього не надходило, додаткових угод він не укладав, тому вважав такі дії відповідача протиправними. Також, посилаючись на те, що виходячи із розрахунку 13,5% річних, він повністю розрахувався перед банком за кредитом, позивач просив визнати припиненим зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з його належним виконанням та стягнути зайво сплачені грошові кошти за кредитним договором в сумі 2051,58 доларів США, що було еквівалентно 32350 грн. 45 коп. станом на день подачі позову до суду.

Крім того, позивач просив визнати припиненою заставу транспортного засобу - автомобіля Volkswagen Golf 5 1.9TDI, реєстраційний номер НОМЕР_1, яка укладалась в якості забезпечення виконання зобов'язання за укладеним між ними кредитним договором від 23 квітня 2008 року, оскільки, як він вважає, основне зобов'язання припинилось.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2015 року задоволено позов ОСОБА_3.

Визнано протиправними дії Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» щодо збільшення процентної ставки з 13,5% на 16,5% за кредитним договором № 700006190 від 23 квітня 2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_3.

Визнано припиненим зобов'язання за кредитним договором № 700006190 від 23 квітня 2008 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_3, у зв'язку з належним його виконанням позичальником.

Визнано припиненою заставу транспортного засобу - автомобіля Volkswagen Golf 5 1.9 TDI, 2008 року випуску, колір - сірий, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_3, тип - легковий комбі-В (свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_4, видане Суми РЕР УДАІ УМВС, 22 квітня 2008 року).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_3 зайво сплачені грошові кошти за кредитним договором № 700006190 від 23 квітня 2008 року в сумі 2051,58 доларів США, що в еквіваленті станом на день ухвалення рішення становить 44601,35 грн.

Вказане рішення суду відповідач ПАТ «Альфа-Банк» оскаржило в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне встановлення судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити в позові.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що судом першої інстанції не враховано обставини того, що процедура зміни процентної ставки у кредитному договорі, укладеному між сторонами, відповідає його умовам (п.6.2 кредитного договору від 23 квітня 2008 року), що вказує на правомірність її збільшення. Крім того, зміна відповідачем процентної ставки відбулась ще до того, як набрали чинності внесені зміни до законодавства України про заборону банкам змінювати процентну ставку в односторонньому порядку, що також залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Також відповідач не погоджується з висновком місцевого суду про порушення ним процедури повідомлення позичальника щодо зміни розміру процентної ставки, враховуючи, що ТОВ «Еколл» було уповноважено ПАТ «Альфа-Банк» направляти кореспонденцію поштовим зв'язком боржникам, зокрема, і позивачу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ПАТ «Альфа-Банк» Пономарьова І.О. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 квітня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 700006190, згідно з яким банк надав останньому грошові кошти в сумі 19459,02 доларів США для придбання транспортного засобу - автомобіля Volkswagen Golf 5 1.9TDI, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зі строком повернення кредиту до 24 квітня 2015 року та сплатою 13,50 відсотків річних (а.с.9-11).

Відповідно до графіка платежів, розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, зазначених у додатку № 1 до договору від 23 квітня 2008 року, ОСОБА_3 мав сплачувати щомісячну суму для погашення кредиту в розмірі 359 доларів США, а 24 квітня 2015 року внести останній платіж в сумі 401,74 доларів США, сплативши загалом 30198,74 доларів США, з яких 19459,02 доларів США - погашення основної суми кредиту, 10739,72 доларів США - проценти за користування кредитом (а.с.12-13).

Пунктами 2.11, 4.1 вказаного кредитного договору також передбачено, що виконання зобов'язань позичальника за договором, в тому числі, щодо повернення кредиту, сплати процентів за його користування, штрафних санкцій у розмірі, передбаченому договором, а також виконання інших зобов'язань позичальника за договором забезпечується заставою транспортного засобу - автомобіля Volkswagen Golf 5 1.9TDI, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується і витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.21).

Виходячи з умов кредитного договору (п. 6.2 розділу 2), 21 серпня 2008 року позивачу рекомендованою поштою від імені відповідача було направлено повідомлення про збільшення відсоткової ставки за укладеним правочином до 16,5% річних, починаючи з 01 вересня 2008 року, яке позивач отримав 06 вересня 2008 року, що вбачається із відповідних документів із підписом останнього на повідомленні (а.с.42).

Про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором з 01 вересня 2008 року до 16,5% вбачається і з відповідних розрахункових документів відповідача (а.с.18-19, 41).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів виконання процедури щодо належного повідомлення позивача про підвищення процентної ставки за кредитом, враховуючи, що інші особи, окрім банку, не мають до цього ніякого відношення, тому, визнавши протиправним підвищення в односторонньому порядку процентної ставки, суд задовольнив і інші заявлені позивачем вимоги стосовно ПАТ «Альфа-Банк».

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як передбачено вимогами ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У положеннях ч.1 ст.626, ст.627, ч.1 ст.628 ЦК України йдеться про те, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Виходячи з вимог статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України у п.28 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року.

Виходячи із закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58), всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року (Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

При вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Як передбачено п.6.2 укладеного між сторонами кредитного договору від 23 квітня 2008 року № 700006190, банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни ситуації на світових фінансових ринках або на фінансовому ринку України, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів, змін в діючому законодавстві тощо. Сторони домовились, що такі обставини вважаються подіями, що не залежать від волі сторін договору та мають безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Зміна розміру процентів за користування кредитом здійснюється за правилом, відповідно до якого процентна ставка підвищується в разі підвищення вартості кредитних ресурсів. Про зміну розміру процентної ставки за кредитом та внесення у зв'язку із цим змін в додаток № 1 до договору банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення листа на адресу позичальника, зазначену в розділі 1 договору. У зв'язку зі зміною процентної ставки в разі настання події, незалежної від волі сторін, позичальник цим надає свою згоду на внесення змін до додатку № 1 до договору та викладення додатку № 1 в новій редакції. Сторони погоджуються, що оновлений додаток № 1 набуває чинності з дати зміни розміру процентної ставки. Оновлений розрахунок сукупної вартості кредиту та графік платежів по кредиту, який скасовує попередній і стає невід'ємною частиною договору, позичальник отримує в банку самостійно.

Виходячи з матеріалів справи, збільшення процентної ставки за кредитним договором від 23 квітня 2008 року відбулося з 01 вересня 2008 року (а.с.41).

А раніше, 21 серпня 2008 року, тобто за 7 днів до моменту настання таких змін, ТОВ «Еколл» направило позивачу ОСОБА_3 відповідний лист рекомендованою кореспонденцією про зміну процентної ставки, який останній отримав 06 вересня 2008 року (а.с.42), у зв'язку з чим позивач вважається належним чином повідомлений, так як зміна процентної ставки відбулась внаслідок настання самої цієї події, незалежно від волі позивача, оскільки останній надав банку свою згоду на збільшення процентної ставки, підписавши кредитний договір.

При цьому, як вбачається з виданої ЗАТ «Альфа-Банк» на ім'я ТОВ «Еколл» довіреності від 29 жовтня 2007 року, банк уповноважив останнього направляти від імені ЗАТ «Альфа-Банк» відповідним особам, отже і позивачу також, відповідну кореспонденцію поштовим зв'язком та іншими способами, що не суперечить чинному законодавству (а.с.84).

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач ПАТ «Альфа-Банк» належним чином не повідомив позивача про намір збільшити процентну ставку, у зв'язку з чим визнав такі дії відповідача про зміну умов кредитного договору в односторонньому порядку як протиправні, оскільки встановлені на підставі належних доказів обставини справи свідчать про дотримання відповідачем визначеної кредитним договором процедури підвищення процентної ставки.

Також колегія суддів звертає увагу і на той факт, що позивач протягом тривалого часу після підвищення процентної ставки з 01 вересня 2008 року здійснював погашення кредитної заборгованості з підвищеним розміром процентів (16,5 % річних), що дає підстави вважати, що він прийняв таку пропозицію щодо вказаних змін (а.с.41).

З урахуванням зазначеного, так як в діях відповідача відсутні порушення вимог закону і договору щодо дотримання процедури зміни процентної ставки, а пропозицію про збільшення процентної ставки позивач прийняв, тому відсутні підстави і для визнання припиненим зобов'язання за кредитним договором від 24 квітня 2008 року, так як воно не виконано, про що свідчить повідомлення відповідача (а.с.17), а також і для визнання припиненою застави належного позивачу автомобіля, враховуючи, що згідно відповідного розрахунку станом на 24 січня 2015 року позивач має заборгованість за кредитом в сумі 2988,42 доларів США (а.с.41).

Також із наведених вище обставин відсутні підстави і для стягнення з відповідача на користь позивача коштів за кредитним договором, як зайво ним сплачених із випередженням графіка, про що він вказав у повідомленні на адресу банку (а.с.14), оскільки такі доводи позивача спростовані наявними в матеріалах справи вищезазначеними письмовими доказами.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, а його висновки не відповідають обставинам справи, тому вказане рішення необхідно скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст.88 ЦПК України.

Так, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а також те, що оскаржуваним судовим рішенням, яке скасовано апеляційним судом і постановлено нове про відмову у задоволенні позовних вимог, було задоволено 3 вимоги немайнового характеру: про визнання дій відповідача протиправними, визнання зобов'язання за кредитним договором припиненим та визнання припиненою застави транспортного засобу, а також майнову вимогу - про стягнення з відповідача на користь позивача зайво сплачених грошових коштів за кредитним договором в сумі 44601,35 грн., тому відповідачу за рахунок держави необхідно компенсувати судовий збір за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі 1294 грн. 49 коп., виходячи з наступного розрахунку: ((3 * 1218 грн. * 0,2) + (44601,35 грн. * 1%)) * 110%.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2; 309 ч.1 п.п.3, 4; 314 ч.2; 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2015 року в даній справі скасувати і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог.

Компенсувати Публічному акціонерному товариству «Альфа-Банк» за рахунок держави судовий збір за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі 1294 грн. 49 коп.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -