Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/1261/15
Справа № 711/2065/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси

В складі: головуючого - судді Колода Л.Д.

при секретарі: Гладченко І.В.

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту» про стягнення збитків ,-

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту» про стягнення збитків. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він 02.10.2008 року сплатив за ОСОБА_4 250290 грн., що є еквівалентом 51 500 доларів США, за квартиру ;43, яка знаходиться за адресою м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 190 по договору купівлі-продажу, який був укладений між ОСОБА_4, як покупцем по договору, та ОСОБА_5, як продавцем по договору, та який був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6 02.10.2008 року за реєстраційним № 15198.

02.10.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір зобовязання, яке посвідчене приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6 02.10.2008 року за реєстраційним № 15206.

Підставою для укладення зобовязання від 02.10.2008 року, як зазначено в його преамбулі, було те, що ОСОБА_4В придбав квартиру за кошти, надані позивачем ОСОБА_3, який сплатив 100 % вартості квартири згідно договору купівлі-продажу від 02.10.2008 року.

Відповідно до п. 1 зобовязання від 02.10.2008 року ОСОБА_4 зобовязався перед ОСОБА_3 виконувати функціональні обовязки викладені у контракті від 01.10.2008 року між ОСОБА_4 та ТОВ «ВНЗ СУЕМ» у повному обсязі та на строк до 01.10.2018 року.

Згідно з п. 5 зобовязання від 02.10.2008 року встановлено, що у разі невиконання ОСОБА_4 в строк, обумовлений контрактом своїх зобовязань, ОСОБА_4 передає право власності на квартиру ОСОБА_3, або повертає гроші згідно договору купівлі-продажу.

01.10.2008 року між ОСОБА_4 та ТОВ „ВНЗ СУЕМ був укладений контракт, згідно з яким ОСОБА_4 був прийнятий на роботу в ТОВ „ВНЗ СУЕМ на посаду завідуючого кафедрою теорії і практики перекладу та компаративістики терміном на 10 років.

Наказом № 101-к від 21.09.2010 року ТОВ „ВНЗ СУЕМ було розірвано контракт від 01.10.2008 року та було звільнено ОСОБА_4 з посади з 21.09.2010 року за п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 18.11.2011 року по справі № 22ц-2221/2011, зокрема, наказ № 101-к від 21.09.2010 року було визнано недійсним та скасовано, змінено підставу та формулювання причин звільнення ОСОБА_4 з п. 4 ст. 40 КЗпП України на ч. 3 ст. 38 КЗпП України, встановлено вважати датою його звільнення 09.09.2010 року.

З огляду на вказані обставини ОСОБА_3 предявив до ОСОБА_4 позовну заяву від 09.12.2010 року, якою просив зобовязати ОСОБА_4 передати ОСОБА_3 право власності на квартиру, а у разі відсутності квартири зобовязати ОСОБА_4 повернути кошти за її придбання в сумі 250 290 грн.

В подальшому своєю заявою ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь 250 290 грн. за придбання квартири.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.06.2012 року по справі № 2-1337/2012 позов було задоволено, було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 250 290,00 грн. за придбану квартиру.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 31.10.2012 року по справі № 22-ц/2390/2473/12 рішення від 21.06.2012 року було залишено без змін.

Рішенням від 21.06.2012 року та ухвалою від 31.10.2012 року був встановлений факт того, що ОСОБА_4 не виконав свого обовязку по зобовязанню від 02.10.2008 року, так як раніше строку визначеного контрактом від 01.10.2008 року та зобовязанням від 02.10.2008 року, припинив свою роботу в ТОВ „ВНЗ СУЕМ.

13.11.2012 року Соснівський районний суд м. Черкаси на виконання рішення від 21.06.2012 року видав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 250 290 грн. за придбану квартиру.

14.11.2012 року Придніпровським відділом ДВС була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 35374980) про виконання виконавчого листа від 13.11.2012 року.

З листа від 03.03.2015 року № 8274 Придніпровського відділу ДВС представник ОСОБА_3 ОСОБА_7, дізнався про те, що 26.11.2014 року із заробітної плати ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було перераховано 1283,66 грн., що 22.12.2014 року із заробітної плати ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було перераховано 1426,29 грн., що 16.01.2015 року Придніпровським відділом ДВС за рахунок майна ОСОБА_4, яке було продане на електронних торгах, було перераховано на користь ОСОБА_3 1138,81 грн., що 28.01.2015 року із заробітної плати ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було перераховано 1200,04 грн., що 25.02.2015 року від ОСОБА_4 на виконання рішення від 21.06.2012 року на депозитний рахунок Придніпровського відділу ДВС надійшли кошти в сумі 133 000 грн., з якої підлягає до утримання 10%, що є виконавчим збором, що 26.02.2015 року із заробітної плати ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було перераховано 1293,07 грн., що 26.02.2015 року від ОСОБА_4 на виконання рішення від 21.06.2012 року на депозитний рахунок Придніпровського відділу ДВС надійшли кошти в сумі 132000 грн., з якої підлягає до утримання 10%, що є виконавчим збором.

Виходячи з наведених обставин ОСОБА_3 зазначав, що ОСОБА_4 рішення від 21.06.2012 року було виконано частково, а саме ним на користь ОСОБА_3 було сплачено 244841,87 грн. з належних до сплати 250290 грн.

02.10.2008 року ОСОБА_3 за ОСОБА_4 за придбання квартири було сплачено 250290 грн., що згідно з абз. 2 п. 3 договору купівлі-продажу від 02.10.2008 року становило 51 500 доларів США. Тобто договором купівлі-продажу від 02.10.2008 року був встановлений еквівалент гривневої вартості квартири в доларах США по курсу НБУ станом на 02.10.2008 року, який становив 1 долар США = 4,86 грн.

Рішенням від 21.06.2012 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було стягнуто 250 290 грн. за придбану квартиру, тобто ним була стягнута вартість квартири, яка виражена договором купівлі-продажу від 02.10.2008 року в гривні по курсу долара США, який існував станом на 02.10.2008 року.

П. 5 зобовязання від 02.10.2008 року встановлено, що у разі не виконання ОСОБА_4 в строк, обумовлений контрактом своїх зобовязань, ОСОБА_4 зобовязаний повернути гроші згідно договору купівлі-продажу від 02.10.2008 року. Тобто гроші повинні бути повернуті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в сумі еквівалентній 51 500 дол. США.

За таких обставин ОСОБА_3 зазначав, що фактично ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачено 244841,87 грн., які є еквівалентом 9822,91 дол. США.

З огляду на вказане ОСОБА_3 вважає, що він через порушення ОСОБА_4 умов зобовязання від 02.10.2008 року зазнав збитки в розмірі 954282,16 грн., що є курсовою різницею. Тобто ця сума є реальними збитками ОСОБА_3, так як для того щоб станом на дату складання позовної заяви придбати 41677,09 доларів США ОСОБА_3 необхідно витратити 954282,16 грн.

В зв»язку з цим позивач просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з ОСОБА_4 954282,16 грн. реальних збитків.

Представник позивача ОСОБА_3 по довіреності ОСОБА_8 13.07.2015 року в судовому засіданні подав заяву про збільшення позовних вимог та просив постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 983846,44 грн. реальних збитків.

Представники позивача ОСОБА_3 по довіреності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити , з підстав, вказаних в позовній заяві та поясненнях . Судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що він рішення суду про стягнення з нього 250 290 грн. виконав повністю, а тому вважає, що позивач не вправі звертатися до суду з даним позовом. Тому в позові просив відмовити.

Представники відповідача ОСОБА_4 по договорах про надання правової допомоги адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнали та просили в позові відмовити, так як позивачем не наведено достатніх доказів, які ж збитки завдані їх довірителем позивачу . ОСОБА_3 вже звертався до суду із позовом про захист його порушеного права і рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси із ОСОБА_4 на користь позивача стягнуто вартість квартири 250 290 грн. На даний час рішення виконано, постановою від 07.04.2015 року виконавче провадження закінчено. Крім цього вважають, що позивачем пропущено встановлений ст. 256 ЦК України трирічних строк позовної давності та наполягали на його застосуванні. Вважають, що позов подано безпідставно та просили в позові відмовити.

Представник третьої особи товариство з обмеженою відповідальністю «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту» по довіреності ОСОБА_9 в судовому засіданні він імені третьої особи просив позов задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, всебічного та об'єктивного їх дослідження суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02.10.2008 року ОСОБА_3 сплатив за ОСОБА_4 250290,00 грн., що є еквівалентом 51 500 доларів США, за квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, по договору купівлі-продажу, який був укладений між ОСОБА_4, як покупцем по договору, та ОСОБА_5, як продавцем по договору, та який був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6 02.10.2008 року за реєстраційним № 15198.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 01.10.2008 року був укладений договір зобовязання, посвідчене приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6 02.10.2008 року за реєстраційним № 15206.

Підставою для укладення зобовязання від 02.10.2008 року, як зазначено в його преамбулі, було те, що ОСОБА_4В придбав квартиру за кошти надані ОСОБА_3, який сплатив 100 % вартості квартири згідно договору купівлі-продажу від 02.10.2008 року.

Відповідно до п. 1 зобовязання від 02.10.2008 року ОСОБА_4 зобовязався перед ОСОБА_3 виконувати функціональні обовязки викладені у контракті від 01.10.2008 року між ОСОБА_4 та ТОВ «ВНЗ СУЕМ» у повному обсязі та на строк до 01.10.2018 року.

Згідно з п. 5 зобовязання від 02.10.2008 року встановлено, що у разі невиконання ОСОБА_4 в строк, обумовлений контрактом своїх зобовязань, ОСОБА_4 передає право власності на квартиру ОСОБА_3, або повертає гроші згідно договору купівлі-продажу.

01.10.2008 року між ОСОБА_4 та ТОВ „ВНЗ СУЕМ був укладений контракт, згідно з яким ОСОБА_4 був прийнятий на роботу в ТОВ „ВНЗ СУЕМ на посаду завідуючого кафедрою теорії і практики перекладу та компаративістики терміном на 10 років.

Наказом № 101-к від 21.09.2010 року ТОВ „ВНЗ СУЕМ було розірвано контракт від 01.10.2008 року та було звільнено ОСОБА_4 з посади з 21.09.2010 року за п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 18.11.2011 року по справі № 22ц-2221/2011, зокрема, наказ № 101-к від 21.09.2010 року було визнано недійсним та скасовано, змінено підставу та формулювання причин звільнення ОСОБА_4 з п. 4 ст. 40 КЗпП України на ч. 3 ст. 38 КЗпП України, встановлено вважати датою його звільнення 09.09.2010 року.

З огляду на вказані обставини ОСОБА_3 предявив до ОСОБА_4 Позовну заяву від 09.12.2010 року, якою просив зобовязати ОСОБА_4 передати ОСОБА_3 право власності на квартиру, а у разі відсутності квартири зобовязати ОСОБА_4 повернути кошти за її придбання в сумі 250290,00 грн.

В подальшому заявою ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь 250290,00 грн. за придбання квартири.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.06.2012 року по справі № 2-1337/2012 позов було задоволено, було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 250290,00 грн. за придбану квартиру.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 31.10.2012 року по справі № 22-ц/2390/2473/12 рішення від 21.06.2012 року було залишено без змін.

Рішенням від 21.06.2012 року та ухвалою від 31.10.2012 року був встановлений факт того, що ОСОБА_4 не виконав свого обовязку по зобовязанню від 02.10.2008 року, так як раніше строку визначеного контрактом від 01.10.2008 року та зобовязанням від 02.10.2008 року, припинив свою роботу в ТОВ „ВНЗ СУЕМ.

13.11.2012 року Соснівський районний суд м. Черкаси на виконання рішення від 21.06.2012 року видав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 250290,00 грн. за придбану квартиру.

14.11.2012 року Придніпровським відділом ДВС була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 35374980) про виконання виконавчого листа від 13.11.2012 року.

З листа від 03.03.2015 року № 8274 Придніпровського відділу ДВС представник ОСОБА_3 ОСОБА_7, дізнався про те, що 26.11.2014 року із заробітної плати ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було перераховано 1283,66 грн., що 22.12.2014 року з заробітної плати ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було перераховано 1426,29 грн., що 16.01.2015 року Придніпровським відділом ДВС за рахунок майна ОСОБА_4, яке було продане на електронних торгах, було перераховано на користь ОСОБА_3 1138,81 грн., що 28.01.2015 року з заробітної плати ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було перераховано 1200,04 грн., що 25.02.2015 року від ОСОБА_4 на виконання рішення від 21.06.2012 року на депозитний рахунок Придніпровського відділу ДВС надійшли кошти в сумі 133000,00 грн., з якої підлягає до утримання 10%, що є виконавчим збором, що 26.02.2015 року з заробітної плати ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було перераховано 1293,07 грн., що 26.02.2015 року від ОСОБА_4 на виконання рішення від 21.06.2012 року на депозитний рахунок Придніпровського відділу ДВС надійшли кошти в сумі 132000,00 грн., з якої підлягає до утримання 10%, що є виконавчим збором.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 рішення від 21.06.2012 року було виконано частково, а саме ним на користь ОСОБА_3 було сплачено 244 841,87 грн. з належних до сплати 250 290,00 грн.

В той же час судом встановлено, що 02.10.2008 року ОСОБА_3 за ОСОБА_4 за придбання квартири було сплачено 250 290,00 грн., що згідно з абз. 2 п. 3 договору купівлі-продажу від 02.10.2008 року становило 51 500,00 доларів США. Тобто договором купівлі-продажу від 02.10.2008 року був встановлений еквівалент гривневої вартості квартири в доларах США по курсу НБУ станом на 02.10.2008 року, який становив 1 долар США = 4,86 грн.

Також судом встановлено, що рішенням від 21.06.2012 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було стягнуто 250 290,00 грн. за придбану квартиру, тобто ним була стягнута вартість квартири, яка виражена договором купівлі-продажу від 02.10.2008 року в гривні по курсу долара США, який існував станом на 02.10.2008 року.

При цьому п. 5 зобовязання від 02.10.2008 року встановлено, що у разі невиконання ОСОБА_4 в строк, обумовлений контрактом своїх зобовязань, ОСОБА_4 зобовязаний повернути гроші згідно договору купівлі-продажу від 02.10.2008 року. Тому суд погоджується з позицією позивача ОСОБА_3 про те, що гроші повинні бути повернуті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в сумі еквівалентній 51 500 дол. США.

Також судом встановлено, що фактично ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплатив 244841,87 грн., які є еквівалентом 9822,91 дол. США, тобто суд погоджується з здійсненим позивачем ОСОБА_3 розрахунком доларового еквіваленту суми сплаченої в рахунок погашення заборгованості.

За таких обставин суд вважає обґрунтованою позицію позивача ОСОБА_3 про те, що він через порушення ОСОБА_4 умов зобовязання від 02.10.2008 року зазнав збитки в розмірі 983 846 ,44 грн., що є курсовою різницею. Тобто суд вважає цю суму є реальними збитками ОСОБА_3, так як для того щоб станом на дату уточнення позовних вимог придбати 41677,09 доларів США ОСОБА_3 необхідно витратити 983 846,44 грн.

Доводи відповідача та його представників про те, що відповідач не зобов»язаний відшкодовувати позивачу збитки, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Згідно ч.2 ст.524 ЦК України передбачено, що сторони можуть визначили грошовий еквівалент зобов»язання в іноземній валюті, при цьому згідно ч.1 ст.533 ЦК України передбачено, що якщо в зобов»язанні вказано грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Крім цього згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. З вказаного вбачається, що ціна договору купівлі-продажу є істотною умовою договору.

Згідно п. 3 договору купівлі-продажу квартири від 02.10.2008 року сторони вказали ціну договору, а саме: продаж вчинено за 250290 грн., що є еквівалентом 51 500 доларів США. Тобто, сторони домовились визначити в договорі від 02.10.2008 року грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті - доларах США, що в свою чергу є істотною умовою договору.

Тому суд вважає, що твердження відповідача про те, що доларовий еквівалент, який визначений в договорі купівлі-продажу від 02.10.2008 року є лише «письмовою згадкою» та «простою інформацією» про курс долара США, а не істотною умовою договору - є надуманим, та таким, що не ґрунтується на вимогах законодавства України і спростовується наведеними вище нормами Цивільного кодексу України. Доларовий еквівалент вказаний в п. 3 договору від 02.10.2008 року є істотною умовою договору та є валютою зобов'язання.

Доводи відповідача та його представників про те, що ні договором ні законом не передбачено обов'язок відповідача відшкодовувати збитки, зокрема курсову різницю іноземної валюти по відношенню до національної суд вважає неспроможними. 02.10.2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (Відповідач по справі) укладено договір купівлі-продажу квартири № 4 3 по вул. Хрещатик, 190 у м. Черкаси (Договір від 02.10.2008 року). За умовами вказаного договору даний продаж є дійсним наміром сторін та вчинено за 250290,00 грн., що є еквівалентом 51500 доларів США. В цей же день, 02.10.2008 року між Відповідачем та ОСОБА_11 укладено нотаріально посвідчене зобов'язання.

В преамбулі зобов'язання вказано, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 придбає квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 3, за гроші надані ОСОБА_11, яка сплатила 100 % вартості цієї квартири згідно договору від 02.10.2008 року сторони уклали між собою наступні зобов'язання, зокрема, згідно п. 1 зобов'язання відповідач зобов'язався перед позивачем виконувати функціональні обов'язки викладені у контракті від 01.10.2008 року, укладеного між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вищий навчальний заклад «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту» у повному обсязі та на строк до 01.10.2018 року. В п. 5 зобов'язання передбачено, що у разі невиконання відповідачем в строк обумовлений контрактом від 01.10.2008 року своїх зобов'язань сторони домовляються про те, що відповідач передає право власності на квартиру позивачеві, або повертає гроші згідно договору від 02.10.2008 року. Тобто, як вбачається із зобов'язання (п. 5) - сторони зобов'язання домовились встановити відповідальність за порушення його умов. Відповідач покладений на нього п. 1 зобов'язання обов'язок не виконав, чим порушив умови зобов'язання.

Даний факт встановлений судовими рішеннями, а тому не підлягає доказуванню в даній справі. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання 3 порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема втрати яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Отже, порушення зобов'язання є підставою виникнення цивільних правовідносин, у межах яких реалізується цивільно-правова відповідальність. Перелік правових наслідків, визначених у ст. 611 ЦК України, не є вичерпним. Договором або законом можуть бути передбачені й інші наслідки невиконання чи неналежного виконання зобов'язань.

Доводи представників відповідача про застосування строку позовної давності, не можуть бути підставою для відмови в позові. Позивачу про порушення його права стало відомо в 2015 році, а тому суд вважає, що ним не пропущено строк позовної давності.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в максимальному розмірі в сумі 3 654 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 22, 611, 623 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74, 88, 212, 213, 215, 223-228 ЦПК України, суд , -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 збитки в сумі 983 846 грн.44 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 3 654 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області.

Головуючий: ОСОБА_12