АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №668/7741/15-ц Головуючий в суді І інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/791/2361/15 Доповідач: Чиркова К.Г.
Категорія: 19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року вересня місяця 01 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого: Чиркової К.Г.
Суддів: Пузанової Л.В.
ОСОБА_2
при секретарі: Гурові Д.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 21 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні,
Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 21.07.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, суд першої інстанції вирішуючи спір не звернув уваги на те, що після набрання чинності рішення від 25.02.2015 року про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відповідач не звільняється від відповідальності передбаченої ст.117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство «Херсонський комбінат хлібопродуктів» його доводів не визнало, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач 20.08.2014 року звільнений з посади технічного директора - першого заступника Голови правління. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 25.02.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 02.06.2015 року, ОСОБА_3 поновлено на посаді та стягнуто з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.08.2014 по 25.02.2015 року в сумі 91809, 96 грн.

01.07.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління у м.Херсоні винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №668/13106/14 виданого 19.06.2015 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» на користь ОСОБА_3 середнього заробітку на час вимушеного прогулу за період з 21.08.2014 року по 25.02.2015 року у розмірі 91809 грн. 96 коп.

12.06.2015 року ОСОБА_3 був звільнений із займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться у день звільнення.

За змістом ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи, що за встановленими судом обставин справи всі належні ОСОБА_3 суми при звільненні 12.06.2015 року відповідачем виплачені, про що не заперечують сторони, колегія суддів вважає, обгрунтованим висновком суду про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Обставини, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду щодо цього, апеляційна скарга не містить, і на такі апелянт не посилався в ході розгляду справи в апеляційному порядку, тому доводи апеляційної скарги, як такі, що висновки суду не спростовують підлягають відхиленню.

Доводи апелянта про те, що після набрання чинності рішення від 25.02.2015 року про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відповідач не звільняється від відповідальності передбаченої ст.117 КЗпП України, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, відповідно до діючого в Україні трудового законодавства положення ст.117 КЗпП застосовують у разі непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у визначені ст.116 КЗпП України строки, або після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати, а на правовідносини, що виникли з підстав присудженої працівникові оплати за час вимушеного прогулу, положення ст.117 КЗпП України не поширюється.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308,315 ЦПК України, колегія суддів,

УХАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: