Справа № 513/898/15-ц
Провадження № 2/513/475/15
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Антонюк Н.П., за участю позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Саратської районної державної адміністрації Одеської області, Петропавлівська сільська рада Саратського району Одеської області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

у липні 2015 року позивачка звернулася з даним позовом до суду до відповідача вказуючи, що перебувала у шлюбі з відповідачем. У 2011 році шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано. В них є троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

За рішенням суду від 30 жовтня 2014 року місце проживання їх дітей було визначено з батьком ОСОБА_2. Однак, діти не змогли жити з батьком і в лютому 2015 року доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 переїхали до позивачки, а в червні цього ж року до неї переїхав і син ОСОБА_6. На цей час діти проживають разом з матір'ю, знаходяться на її утриманні, вона забезпечує їх всім необхідним для нормального життя, а відповідач не цікавиться долею дітей, не приймає участі у їх вихованні, аліменти не сплачує, тому позивачка просила суд визначити місце проживання ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за місцем її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Під час розгляду справи позивачка підтримала свій позов, просила його задовольнити та пояснила суду, що в осени 2014 року за її згодою, місце проживання їх дітей було визначено з батьком дітей. Через короткий проміжок часу після визначення місця проживання дітей з батьком, відповідач знайшов іншу жінку, з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах, переїхав жити до неї, а діти залишилися самі. Долею дітей батько не цікавиться, не виховує та не піклується про них. На цей час діти не бажають жити з батьком.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у дане судове засідання повторно не з*явився, не повідомив про поважні причини неявки. На підставі ст.ст. 224-225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши позивачку, думку дітей сторін, які підтримали позов, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 статті 3 Конвенції ООН Про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Пунктами 1, 2 статті 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають у відповідності із застосовуваним законом і процедурами, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім зацікавленим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Згідно п.п. 1, 2 ст. 12 Конвенції держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

З цією метою дитині, зокрема надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Частиною 1 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками трьох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (а.с. 5-7).

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2011 року, яке набрало законної сили шлюб між сторонами розірвано (а.с. 4).

Згідно ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частинами 1, 2 статті 161 Сімейного кодексу України встановлено, якщо мати та батько, які проживають окремо не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2014 року місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 визначено з батьком ОСОБА_2 в с. Петропалівка Саратського району Одеської області (а.с.8-9).

Позивачка ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, відповідач зареєстрований за тією ж адресою, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6.

За висновком органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 13 серпня 2015 року місце проживання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 доцільно визначити з матір*ю ОСОБА_1 (а.с.14-15).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 12 червня 2015 року, за місцем її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_7, створені всі необхідні умови для проживання дітей (а.с. 16).

Судом встановлено, що після визначення місця проживання дітей сторін з батьком, батько дітей став проживати у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, внаслідок чого змінилося його ставлення до своїх дітей. З лютого 2015 року доньки сторін проживають з матір'ю, з червня 2015 року з матер'ю проживає син ОСОБА_6. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, визначити місце проживання: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 з матір'ю, за місцем її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_8.

Керуючись Конвенцією ООН Про права дитини, ст.ст. 155, 160, 161 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 5, 6, 10, 60, 212-215, 224-225, 294 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, за місцем проживання матері ОСОБА_1, в с. Петропавлівка Саратського району Одеської області.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Саратського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а відповідачем протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Т. Я. Кожокар