РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/22122/14-ц

пр. № 2/759/1786/15

02 червня 2015 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Борисенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовом ТОВ «Українська боргова компанія» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26.12.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 47948,31 грн., що виникла за комплексним договором № 2/1094483 від 29.08.2012 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 29.08.2012 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем було укладено комплексний договором №2/1094483, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати відповідачеві кредит у сумі 52000,00 грн., строком користування на 48 місяців з 29.08.2012 року по 28.08.2016 року на споживчі потреби під 7 % річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80 % в місяць від суми кредиту, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, що встановлені договором.

Відповідно до умов договору відступлення прав вимоги № 03/14-III від 31.03.2014 року укладеного між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Купер Прайс» первісний кредитор відступив новому кредиторові право вимоги, визначених у реєстрі прав вимоги, згідно якого новий кредитор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов укладеного договору.

Відповідно до умов договору відступлення прав вимоги № 14/УБК-14 від 02.04.2014 року, укладеного між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Українська боргова компанія» первісний кредитор відступив новому кредиторові право вимоги, визначених у реєстрі прав вимоги, згідно якого новий кредитор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов укладеного договору.

У зв'язку з невиконанням позичальником умов договору щодо повернення суми отриманого кредиту, сплати процентів за користування кредитом станом на 07.04.2014 року у позичальника утворилась заборгованість в розмірі 40435,70 грн., а також штрафні санкції, визначені договором та законом, які станом на 08.12.2014 року, становлять 7512,61 грн.

Таким чином, в порушення умов укладеного договору та чинного законодавства України відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Представник позивача Жабченко Т.М. у судовому засіданні 02.06.2015 року позов підтримала у повному обсязі.

Відповідач до суду тричі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 45, 50, 56), про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 29 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 29.08.2012 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем було укладено комплексний договір №2/1094483, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати відповідачеві кредит у сумі 52000,00 грн., строком користування на 48 місяців з 29.08.2012 року по 28.08.2016 року на споживчі потреби під 7 % річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80 % в місяць від суми кредиту, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, що встановлені договором. (а.с. 5, 6-13).

Кредитор свої зобов'язався виконав надавши відповідачеві кредит у сумі 52000,00 грн. (а.с.28).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до умов договору відступлення прав вимоги № 03/14-III від 31.03.2014 року укладеного між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Купер Прайс» первісний кредитор відступив новому кредиторові право вимоги, визначених у реєстрі прав вимоги, згідно якого новий кредитор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов укладеного договору (а.с.21-23, 24, 25).

Відповідно до умов договору відступлення прав вимоги №14/УБК-14 від 02.04.2014 року, укладеного між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Українська боргова компанія» первісний кредитор відступив новому кредиторові право вимоги, визначених у реєстрі прав вимоги, згідно якого новий кредитор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов укладеного договору (а.с.18-18, 19, 20).

15.04.2014 року позивач рекомендованим листом на адресу відповідача надіслано повідомлення про зміну кредитора у зобов'язанні, а також здійснено вимогу дострокового повернення суми кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту (а.с. 27).

У зв'язку з невиконанням позичальником умов договору щодо повернення суми отриманого кредиту, сплати процентів за користування кредитом та сплати комісії за обслуговування кредиту, станом на 07.04.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 40435,70 грн., а також штрафні санкції, визначені договором та законом, які станом на 08.12.2014 року, становлять 7512,61 грн. (а.с. 1 розрахунок заборгованості).

Відповідно до п. 6.2 укладеного договору, передбачено, що при несвоєчасному повернені кредиту та/або відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредиторові штраф у розмірі 1% від суми кредиту визначеного в п. 1.1.

Відповідно до п. 6.1. укладеного договору, передбачено, що при несвоєчасному повернені кредиту та/або відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Станом на 07.04.2014 року відповідачем порушено умови договору, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами, яка існує у вигляді: заборгованості за кредитним договором згідно розрахунку позивача у сумі 47948,31 грн., з яких сума заборгованості за кредитом, сплата процентів за користування кредитом та сплати комісії за обслуговування кредиту, станом на 07.04.2014 року становить 40435,70 грн., а також штрафні санкції, визначені договором та законом, які станом на 08.12.2014 року, становлять 7512,61 грн.

Уклавши з позивачем зазначений кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 47948,31 грн.

Таким чином, за відповідачем по укладеному кредитному договору №2/1094483 від 29.08.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 47948,31 грн.

Враховуючи зазначене та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, які слід задовольнити.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.6) ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 479,48 грн. сплачена позивачем згідно платіжного доручення від 23.12.2014 року (а.с. 3), а також 420,00 грн. витрат понесених позивачем за розміщення оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр» про виклик відповідача в судове засідання (а.с. 57).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 509, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 10, 11, 57-60, 79, 88, 169, 179, 209, 212-215, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ «Українська боргова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ТОВ «Українська боргова компанія» ( м. Київ, вул. Мельнокова, 12, ) заборгованість за комплексним договором № 2/1094483 від 29.08.2012 року у розмірі 47948,31 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Українська боргова компанія» ( м. Київ, вул.. Мельнокова, 12, ) судові витрати у справі у вигляді судового збору: 479,48 грн., а також 420,00 грн. витрат понесених позивачем за розміщення оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр» про виклик відповідача в судове засідання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ключник