АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 597/755/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 22-ц/789/131/15 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 р.

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Козак І. О., Хома М. В.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю апелянта, позивача, його представника, представника Колодрібської сільської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2

до Заліщицького районного споживчого товариства /надалі «Товариство»/, Колодрібської сільської ради Заліщицького району /надалі «Рада»/,

третьої особи ОСОБА_1,

про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

19.12.14 апелянт звернулася зі скаргою на рішення суду першої інстанції від 09.12.14 вважаючи, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

Порушення вбачає в тому, що суд не надав належної оцінки зібраним по справі доказам, а саме те, що судом взято в основу рішення пояснення позивача, однак воно не заслуговує на увагу, оскільки останнім не доведено в чому і в яких конкретно діях полягає його безперервне володіння нерухомим майном більш 10 років.

Зазначає, що посилання позивача на відсутність претензій зі сторони Товариства спростовуються у запереченні на позов, поданих Товариством.

На думку апелянта, вирішуючи питання строку набувальної давності за ст. 334 ЦК України, судом не враховано, що строк набувальної давності починає текти не з моменту заволодіння майном, а з моменту закінчення строку позовної давності.

Рішенням Заліщицького районного суду від 09.12.14 позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлову будівлю заготівельного пункту, що розташована в АДРЕСА_1, загальною площею 66,3 м кв, вартістю 17704,00 грн.

У суді апелянт підтримала вимоги скарги, пославшись на мотиви, зазначені в ній.

Позивач, його представник та представник Ради скаргу не визнали та просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з огляду на наступне.

Встановлено, що наказом №15 від 25.07.03 по Коопзаготпрому Заліщицького РайСТ "Про продаж основних засобів" дозволено продаж ОСОБА_2 заготівельного пункту, що розташований в с. Колодрібка Постановою правління Заліщицького РайСТ №28 «а» від 31.07.03 "Про продаж основних засобів Заліщицького РайСТ" вирішено продати ОСОБА_2 заготівельний пункт, розташований в с. Колодрібка Заліщицького району, за ціною 1200,00 грн.

Згідно із квитанцією відділення Ощадбанку №34 від 25.07.03 ОСОБА_2 сплатив 1200,00 грн. Коопзаготпрому за купівлю заготпункту.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_2 відкрито та безперервно користується спірним заготівельним пунктом із 2003 року, що стверджується довідкою №111 від 06.09.14, виданою Радою та не заперечується співвідповідачем Заліщицьким РайСТ у відповіді №97 від 02.06.14, у якій сказано, що РайСТ факту продажу ОСОБА_2 заготівельного пункту в с. Колодрібка Заліщицького району не оспорює і не має до нього жодних претензій майнового характеру. Окрім цього встановлено, що хоча на Товариство і видане свідоцтво про паво власності на спірний об'єкт, однак він не перебуває на балансі РайСТ.

Із таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ст. 344 ч.4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Суд першої інстанції вірно послався на постанову Пленуму ВСС України №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", так як позивач є добросовісним володільцем і при заволодінні спірним майном останній не знав і не міг знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Володіння було відкритим, безперервним й не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Підсумувавши вище наведене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно застосовані норми матеріального та процесуального права й підстав для скасування рішення, з мотивів, наведених у скарзі - не вбачає.

Окрім цього слід зазначити, що визнанням права власності на спірне майно за позивачем не порушує прав та законні інтереси ОСОБА_1

У судовому засіданні встановлено, що остання на аукціоні, який проводився Товариством 03.04.14, придбала нежитлове приміщення, господарський магазин, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Договір купівлі-продажу оформлений 15.04.14.

Вказаний магазин знаходиться поряд із спірним заготівельним пунктом на земельній ділянці, яка на праві постійного користування належала Заліщицькому РайСТ. Площа земельної ділянки становила 0,2083 га.

Рішенням ради № 310 від 27.06.14 надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки по АДРЕСА_2 загальною площею 0,2083 га, що перебуває у постійному користуванні Товариства на земельні ділянки площею 0,0849 га та 0,1234 га відповідно до представлених кадастрових планів.

Указаним рішенням третій особі мала бути виділена земельна ділянка, на якій знаходиться господарський магазин, загальною площею 0,1234 га. Також присвоєно земельній ділянці, на якій знаходиться магазин третьої особи, АДРЕСА_2, іншій - АДРЕСА_3.

У свою чергу, рішенням ради № 323 від 29.09.14 внесено зміни до рішення ради № 310 від 27.06.14, яким зменшено площу, яка виділялася ОСОБА_1, із 0,1234 га до 0,057937 га. Решта земельної ділянки переведено до земель загального користування Ради.

Дане рішення на час розгляду спору є чинним.

Із пояснень сільського голови с. Колодрібка та інших учасників процесу встановлено, що спірний об'єкт (заготівельний пункт) не знаходиться на земельній ділянці, що виділяється ОСОБА_1

На даний час правовстановлюючих документів, які б свідчили про право користування або ж право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_1 не видавалися.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що визнанням права власності за позивачем на спірний об'єкт не порушують права та законні інтереси третьої особи.

При цьому враховує, що Товариством не висловлювалося претензій щодо переходу права власності до позивача й не оскаржувалося в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.

Тому скарга є безпідставною

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307,308, 315, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скаргу.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Ю.Й. Демкович