Справа 635/2197/15-ц
Провадження 2/635/1453/2015
19 травня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя - Савченко Д.М.,
секретар судового засідання - Журавльова Є.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Покотилівка Харківського району Харківської області у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, в тому числі: житловий будинок літ. літ. «А-1», прибудова літ. «А1-1», тамбур літ. «а» загальною площею 92,60 кв.м., житловою площею 49,50 кв.м., а також сарай літ. «Б», сарай літ «Е», сарай літ «Л», сарай літ «И», льох літ. «В», літня кухня літ. «Г», ганок літ «г», гараж літ. «Д», оглядова яма літ. «Дп», вбиральня літ. «Ж», душ літ. «З», навіс літ. «М», огорожа №1-5, інші споруди літ. «К» та літ. «К1».
Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю та не заперечував проти розгляду справу у заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29 липня 2014р. по справі №635/8923/13-ц доведено наступне:

1) Власником домоволодіння АДРЕСА_1 був ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За життя ОСОБА_3 залишив заповіт на ім'я своєї дружини ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року;

2) ОСОБА_4 після смерті чоловіка не зверталася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За життя померла ОСОБА_4 заповіт на спадкове майно не залишила;

3) ОСОБА_1 (позивач по цій справі) та ОСОБА_2 (відовідач) є їх діти - тобто є спадкоємцями першої черги за законом після смерті подружжя ОСОБА_2;

4) ОСОБА_1 зареєстрований за адресою спірного домоволодіння з 4 листопада 2003 року, а ОСОБА_2 з 29 липня 1988 року.

Таким чином, позивач та відповідачка є спадкоємцями першої черги після смерті їхніх батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується наступними документами: Свідоцтво про смерть ОСОБА_3, Заповіт ОСОБА_3 від 09.12.1989р. реєстр.№3-3584, Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 від 13 серпня 2007р., паспорт ОСОБА_1.

Мати позивача - ОСОБА_4 була спадкоємцем за заповітом після смерті свого чоловіка - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 проживав на день смерті в АДРЕСА_1. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року (що діяв на момент відкриття спадщини), ОСОБА_4 після смерті чоловіка спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном бо постійно проживала та була зареєстрована у спадковому будинку на час смерті чоловіка і аж до часу своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, факт реєстрації померлої ОСОБА_4 за вказаною адресою на час смерті іі чоловіка підтверджуються будинковою книгою та паспортом померлої, які знаходяться у відповідачки, що підтверджується Листом Першої державної нотаріальної контори від 31.10.2014р. №2758/02.14 та інформацією Виконавчого комітету Південноміськоі ради №328 від 11.03.2015р.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 На час іі смерті позивач був зареєстрований і постійно проживав разом із нею у спадковому будинку, що підтверджується реєстраційним записом в копії паспорту.

Крім реєстраційного запису у копії паспорту позивача, який свідчить про те, що він постійно проживав разом із своєю матір'ю на час відкриття спадщини, підтвердженням того, що він постійно проживав разом із матір'ю на час відкриття спадщини - 08 серпня 2007р. є:

1) Інформація Виконавчого комітету Південноміської ради №825 від 11.06.2014р. про те, що я дійсно зареєстрований в АДРЕСА_1 постійно з 04.11.2003 року по теперішній час;

2) Акт депутатської комісії від 23.06.2014р.;

3) нотаріально-посвідчена заява (покази свідка) від 20.06.2014р.;

4) нотаріально-посвідчена заява (покази свідка) від 23.06.2014р.;

5) Інформація Виконавчого комітету Південноміської ради №328 від 11.03.2015р.

Таким чином, оскільки позивач проживав разом із матір'ю на час відкриття спадщини - то він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку встановленого ст.1270 ЦК я не заявив про відмову від спадщини, про що свідчить лист першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 24.01.2014р. за №01-16/236.

Згідно п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України №20/5 від 03.03.2004р. станом на 08 серпня 2007р. - дату смерті спадкодавця ОСОБА_4 посвідчує:

«211. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем».

Діючий у цей час «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р. також головним доказом постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час прийняття спадщини зазначає відмітку в паспорті спадкоємця про реєстрацію його місця проживання:

«п. 3.21. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

п. 3.22. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем».

За правилами ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, в разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Відповідно до ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У видачі свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом позивачу було відмовлено Першою державною нотаріальною конторою через відсутність у останнього право встановлювального документа, що підтверджує право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується копією листа Першої державної нотаріальної контори від 31.10.2014р. №2758/02.14.

Враховуючи, що сторони є спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 і позивачем у встановлений строк прийнято спадщину, до складу якої увійшло вищевказане майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на ? частині спірного майна в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 11, 1258, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 11, 79, 197, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, в тому числі: житловий будинок літ. «А-1», прибудова літ. «А1-1», тамбур літ. «а» загальною площею 92,60 кв.м., житловою площею 49,50 кв.м, а також сарай літ. «Б», сарай літ «Е», сарай літ «Л», сарай літ «И», льох літ. «В», літня кухня літ. «Г», ганок літ «г», гараж літ. «Д», оглядова яма літ. «Дп», вбиральня літ. «Ж», душ літ. «З», навіс літ. «М», огорожа №1-5, інші споруди літ. «К» та літ. «К1».

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.М. Савченко