АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 667/1111/15-ц Головуючий в суді І інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/791/2131/15 Доповідач: Чиркова К.Г.
Категорія: 27
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця 29 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Гурові Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до кредитної спілки «Громада» про визнання правочинів недійсними,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до кредитної спілки «Громада» про визнання правочинів недійсними, зазначаючи, що з 2004 року є членом кредитної спілки «Громада» на протязі 2004-2008рр. отримував у спілці позику в різних сумах для здійснення підприємницької діяльності.

24 вересня 2008 року уклав з відповідачем кредитний договір, згідно якого отримав від відповідача грошові кошти в сумі 357000 грн. зі строком повернення до 20 вересня 2009 року зі сплатою 35 % річних від суми залишку кредиту. У визначений кредитною угодою строк даний кредит не погасив і звернувся до керівника кредитної спілки з проханням відтермінувати строк виплати заборгованості, яке останнім було задоволено, в період з 29 грудня 2009 року по 22 серпня 2013 року здійснював оплату кредитної заборгованості.

У подальшому керівництво спілки «Громада» скориставшись його скрутним матеріальним становищем умовило його укласти нові кредитні договори 29 грудня 2009 року на суму кредиту в розмірі 950000грн. та 29 грудня 2011 року на суму кредиту в розмірі 650000 грн.

Враховуючи, що він заяви на отримання кредиту не писав і фактично не отримував грошових коштів за даними кредитними договорами, тому зазначені кредити є недійсними і відповідно до вимог ст.ст. 203,215,1051ЦК України просив суд визнати договори позики, укладені між ним та кредитною спілкою «Громада» 29 грудня 2009 року та 29 грудня 2011 року недійсними.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до кредитної спілки «Громада» про визнання правочинів недійсними відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, суд не звернув увагу на порушення кредитною спілкою «Громада» Статуту спілки при наданні кредиту, який перевищує 15% статутного капіталу та забезпеченості його повернення. Окрім того, судом надана неправильна оцінка не лише фактам психологічного тиску на відповідача, але й фактам недотримання сторонами вимог ч. 5 ст.203 ЦК України.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст.303ЦПК України колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.ст. 1054-1055ЦК України).

Згідно з вимогами ст.1051ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 29 грудня 2009 року між кредитною спілкою «Громада» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 421 у вигляді кредитної лінії, розмір якої становить 950000 грн. зі сплатою 40% річних від суми залишку, зі строком дії до 25 грудня 2010 року. Кредит надається кількома траншами на загальну суму «ліміту» для ведення особистого селянського господарства (купівля насіння, добрив, хімічних препаратів).

29 грудня 2011 року між кредитною спілкою «Громада» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 657 у вигляді кредитної лінії, розмір якої становить 650000 грн. зі сплатою 16, 5% річних від суми залишку, строком до 28 грудня 2014 року. Кредит надається кількома траншами на загальну суму «ліміту» для ведення особистого селянського господарства.

Грошові кошти за даним кредитом отримані позичальником відповідно до видаткових касових ордерів 29.12.2011року в сумі 74000 грн., 30.12.2011року 74000грн., 10.01.2012 року 74000 грн., 17.01.2012 року 140000грн., 30.01.2012 року 140000 грн., 31.01.2012 року 148000грн. (а.с. 6-8).

В забезпечення виконання грошового зобовязання сторонами кредитного договору 29 грудня 2011року укладено договори застави майна (а.с. 39-40,51-52).

Грошові кошти за кредитним договором від 29 грудня 2009 року ОСОБА_3 отримав за видатковими касовими ордерами у вигляді семи траншів на загальну суму 928583,18 грн., що підтверджується додатковими договорами про отримання траншу до кредитного договору від 29 грудня 2009 року.

Факт отримання грошових коштів за даним кредитним договором, встановлений рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02 квітня 2014 року, залишеним без змін апеляційним судом Херсонської області 26 травня 2014 року та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 08 квітня 2015 року, а тому відповідно до положень ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, відносно якої встановлені ці обставини (а.с. № 662/2561/13-ц).

Враховуючи характер і суть правовідносин, що склалися між сторонами, як це вбачається із наведених вище і встановлених судом обставин, і зважаючи на те, що за обставинами справи при укладенні кредитних договорів позичальник звернувся до кредитної спілки із заявами про надання кредиту, підписав кредитні договори та отримав за ними грошові кошти, що підтверджено видатковими ордерами та судовим рішенням, а ОСОБА_3 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не мав наміру укладати кредитні договори та не отримував грошові кошти за ними, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих та досліджених у судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Обставини, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростовування висновків суду щодо цього апеляційна скарга не містить і на такі не посилалися апелянт та його представник при розгляді справи в апеляційному порядку, а тому доводи апеляційної скарги, як такі, що висновки суду не спростовують підлягають відхиленню.

Доводи апелянта відносно того, що укладення договору не відповідало його внутрішній волі, у звязку з психологічним тиском на нього зі сторони кредитної спілки, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки із заявою про надання кредиту позичальник звернувся 28.12.2011 року, кредитний договір підписав 29.12.2011року, грошові кошти за видатковими ордерами отримав у різний період часу з 29.12.2011р. по 31.01.2012р., що свідчить про усвідомлення ним своїх дій, а належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності свого волевиявлення на отримання грошових коштів, чи будь якого психологічного впливу зі сторони кредитної спілки не надано.

Посилання апелянта відносно того, що він не звертався із заявами про надання кредиту та порушення кредитною спілкою положення Статуту щодо розміру надання кредиту і забезпечення виконання зобовязання за кредитом не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи заявами ОСОБА_3 про надання кредиту, копіями договорів застави транспортних засобів і майбутнього врожаю від 29.12.2011 року та фінансовими документами кредитної спілки «Громада», що підтверджують надання кредиту, в межах передбачених Статутом 20% статутного капіталу, які були дослідженні судом при розгляді справи (а.с 39-40, 51-52, 69-100, 141-142).

Доводи апеляційної скарги відносно того, що судом дана неправильна оцінка фактам психологічного тиску на позивача та фактам недотримання сторонами вимог ч. 5 ст.203 ЦК України при укладенні договору, позбавлені правового обґрунтування, оскільки обставини щодо цього встановленні судовим рішенням, яке набрало законної сили та відповідно до положень ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Враховуючи, що судовим рішенням від 02 квітня 2014 року, підтверджений факт отримання ОСОБА_3 грошових коштів і фактичне настання правових наслідків за кредитним договором від 29.12.2009 року, а тому юридично неспроможними є доводи апелянта про визнання оспорюваного правочину недійсним з підстав ненастання реальних правових наслідків, що обумовлені цим договором.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалено з дотримання норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування і ухвалення нового рішення не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: