У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

11 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «БМ Банк», треті особи: відділ державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «БМ Банк» на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 04 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 16 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ПАТ «БМ Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 19 лютого 2008 року між нею та ТОВ «БМ БАНК» (правонаступником якого являється ПАТ «БМ БАНК») було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 6150 доларів США, з терміном повернення до 18 лютого 2018 року, із сплатою 14 % річних.

На забезпечення виконання кредитного договору 19 лютого 2008 року між ПАТ «БМ БАНК» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку була передана земельна ділянка, площею 0,1000 га по АДРЕСА_1.

10 листопада 2011 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на зазначену земельну ділянку.

Вказувала, що всупереч вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», нею не було отримано письмової вимоги банку про усунення порушення основного зобов'язання на суму 37858 грн 45 коп. за період по 10 листопада 2011 року. Крім того, позивачка зазначала, що виконавчий напис міг бути вчиненим лише у разі безспірності суми заборгованості.

Враховуючи вказане, позивачка просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 04 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 16 грудня 2014 року, позов задоволено. Визнано виконавчий напис, вчинений 10 листопада 2011 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 647 про звернення стягнення на земельну ділянку, площею 0,10 га по АДРЕСА_1, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № 56 109 000 00:02:002:0006, що належить на праві власності ОСОБА_4 таким, що не підлягає виконанню.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «БМ Банк» просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Задовольняючи позов, суди вірно виходили із того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом без дотримання вимог діючого законодавства, зокрема, Закону України «Про нотаріат» та Закону України «Про іпотеку».

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «БМ Банк» відхилити.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 04 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов С.П. Штелик