АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1030/15 Доповідач: Семиженко Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року травня місяця 18 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого: Семиженка Г.В.

суддів: Іванової І.П.

Лісової Г.Є.

при секретарі: Яковенку В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 23 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

у грудні 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що з 23 вересня 1994 року по 22 січня 2002 року перебувала у шлюбі з відповідачем, сторони мають спільного сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, на якого відповідач сплачував аліменти в розмірі 386 гривень до повноліття, у 2014 році син вступив до вищого навчального закладу на денну форму навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, у позові поставлено питання про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідного віку з 01 січня 2015 року до досягнення сином 23 років.

Рішенням Комсомольського районного суду міста Херсона від 23 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено через відсутність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов з підстав, що у ньому зазначені.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді справи сторони свої процесуальні позиції підтримали, при цьому позивачка та її представник наполягали на задоволенні скарги та покладалися на розсуд суду, відповідач проти вимог скарги заперечував, пояснив, що має іншу сім'ю та неповнолітню дитину, яку повинен утримувати, у нього відсутні постійне місця роботи та можливість утримувати спільного повнолітнього сина сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у шлюбі з 23 вересня 1994 року по 22 січня 2002 року, від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, прізвище якого змінено на ОСОБА_4, останній проживає з позивачкою та навчається на денній формі навчання в Державному вищому навчальному закладі "Херсонський державний аграрний університет", відповідно до виписки з амбулаторної картки відповідач з 2013 року перебуває на диспансерному обліку з діагнозом гіпертонічної хвороби ІІ ступеня, варикозної хвороби нижніх кінцівок, ХВН ІІ - ІІІ ступенів, він має сина неповнолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, який за довідкою перебуває на "Д" обліку з діагнозом рецидивуючого бронхіту (а.с 5-7, 9, 12, 27-32), з трудової книжки відповідача, оглянутої судом апеляційної інстанції, вбачається, що він звільнений з останнього місця роботи 07 квітня 2015 року, даних про його працевлаштування за іншим місцем роботи матеріали справи не містять.

За положеннями ст. 199 СК України якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Сторонами у справі не заперечується того факту, що спільний син сторін ОСОБА_4 у зв'язку з денною формою навчання потребує матеріальної допомоги, проте за приведеною нормою матеріального права для покладення обов'язку на відповідача надавати допомогу повнолітньому сину має бути встановлена можливість надання відповідачем такої допомоги.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до підставного висновку про те, що відповідач в силу свого стану здоров'я, матеріального та сімейного стану, наявності іншої неповнолітньої дитини не має можливості утримувати повнолітнього сина сторін, який продовжує навчання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги такого висновку не спростовують, скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 23 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, на неї протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _