Справа № 135/304/15-ц
Провадження у справі № 2/135/122/15
09.04.2015 Ладижинський міський суд Вінницької області
у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,
за участі секретаря судового засідання Бойко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ладижин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Ладижинського міського суду із позовом про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 березня 1997 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем на протязі останніх років поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають протилежні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим втрачені почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя, примирення між ними та збереження сім'ї є неможливим.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову підтримав, наполягав на розірванні шлюбу та просив слухати справу у його відсутність, щодо заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи у її відсутності до суду не направила.
Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Судом встановлено, що 20 березня 1997 року Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області було зареєстровано шлюб між сторонами, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 43. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сім'я розпалась через відсутність взаєморозуміння між подружжям. На даний час в сім'ї склалась ситуація, за якої фактично шлюбно-сімейні відносини припинились.
Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України.
Так відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що кореспондується із ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, між ними відсутні взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, миритися вони не бажають, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.
У відповідності до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
В силу ст. 88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним та документально підтверджені судові витрати.
На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 20 березня 1997 року Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис № 43 - розірвати.
Визначити, що ОСОБА_2 під час державної реєстрації розірвання шлюбу вибрала прізвище «ОСОБА_2».
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження.

Суддя