Провадження №2/760/4470/15
Справа №760/9383/15-ц
У Х В А Л А

/про залишення позовної заяви без руху/

15 травня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації , відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить суд зобов'язати відповідача на зборах членів кооперативу спростувати неправомірні висловлювання , які викладені у позові та принести вибачення, стягнути моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до роз»яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 N 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам статті 119 ЦПК України. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що

підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право. Невиконання зазначених вимог зумовлює наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК України.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує підстави заявленого позову , тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, зміст позовної заяви свідчить, що позивачем не викладені обставини щодо обґрунтування підстав та предмету позову, а саме не викладено докази , якими позивач обґрунтовує факт розповсюдження відомостей або їх поширювання, оскільки повідомлення таких відомостей лише особі, якої вона стосується , не може визнаватись їх поширенням.

Отже, в позові відсутнє посилання на докази, які б підтверджували обставини щодо предмету позову та його правових підстав виникнення, а саме порушення прав та інтересів позивача відповідачем, які б могли слугувати підставою для звернення до суду, оскільки матеріали справи не містять жодного зазначення доказів або наявних підстав для звільнення від доказування.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності

самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачем, є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Крім того, позивачу слід звернути увагу на наступне.

Згідно роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти:

- обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами,

- які його права, свободи чи інтереси були порушені,

- посилання на докази в підтвердження кожної обставини на обґрунтування заявлених вимог.

- зазначити коло осіб, яким інформація, що просить спростувати, повідомлена з посиланням на докази щодо кола цих осіб.

- зазначити в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві,

- з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Крім того, позивач зазначає, що розповсюдження відповідачкою про нього неправдивої інформації призвело до того, що до нього у мешканців будинку з'явилася негативна реакція, а у нього погіршився стан здоров'я, порушився нормальний хід життя. Однак на будь - які докази з цього приводу не посилається.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати п'ять днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: