Справа № 404/4456/14-ц
Номер провадження 2/404/28/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні частиною будинку, заборону вчинення дій, усунення перешкод в користуванні власністю, визначення порядку користування земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, по якій просять зобов'язати відповідачів не чинити ОСОБА_1, ОСОБА_2 перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні належними їм по 33/100 ч-б. (тридцять три сотій) кожній частини будинку АДРЕСА_1 а саме:

- зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 провести необхідні в житловому будинку переобладнання: закрити дверні отвори з коридору 2-1 в кухню 2-2; з кімнати 2-3 в коридор 2-1 та кімнату 2-4; відкрити дверні отвори з кімнати 1 -5 в кімнату 2-4, з кімнати 2-3 в кухню 2-2, з кухні 2-2 у двір; встановити цегляну перегородку між кімнатами 2-4 та 2-5; виділити в користування позивачам земельну ділянку загальною площею 652, 3 кв. м.;

- заборонити відповідачам перешкоджати позивачам у подальшому здійснення права користування, володіння та розпоряджання належними їм по 33/100 ч.б. (тридцять три сотій) кожній частини будинку АДРЕСА_1;

- стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь позивачів грошові кошти у сумі 50 000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав користування, володіння та розпоряджання належним їм частин будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області по справі № 22-а-2803 від 20.12.2004 року визнано право власності за ОСОБА_4 на 101/1600 частину; ОСОБА_2 на 505/1600 частин; ОСОБА_1 на 551/1600 частину будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Рішенням Кіровського районного суду від 11 серпня 2004 року домоволодіння АДРЕСА_1 з відповідними надвірними будівлями було розділено в натурі. При цьому позивачам залишено в користуванні в житловому будинку літ. «А»; кімнату 1-3 площею 15,8 кв. м, кімнату 1-4 площею 10,7 кв. м, кімнату 1-5 площею 9,0 кв. м, 2-4 площею 9,1 кв. м. У веранді літ. «а»: коридор 1-1 площею 7,0 кв. м, кухня 1-2 площею 7,6 кв м, коридор 2-1 площею 7,0 кв. м, ґанок; ? літньої кухні літ. «Б», погріб літ. «Д», вбиральня літ. «З», ворота № 2; ? паркану № 1; замощення, зливну яму.

В користуванні відповідачів залишено: в житловому будинку літ. «А»: кімнату 2-3 площею 16,2 кв. м, кімнату 2-5 площею 10,9 кв. м, у веранді літ. «а»; кухня 2-2 площею 8,2 кв. м; ? літньої кухні літ. «Б», ворота, ? паркану, водопровід.

Рішенням вищезазначеного суду зобов'язано сторони провести необхідні в житловому будинку переобладнання: закрити дверні отвори з коридору 2-1 в кухню 2-2; з кімнати 2-3 в коридор 2-1 та кімнату 2-4; відкрити дверні отвори з кімнати 1-5 в кімнату 2-4, з кімнати 2-3 в кухню 2-2, з кухні 2-2 у двір; встановити цегляну перегородку між кімнатами 2-4 та 2-5.

При такому розподілі домоволодіння судом був змінений розмір ідеальних часток та визнано право власності на домоволодіння з надвірними спорудами:

- за ОСОБА_3 - 17/100 ч.б.;

- за ОСОБА_4 - 17/100 ч.б.;

- ОСОБА_2 - 33/100 ч.б.;

- ОСОБА_1 - 33/100 ч.б.

Також рішенням суду було зобов'язано встановити між співвласниками порядок користування земельною ділянкою, виділено в користування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 частину земельної ділянки загальною площею 286,8 кв.м., в користування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 частину земельної ділянки загальною площею 652,3 кв.м.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2004 року рішення Кіровського районного суду від 11 серпня 2004 року змінено в частині визначення розміру часток сторін у спільній власності на будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та розміру власності, визнано право власності за ОСОБА_3 на 443/1600 частини, за ОСОБА_4 на 101/1600 частини, за ОСОБА_2 на 505/1600 частин, за ОСОБА_1 на 551/1600 частини спірного будинку з надвірними будівлями, в решті рішення першої інстанції залишено без змін.

Відповідачі рішення суду в частині відокремлення виділених у власність позивачам приміщень не виконали, без дозволу займають належні їм приміщення і не бажають звільняти його.

Позивачі також вважають, що їм завдано моральної шкоди, яку оцінюють у розмірі 50 000 грн.

В ході розгляду справи позивачі уточнили позовні вимоги та просять:

- зобов'язати відповідачів не чинити ОСОБА_1 перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні належними й 55/1600 частини будинку АДРЕСА_1;

- зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_2 перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні належними їй 505/1600 частини будинку АДРЕСА_1;

- усунути перешкоди в користуванні коридором 2-1 площею 7,0 м.кв. та кімнатою 2-4 площею 9,1 м.кв. (які рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11.08.2004 року виділені в натурі позивачам), зобов'язавши відповідачів не чинити перешкод у вільному доступі до коридору 2-1 площею 7,0 м.кв. та кімнати 2-4 площею 9,1 м.кв. (які рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11.08.20004 року виділені в натурі позивачам) та зобов'язати відповідачів надати можливість позивачам виконати рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11.08.2004 справі № 2-779 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про розподіл спадкового майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою в частині проведення переобладнання в житловому будинку АДРЕСА_1 безпосередньо щодо можливості доступу позивачів до коридору 2-1 площею 7,0 м.кв. та кімнати 2-4 площею 9,1 м.кв., а саме: закрити дверні отвори з коридору 2-1 в кухню 2-2; з кімнати 2-3 в коридор 2-1 та кімнату 2-4; відкрити дверні отвори з кімнати 1-5 в кімнату 2-4; встановити цегляну перегородку між кімнатами 2-4 та 2-5;

- стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь позивачів грошові кошти у сумі 50 000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав користування, володіння та розпорядження належними частинами будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.12.2014 р. позовні вимоги в частині зобов»язання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 провести необхідні в житловому будинку переобладнання: закрити дверні отвори з коридору 2-1 в кухню 2-2; з кімнати 2-3 в коридор 2-1 та кімнату 2-4; відкрити дверні отвори з кімнати 1-5 в кімнату 2-4, з кімнати 2-3 в кухню 2-2, з кухні 2-2 у двір; встановити цегляну перегородку між кімнатами 2-4 та 2-5 та виділення в користування позивачам земельну ділянку площею 652,3 кв.м. залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка діє також як представник позивача ОСОБА_2, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5, яка діє також як представник відповідача ОСОБА_4, та її представник позовні вимоги не визнали, зазначили, що згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.08.2004 р., у яких брали участь ті самі особи, що і в даній цивільній справі, було розділено в натурі між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1.

Рішенням було зобов'язано сторони (тобто обидві сторони) провести необхідні в житловому будинку переобладнання.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20.12.2004 р., рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.08.2004 року було змінено в частині визначення розміру часток сторін у спільній власності на будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та розміру грошової компенсації, що підлягає стягненню в зв' язку із зміною часток сторін у спільній власності.

Позовна вимога, щодо проведення необхідних в житловому будинку переобладнань суперечить рішенню судів, згідно яких було зобов'язано обидві сторони провести необхідні в житловому будинку переобладнання.

Позивачі не обґрунтували, на яких підставах вони вимагають виконання переобладнання домоволодіння та виконання інших позовних вимог від відповідача ОСОБА_5, коли остання не має часток у власності даного домоволодіння і рішення суду першої інстанції від 11.08.2004 року її не стосується.

Позовна вимога щодо виділення в користування позивачам земельну ділянку загальною площею 652,3 кв.м. не підлягає задоволенню так як в рішенні від 11.08.2004 року, щодо даної вимоги вже постановлено рішення: виділити в користування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 частину земельної ділянки загальною площею 652,30 кв.м. (як показано на схемі № 2 зеленим кольором висновку від 12.07.2004 р.) згідно п.4 ст.207 ЦПК України дана вимога повинна бути залишена без розгляду.

В п.4 прохальної частини позовної заяви, позивачі просять зобов'язати відповідачів заборонити в подальшому перешкоджати здійсненню їх права власності. Дана позовна вимога є необґрунтованою, так як заявлена з порушенням ст. 15 ЦК України, тобто передчасно.

Позивачі в позові ні яким чином не обґрунтували та не навели розрахунок, чому вони вимагають відшкодування їм саме 50 000 грн. моральної шкоди, тому вважають, що така позовна вимога теж не підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволенню позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 серпня 2004 року позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задоволені частково: проведено поділ домоволодіння АДРЕСА_1 з відповідними надвірними будівлями: виділено в натурі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в жилому будинку приміщення 1-3, 1-4, 1-5, 2-4, у веранді- приміщення 1-1, 1-2, 2-1, а також: ганок, ? частину літньої кухні, погріб, туалет, ворота, ? частину паркану, замощення, зливну яму; ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виділено в натурі в жилому будинку приміщення 2-3, 2-5, у веранді - приміщення 2-2, а також ? частину літньої кухні, ворота, ? частину паркану, водопровід; визнано право власності за ОСОБА_3 на 17/100 частини, за ОСОБА_4 на 17/100 частини, за ОСОБА_2 на 33/100 частини, за ОСОБА_1 на 33/100 частини спірного будинку з надвірними будівлями, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_4 В.В.4 104 грн., ОСОБА_2 114 грн., ОСОБА_1 1 425 грн., у користування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 286,8 кв.м., а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - 652, 3 кв.м.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2004 року рішення Кіровського районного суду від 11 серпня 2004 року змінено в частині визначення розміру часток сторін у спільній власності на будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та розміру компенсації, що підлягає стягненню у зв»язку зі зміною часток у спільній власності, визнано право власності за ОСОБА_3 на 443/1600 частини, за ОСОБА_4 на 101/1600 частини, за ОСОБА_2 на 505/1600 частин, за ОСОБА_1 на 551/1600 частини спірного будинку з надвірними будівлями, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_1 грошову компенсацію по 384 грн. 75 коп. кожній, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_1 грошову компенсацію по 384 грн. 75 коп. кожній, в решті рішення першої інстанції залишено без змін.

Право приватної власності позивачами зареєстровано 11.02.2014 р., про що свідчать копії Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 17605894 та № 17606962 від 11.02.2014 р. /а.с. 14-15/.

Постановою дільничного інспектора СДІМ Кіровського ВМ КМВ УМВС України Кіровоградської області ОСОБА_7 було відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст. 296 КК України. Під час перевірки було опитано громадянку ОСОБА_1, яка пояснила, що ОСОБА_5 незаконно прибрала перегородку у частині будинку, не пускає до кімнат та водить в частину будинку антигромадський елемент. В ході проведеної перевірки опитати громадянку ОСОБА_5 не представилось можливим через систематичну відсутність за місцем мешкання /а.с. 46/.

Згідно висновку перевірки по матеріалам ЄО від 09.07.2014 р. дільничного інспектора Кіровоградського МВ УМВС України в області ОСОБА_8, в ході перевірки звернення ОСОБА_1 було встановлено, що 27.06.2014 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 виникла сварка, інспектором було проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_5 /а.с. 81/.

Відповідно до актів від 14.04.2014 р. та від 30.08.2014 р., складеного головою квартального комітету № 4 та сусідів, ОСОБА_5 чинить перешкоди ОСОБА_1 щодо виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 серпня 2004 року /а.с. 43, 118/.

Згідно повідомлення Кіровоградського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області № 22/17908 від 09.09.2014 р., 27.08.2014 р. ОСОБА_5 зверталась до Кіровоградського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області із заявою щодо не розподілу належної частини її домоволодіння та притягнення до відповідальності ОСОБА_1 та її матері /а.с.151/.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Крім того, права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового Кодексу України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Право співвласника розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності закріплено в ст. 361 ЦК України.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Але у порушення вимог чинного законодавства позивачі, як власники частини спірного будинку, не мають змоги в повній мірі реалізувати своє право власності та користуватися будинком.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів с воєї сім'ї, інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки позовні вимоги щодо зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні власністю ґрунтуються на праві приватної спільної часткової власності на частину спірного домоволодіння, суд вважає, що порушене право позивачів підлягає захисту, тому задовольняє позовні вимоги.

Позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь позивачів грошові кошти у сумі 50 000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав користування, володіння та розпорядження належними частинами будинку АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Крім того, згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, по-перше, в чому полягає ця шкода, по-друге, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, по-третє, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та по-четверте, якими доказами це підтверджується.

Позивачами надано до суду медичні документи, але не доведено причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідачів і спричиненою шкодою, не доведено наявності підстав для стягнення з відповідачів коштів у заявленому розмірі.

Позовна вимога щодо заборони відповідачам перешкоджати позивачам у подальшому здійснення права користування, володіння та розпоряджання належними їм частками будинку АДРЕСА_1 не підлягає задоволенню, оскільки заявлена передчасно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 293 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні частиною будинку, заборону вчинення дій, усунення перешкод в користуванні власністю, визначення порядку користування земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_1 перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні належними їй 551/1600 частини будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_2 перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні належними їй 505/1600 частини будинку АДРЕСА_1.

Усунути перешкоди в користуванні коридором 2-1, площею 7,0 м.кв. та кімнатою 2-4 площею 9,1 м.кв. (які рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11.08.2004 року виділені в натурі позивачам), зобов'язавши ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_1, ОСОБА_2 перешкод у вільному доступі до коридору 2-1 площею 7,0 м.кв. та кімнати 2-4 площею 9,1 м.кв. (які рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11.08.2004 року виділені в натурі ОСОБА_1, ОСОБА_2) та зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 надати можливість ОСОБА_1, ОСОБА_2 виконати рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11.08.2004 року у справі № 2-779 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про розподіл спадкового майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою в частині проведення переобладнання в житловому будинку АДРЕСА_1 безпосередньо щодо можливості доступу позивачів до коридору 2-1 площею 7,0 м.кв. та кімнати 2-4 площею 9,1 м.кв., а саме: закрити дверні отвори з коридору 2-1 в кухню 2-2; з кімнати 2-3 в коридор 2-1 та кімнату 2-4; відкрити дверні отвори з кімнати 1-5 в кімнату 2-4; встановити цегляну перегородку між кімнатами 2-4 та 2-5.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 по 40 грн. 60 коп. судового збору з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда