У х в а л а

16 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В. М.,
суддів: Висоцької В. С., Остапчука Д. О., Кафідової О. В., Фаловської І. М.,
розглянувши заяву Вільної профспілки Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» в інтересах ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року у справі за позовом Вільної професійної профспілки Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» про визнання наказу протиправним та скасування,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Вільна професійна профспілка Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» (далі - Вільна профспілка ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе») в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що останній є членом Вільної профспілки ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» і 23 травня 2014 року звернувся до профспілки з проханням надати йому допомогу в захисті та відновленні його порушеного права бути представленим своєю профспілкою при зміні істотних умов праці та уповноважив цією заявою профспілку представляти його інтереси у захисті його прав та інтересів. Наказом від 21 березня 2014 року № 75 відповідач встановив режим неповного робочого тижня, увівши з 26 травня 2014 року 3-денний робочий тиждень. Вважали, що змінюючи істотні умови трудового договору в односторонньому порядку без погодження з виборним органом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, не погодивши з Вільною профспілкою ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» питання запровадження скороченого робочого тижня, роботодавець тим самим порушив інтерес працівника - члена профспілки.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 14 серпня 2014 року, в задоволенні позову Вільної профспілки ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 14 серпня 2014 року залишено без змін.

05 березня 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява Вільної профспілки ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» в інтересах ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме - ст. 247 КЗпП України, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. Вказана заява здана до поштового відділення 26 лютого 2015 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, заявник наводить ухвали Верховного Суду України від 02 грудня 2009 року у справі № 6-21790св08, від 17 березня 2010 року у справі № 6-20574св09 та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 березня 2012 року у справі № 6-1829св12 та від 02 лютого 2015 року у справі № 6-46167зп14.

Між тим, посилання заявника як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, на вказані ухвали Верховного Суду України від 02 грудня 2009 року у справі № 6-21790св08, від 17 березня 2010 року у справі № 6-20574св09 та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 березня 2012 року у справі № 6-1829св12 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України не може здійснюватися, оскільки зазначеними ухвалами судові рішення попередніх судів були скасовані, а справи направлено на новий розгляд у зв'язку з порушенням судами норм процесуального права щодо встановлення фактичних обставин. Таке не свідчить про тотожність цих обставин із встановленими судом фактичними обставинами справи, у якій постановлена ухвала, про перегляд якої подано заяву.

Крім того, посилання заявника як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 лютого 2015 року у справі № 6-46167зп14 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України не може здійснюватися, оскільки зазначена ухвала постановлена у порядку, встановленому розділом V главою 3 ЦПК України, тому застосування норм матеріального права не відбулося.

Враховуючи наведене, відсутні підстави вважати, що у наведених справах тотожними є встановлені судами фактичні обставини, які мають значення для вирішення спорів, які розглядались, а, відповідно, що правовідносини, які виникли між особами, які брали участь у розгляді вказаних справ, подібні і мало місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права в порівнянні зі справою, у якій постановлена ухвала, яку просить переглянути заявник, що потягло за собою ухвалення різних за змістом судових рішень.

Оскільки наведені заявником доводи не містять ознак, які згідно з вимогами ст. 355 ЦПК України є підставами для перегляду судового рішення, про перегляд якого заявником подано заяву, то у допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Вільної професійної профспілки Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» про визнання наказу протиправним та скасування, за заявою Вільної профспілки Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» в інтересах ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Колодійчук

Судді В. С. Висоцька

О. В. Кафідова

Д. О. Остапчук

І. М. Фаловська