Справа № 569/2547/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Наумов С.В.,

при секретарі Литвинюк Л.Ш.,

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В с т а н о в и в:

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що вони з відповідачем ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 10.09.2004р., який було розірвано рішенням Рівненського міського суду від 20.02.2015р.

Від шлюбу мають двох дітей, саме: неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 31.08.2005 р., та малолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_5. Діти проживають з матір'ю.

Протягом тривалого часу відповідач ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участі у її вихованні, а самостійно позивач не спроможна забезпечувати фінансове утримання їхніх доньок.

Незважаючи на те, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, відповідно до ст. 181 СК України, від виконання цього обов'язку він ухиляється.

Та згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що в свою чергу відповідачем порушене дане зобов'язання. Адже, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України).

На скільки відомо позивачу, то відповідач офіційно не працевлаштований, однак займається ремонтами квартир та іншими приміщеннями, від чого має фінансових дохід, а отже, може надавати матеріальну допомогу для дітей, однак добровільно цього не виконує.

Інших дітей, окрім вищезазначених, відповідач немає, а також немає непрацездатних батьків.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь у твердій грошовій сумі на утримання їхніх доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.; в розмірі по 750, 00 (сімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив, щодо їх задоволення.

Заслухавши сторін в судовому засіданні, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Судом встановлено, що з 10.09.2004 р. сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Рівненського міського суду від 20.02.2015р.

Від шлюбу мають двох дітей, а саме: малолітня донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_5.; та неповнолітня донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 31.08.2005 р. Діти проживають з матір'ю.

З тверджень позивача встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак займається ремонтами квартир та іншими приміщеннями, від чого має фінансових дохід, а отже, може надавати матеріальну допомогу для дітей, однак добровільно цього не виконує.

Інших дітей, окрім вищезазначених, відповідач немає, а також немає непрацездатних батьків.

Отже, обґрунтування отримання доходу відповідача та відсутність інших осіб на утриманні, його стан здоров'я, дає суду підстави стягнути з нього визначений розмір аліментів на утримання дітей, які проживають з матір'ю, тобто з позивачем.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Віповідно вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Отже, судом встановлені підстави для стягнення аліментів.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача в дохід Держави.

На підставі ст. ст. 141, 180, 181, 191 СК України, керуючись ст. ст. 3, 5, 118-120, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі на утримання їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 750 (сімсот п'ятдесят) грн. 00 коп., щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 18 лютого 2015 року, тобто із дати звернення до суду, і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць починаючи з дня подання заяви до суду, а саме - з 18 лютого 2015 року.

Судові витрати у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Рівненській міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов