Справа№592/1340/15-ц
Провадження №2/592/855/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Чайка Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обгрунтовує тим, що 04 грудня 2007 року між АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №03/9-ф про надання грошових коштів у розмірі 34796,00 доларів США строком до 03 листопада 2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5%. 29 квітня 2009 року між нею та АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» було укладено договір поруки №03/9-ф, відповідно до якого позивачка брала на себе зобов'язання відповідати перед банком за виконання ОСОБА_2 всіх його зобов'язань, що виникли з договору про надання кредиту від 04 грудня 2007 року за №03/9-ф. Відповідно до п.1.2 договору поруки позивачці було повідомлено про умови укладеного кредитного договору в тому числі про існуючу процентну ставку за користування кредитом - 12,5% річних. 01 червня 2009 року АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК», грубо порушуючи норми договору поруки № 03/9-ф, який був укладений з нею, оформляє додаткову угоду №1, але їй про цю угоду відомо не було. Додаткова угода № 1 до кредитного договору № 03/9-ф від 04.12.2007 року дійсно була укладена, але ця угода була укладена тільки з ОСОБА_2, а поручителя ніяким чином не було повідомлено про це і ніякої угоди з поручителем укладено не було. Поручитель своєї згоди на підвищення процентної ставки не надавав та ніяких додаткових угод з ним не укладалося та повідомлень не надходило, а отже згідно з ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Таким чином, вважає, що у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. 12 грудня 2012 року суд ухвалює рішення, яким позовні вимоги ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» задовольняє повністю і стягує в солідарному порядку з ОСОБА_1 Н,в, борг в сумі 48188, 57 доларів США. Позивачка вважає, що строк для подачі даного позову не пропущений, оскільки в кредитному договорі зазначено, а саме в п.8.6 договору, що сторони домовилися, що строк позовної давності до вимог за кредитним договором (в тому числі щодо стягнення неустойки) становить десять років. Отже, вона вважає, що договір поруки прямо випливає з кредитного договору і вимоги за кредитним договором прямо стосуються договору поруки, який був укладений на підставі даного кредитного договору. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати припиненим договір поруки №03/9-ф від 21 квітня 2009 року, укладений між нею та АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з зазначених в позові підстав та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, зазначивши, що 02 грудня 2011 року рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми визнано недійсною Додаткову угоду №1 від 01.06.2009 року до Кредитного договору №03/9-ф від 04.12.2007 року, відповідно до якої було змінено процентну ставку за кредитним договором з 12,5% річних до 13,5 % річних. Рішення набрало законної сили та на даний час чинне. Отже, беручи до уваги наявність рішення про визнання Додаткової угоди №1 недійсною та норми ст.ст.216, 236 ЦК України позивач безпідставно стверджує про збільшення його відповідальності. Як стверджує позивач, її права було порушено 01.06.2009 року укладанням Додаткової угоди №1 до Кредитного договору №03/9-ф від 04.12.2007 року про зміну процентної ставки між ОСОБА_2 та АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК». Статтею 257 ЦК України передбачено загальну позовну давність, тривалість якої становить три роки. Відповідно до ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач ОСОБА_1 13.05.2011 року зверталася до Ковпаківського районного суду м.Суми з позовною заявою про визнання Договору поруки №03/9-ф від 21.04.2009 року припиненим (справа №1806/2-2976/11) з тих же підстав, що наводяться в даному судовому процесі. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 18.05.2012 року у справі №1806/2-2976/11 позов ОСОБА_1 залишено без розгляду. Отже, беручи до уваги ст.257 та ст.261 ЦК України, якщо строк позовної давності відраховувати з 13.05.2011 року (момент звернення ОСОБА_1 до суду з аналогічною позовною заявою) то строк позовної давності сплив 13.05.2014 року. ОСОБА_1 звернулася до суду 13.02.2015 року. АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» користуючись правом та керуючись ст.27 та ч.3 ст.267 ЦК України просить суд застосувати до позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим, строки позовної давності та відмовити у позові. Кредитний договір було укладено між банком та ОСОБА_2, тим більше, за домовленістю сторін строк позовної давності збільшено лише «до вимог за цим Договором», отже Кредитним договором. Щодо збільшення позовних вимог за Договором поруки, то сторони не домовлялися ні в Договорі кредиту, а ні в самому Договорі поруки.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що 04.12.2007 року між АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №03/9-ф, згідно з яким банк надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 34796дол.США на строк до 03.11.2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5% річних для придбання автомобіля (а.с.5-7).

21.04.2009 року між АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №03/9-ф, згідно з яким поручитель зобовязався перед кредитором відповідати всім своїм майном за виконання ОСОБА_2 зобовязань перед банком, що виникли з договору про надання кредиту від 04.12.2007 року №03/9-ф (а.с.8).

01 червня 2009 року булла укладена додаткова угода до кредитного договору між АБ «БРОКБІЗЕСБАНК» та ОСОБА_2, відповідно до якої з 01.06.2009 року булла збільшена відсоткова ставка за користування кредитом до 13,5% річних (а.с.9). Позивач ОСОБА_1 як поручитель не давала згоди на зміну зобовязання відсоткової ставки за користування кредитом.

Згідно з рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 02.12.2011 року за позовом ОСОБА_2 додаткова угода №1 від 01.06.2009 року, укладена між ОСОБА_2 та ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» визнана недійсною (матеріали справи №1806/2-3480/11).

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 12.12.2012 року (а.с.10) стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь Сумської філії АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 48188,57 дол.США, а також судові витрати (матеріали справи № 2-23/12).

З матеріалів справи №2-23/12 (а.с.155-158 справи №2-23/12), зокрема з розрахунку заборгованості за кредитним договором, який був взятий до судом до уваги, вбачається, що розрахунок заборгованості за договором, зокрема відсотків за користування кредитом, проводився з розрахунку 12,5% річних.

Згідно з ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Особливістю припинення поруки з підстав зміни зобовязання без згоди поручителя є те, що поручитель у разі зміни зобовязання без його згоди не лише не відповідає за повернення боржником збільшеної суми боргу, а й з моменту такого збільшення його обовязок за договором поруки повністю припиняється перестає існувати.

У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобовязання за договором поруки, передбаченого ч.1 ст.559 ЦК України, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п.1 ч.2 ст.16 ЦК України.

Укладенням додаткової угоди до кредитного договору про збільшення відсоткової ставки за користування кредитом був збільшений обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_1 без її згоди, і остання мала право, зважаючи на порушення її прав, звернутися до суду з позовом про визнання поруки припиненою.

Згідно з ст.257 ЦК України передбачено загальну позовну давність, тривалість якої становить три роки. Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давноті починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивач ОСОБА_1 13.05.2011 року зверталася до Ковпаківського районного суду м.Суми з позовом про визнання поруки за договором поруки №03/9-ф від 21.04.2009 року припиненою з тих же підстав збільшення ставки за користування кредитом без її згоди як поручителя, що і в цьому позові. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 18.05.2012 року позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

Викладені обставини підтверджуються матеріалами цивільної справи №1806/2-2976/11.

Згідно з з ст.265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Отже, позивачу ОСОБА_1 було відомо про порушення її прав, що полягало в збільшенні обсягу її відповідальності як поручителя зміна в бік збільшення розміру процентної ставки за кредитним договором без її згоди, в звязку з чим позивач зверталася з таким же позовом до суду 13.05.2011 року, і трьохрічний строк на звернення з позовом до суду має відраховуватися саме від 13.05.2011 року. Строк позовної давності сплив 13.05.2014 року, а з позовом до суду про визнання договору поруки припиненим ОСОБА_1 звернулася 13.02.2015 року.

Відсутні поважні причини пропущення позивачем позовної давності.

Представник відповідача просив застосувати строк позовної давності до вимог ОСОБА_1

Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 3 ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Суд відхиляє доводи представника позивача щодо подачі позову в межах строку позовної давності. Пунктом 8.6 кредитного договору, укладеного між АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_2 передбачено, що сторони домовилися про строк позовної давності за цим договором (у тому числі щодо стягнення неустойки) 10 років.

Згідно з ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Кредитний договір був укладений між банком і ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 не є стороною кредитного договору. Щодо збільшення строку позовної давності до вимог за договором поруки сторони не домовлялися.

Отже, за заявою представника відповідача суд застосовує строк позовної давності і відмовляє в задоволення позову ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим у звязку зі спливом позовної давності.

Керуючись ст.ст.257, 259, 261, 265, 267, 526, 559 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерого товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» про визнання договору поруки припиненим у звязку зі спливом позовної давності.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко