Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №300/839/15-ц

12.11.2015 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді: Конепуда В.І., з участю секретаря с/з - Росовської М.І., позивача - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Воловецький РС ГУ ДВС України в Закарпатській області, про визнання особи такою,що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третьої особи Воловецький РС ГУДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Позовні вимоги мотивовано тим, ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1. В даному житловому будинку зареєстований також його зять ОСОБА_4, який після розірвання шлюбу з дочкою позивача - ОСОБА_3 у квітні 2015 року переїхав проживати до своєї матері, даним житлом не користується та не бере участі в утриманні майна. У зв?язку з небажанням відповідача знятися з реєстраційного обліку по зазначеній адресі, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зобов'язати РС ГУДМС України в Закарпатській області зняти ОСОБА_4 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в суді позовні вимоги не визнав, щодо задоволення позову заперечив.

Представник третьої особи Воловецького РС ГУ ДВС України в Закарпатській області на розгляд справи не з'явився, причини його неявки суду невідомі.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача та його представника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником приватного житлового будинку АДРЕСА_1 Закарпатської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.11.2009 року (а.с.7 ).

Згідно ст.316 ЦК України - правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст.317 ЦК України - власникові належать права володіння користування та розпорядження майном. Ст.319 ЦК України надає право власнику володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України - право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідач по справі є колишнім чоловіком дочки позивача - ОСОБА_3, яка є представником позивача по справі. Рішенням Воловецького районного суду від 10.09.2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розрівано. В період з 1999 року по квітень 22015 року, тобто до розлучення, відповідач ОСОБА_4 проживав в АДРЕСА_1.

Згідно довідки Верб?язької сільської ради №1376 від 05.112015 року, ОСОБА_4 з квітня місяця 2015 року по місцю реєстрації в АДРЕСА_1 не проживає.

Згідно Постанови Кабінету міністрів України №135 від 06.01.2013р. п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання - фізичні особи повинні бути зареєстровані там, де фактично проживають.

Відповідно до ст.64 ЖК України до членів сім"ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки, які постійно проживають та ведуть з ним спільне господарство.

При тимчасовій відсутності наймача, або членів його сім"ї, за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особою такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

З наведених підстав ОСОБА_4 втратив право на проживання в житловому будинку АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_2

Конституцією України ст.41 та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне право користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Об'єктом власності особи може бути, зокрема житло, житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України).

Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Воловецький РС ГУ ДВС України в Закарпатській області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстрації підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.41 Конституцією України, ст.ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст.316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.64, 72, 150 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 - задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Воловецький РС ГУДМС України у Закарпатській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

СУДДЯ: Конепуд В.І.