Справа № 610/3076/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Тімонової В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Кравцової-Єріної Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення порушеного права шляхом вселення в житлове приміщення та усунення перешкод у користуванні ним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відновлення порушеного права як власника ? частки житлового будинку №205 по вул. Горького в м.Балаклія Харківської області шляхом вселення та усунення перешкод у користуванні і розпорядженні вказаним житловим будинком.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 в позові зазначила, що вона і відповідач ОСОБА_2 в період з 23.10.1976 року по 2008 рік перебували в шлюбі між собою.

На підставі Договору від 03.11.1982 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, житловою площею не більше 60 кв. м., відповідач ОСОБА_3 став власником спільно збудованого ними в період шлюбу житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в м. Балаклія, Харківської області, вул. Горького, будинок №205. Після закінчення будівництва вони з відповідачем ОСОБА_3 в нього вселилися. В цьому житловому будинку позивач зареєстрована з 12.12.1984 року до теперішнього часу.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 02.08.2011 року, за нею було визнано право власності на ? частку спірного житлового будинку без урахування самочинних споруд та перебудови. Друга половина вказаного житлового будинку залишилась у власності відповідача.

В теперішній час вона не може проживати в спірному будинку і користуватися належною їй власністю з тієї причини, що відповідач ОСОБА_2 створює перешкоди в цьому, а сааме: він вставив у вхідні двері замки, комплекти дублікатів ключів від яких їй не передав. На її неодноразові прохання вселитися в спірний будинок він відповідає відмовою. Такою протиправною поведінкою відповідач ОСОБА_2 створює об'єктивні перешкоди для користування належним їй майном.

В судове засідання сторони не з»явилися, надали заяви, в яких позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнав, просили розглянути справу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 02.08.2011 року, яке ухвалою апеляційного суду Харківської області від 01.12.2011 року залишено без змін (а.с.6-9) за ОСОБА_1 було визнано право власності на ? частку житлового будинку без урахування самочинних споруд та перебудови, розташованого в м. Балаклія, вул. Горького, №205.

Право ОСОБА_1 на ? частку спірного домоволодіння було зареєстровано в Балаклійському БТІ10.02.2012 року за №35982678, номер запису 3778 в книзі 26, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №33137101 (а.с. 10,12-16).

Той факт, що відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачці у користуванні належним їй майном підтверджується наданою відповіддю Балаклійського РВГУМВСУ в Харківській області №68/13427 від 04.09.2015 року по факту проведеної перевірки за заявою ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист всіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи із вищевикладеного, беручи до уваги визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд стягує з відповідача на користь ОСОБА_1 сплачені нею 487,20 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11,15,57, 60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.9,155 ЖК України, ст.ст. 15,386,391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення порушеного права шляхом вселення в житлове приміщення та усунення перешкод у користуванні ним - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинок № 205 по вулиці Горького в м. Балаклія Харківської області.

Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у проживанні та користуванні будинком № 205 по вулиці Горького в м. Балаклія Харківської області.

Зобов»язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 комплект дублікатів ключів від замків вхідних дверей будинку і надвірних споруд, розташованих по вулиці Горького,205 в м. Балаклія Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлений 18 листопада 2015 року.

Суддя