Справа № 712/2681/15-ц
Провадження № 2/712/1244/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Романенко В.А.
при секретарі - Таран А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою та усунення перешкод в її користуванні, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою та усунення перешкод в її користуванні, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є власником ? частини 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1, про що свідчить договір дарування частки в праві власності на квартиру.
Власником іншої ? частини 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2.
На даний момент між співвласниками постійно виникають сварки з приводу того, яким чином вони повинні користуватися квартирою АДРЕСА_1, яка належить їм на праві спільної часткової власності.
Відповідач постійно займає більшу частину квартири аргументуючи це тим, що він в ній довше проживає.
На неодноразові звернення позивача, щодо усунення перешкод в користування квартирою, відповідачем було надано негативну відповідь.
Просить суд встановити порядок користування квартирою ОСОБА_1 та розділити особові рахунки. Усунути перешкоди у користуванні ? частини квартири ОСОБА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1.
Представник позивач в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутність. Просить суд встановити порядок користування виділити у користування ОСОБА_1 кімнату № 5 на плані схеми КП «ЧООБТІ», виділити у користування ОСОБА_2 кімнати № 4 та № 9, інші приміщення залишити в загальному користуванні.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником ? частини 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1, про що свідчить договір дарування частки в праві власності на квартиру.
Власником іншої ? частини 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2.
На даний момент між співвласниками постійно виникають сварки з приводу того, яким чином вони повинні користуватися квартирою АДРЕСА_1, яка належить їм на праві спільної часткової власності.
Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб /співвласників/, належить їм на праві спільної власності /спільне майно/. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
За ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Отже, як витікає з норм цієї статті, учасники спільної часткової власності повинні погоджувати один з одним свою поведінку по володінню, користуванню і розпорядженню спільною річчю, вони здійснюють правомочності по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном за спільною згодою.
Право кожного із співвласників по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном, одночасно створює для нього і обов'язок погодити свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими співвласниками.
Якщо ж співвласники не дійдуть згоди з питання щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майном, то спір, що виник, може бути вирішений судом.
Як роз'яснено в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року за № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» /зі змінами/, судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю.
Згідно з п.14 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника /учасників/ цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
А відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд в праві за заявленим про це позовом встановити порядок користування під уособленими приміщеннями /квартирами, кімнатами/ такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення /кухня, коридор тощо/ можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також між учасниками спільної сумісної власності.
Як встановлено судом і вказано вище в рішенні, між співвласниками квартири виникають спори щодо користування цією квартирою. Отже, співвласники не можуть дійти згоди щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України кожен співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі неможливості виділу в натурі кожен співвласник має право на визначення порядку користування спільним майном.
Таким чином, суд, вважає за необхідне встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 у користування ізольовану кімнату розміром 17,2 кв.м. з балконом. ОСОБА_2 кімнату розміром 9,4 кв. м. з балконом та кімнату розміром 11,3 кв.м. з балконом. Залишити у спільному користуванні сторін: коридори, кухню, туалет та ванну кімнату.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як встановлено в судовому засіданні відповідач без правових підстав перешкоджає позивачу користуватися своєю власністю.
Таким чином, суд, вважає за необхідне зобов'язати відповідача не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 316,319,321, 360, 361, 383, 391, ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 15, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 у користування ізольовану кімнату розміром 17,2 кв.м. з балконом; ОСОБА_2 кімнату розміром 9,4 кв. м. з балконом та кімнату розміром 11,3 кв.м. з балконом. Підсобні приміщення - коридори, кухню, туалет та ванну кімнату - залишити у спільному користуванні.
Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: