У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
Мартинюка В.І.,Наумчука В.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за заявою головного державного виконавця міського відділу Мукачівського міськрайонного управління юстиції про встановлення способу і порядку виконання рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 27 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року Головний державний виконавець Міського відділу Державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції (далі - МВ ДВС Мукачівського МРУЮ) Зейкан В.Л. звернувся до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду по справі № 0707/121/2012 від 18 червня 2012 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 заборгованості на загальну суму 165 632,23 грн шляхом передачі в рахунок часткового погашення заборгованості автомобіля SKODA OCTAVIA TOUR 1.6Е легковий комбі-В, НОМЕР_2, червоного кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 вартістю 89 136 грн.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 27 травня 2015 року, заяву головного державного виконавця МВ ДВС Мукачівського МРУЮ Зейкана В.Л. задоволено. В рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_6 на виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 18 червня 2012 року у справі № 0707/121/2012 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 заборгованості на загальну суму 165 632,23 грн передано ОСОБА_8 автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR 1.6Е легковий комбі-В, НОМЕР_2, червоного кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 89 136 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої та апеляційної інстанцій скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходили з того, що боржник ОСОБА_6 ухиляється від сплати аліментів, сплати заборгованості перед стягувачами. Крім транспортного засобу, у боржника відсутнє інше майно, кошти на розрахункових рахунках для задоволення вимог стягувачів у боржника відсутні.

Проте повністю погодитись в такими висновками судів не можна виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у МВ ДВС Мукачівського МРУЮ перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання: виконавчого листа № 0707/121/2012, виданого 13 липня 2012 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 заборгованості на загальну суму 165 632,23 грн.; виконавчого листа № 2-2614, виданого 18 листопада 2011 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 1 738,48 грн., сплаченого судового збору в розмірі 51 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн; виконавчого листа № 0707/3144/12, виданого 30 серпня 2012 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 заборгованості на загальну суму в розмірі 41 500 грн та виконавчого листа № 2-1609, виданого 22 червня 2011 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання сина ОСОБА_10 у розмірі 832 грн. щомісячно.

13 жовтня 2014 року державним виконавцем вилучено та описано транспортний засіб SKODA OCTAVIA TOUR 1.6Е легковий комбі-В, НОМЕР_2, червоного кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6, про що складено відповідний акт опису й арешту майна.

04 листопада 2014 року на адресу відділу ДВС ОСОБА_8 подано заяву, в якій остання просить в рахунок часткового погашення заборгованості передати їй автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR 1.6Е легковий комбі-В, НОМЕР_2, червоного кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана вжити всі необхідні заходи для його виконання.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкриті у кількох органах державної виконавчої служби, об'єднання виконавчих проваджень у зведене здійснюється в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Статтею 44 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена черговість задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення всіх вимог стягувачів. У разі якщо сума, стягнута з боржника, недостатня для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, вона розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленому цією статтею:

1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника;

3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими правовідносинами та зобов'язання за єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

5) у п'яту чергу задовольняються вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету, вимоги органів страхування з обов'язкового страхування (крім вимог щодо збору на обов'язкове державне пенсійне страхування);

6) у шосту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнута сума недостатня для задоволення в повному обсязі усіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Стягнута з боржника сума розподіляється між стягувачами згідно з виконавчими документами, за якими відкрито виконавчі провадження на день зарахування стягнутої суми на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

За приписами ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах).

Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Порядок реалізації майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України. Не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі відсутності в боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно. У разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку календарного надходження виконавчих документів до виконання з урахуванням черговості, визначеної статтею 44 цього Закону. У разі якщо від продажу частини майна виручено суму, достатню для задоволення вимог стягувача, сплати виконавчого збору, відшкодування витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, а також сплати штрафу, продаж арештованого майна припиняється.

Статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання розглядається судом у встановлений законом строк. Щодо інших рішень відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи зміна способу і порядку виконання не допускаються.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з'ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду.

При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду зі стягнення суми заборгованості та визнання за стягувачем права власності на транспортний засіб це є зміна рішення суду по суті, що є недопустимим.

Судами установлено, що за судовими рішеннями, які виконуються в межах зведеного виконавчого провадження предметом стягнення є грошова сума, а не майно, на яке судами у цьому провадженні визнано право власності за одним із стягувачів, при цьому залишено поза увагою, що за приписами ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена чітко визначена черговість задоволення вимог стягувачів, в тому числі у разі виконання зведеного провадження.

Крім того, поза увагою судів залишились положення ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом яких транспортні засоби реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах) відповідно до встановленої процедури та порядку такої реалізації, проте у даному провадженні виконання цих вимог зі сторони державного виконавця судом не перевірено.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з порушенням норм процесуального права і підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 27 травня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук