Справа № 215/6069/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді Квятковського Я.А.

за участю секретаря Махоні Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодження здоровя,-

ВСТАНОВИВ:

16.11.2015 р. представник ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди до Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» /далі ПАТ/ яким просить стягнути моральну шкоду у розмірі 40000 грн. з ПАТ у зв'язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності.

В обґрунтування вказує, що в період роботи в шкідливих умовах праці тривалий час водієм 3 класу автомобіля БЕЛАЗ; водієм автосамоскиду вантажопід»ємністю 40 т.; водієм автомобіля вантажопід»ємністю 110 т.; водієм автотранспортних засобів понад 16 років, ним отримано хронічні професійні захворювання вібраційна хвороба І-ІІ стадії від дії загальної вібрації, церебрально-переферичним ангіодисточним синдромом в сполучені з полірадикулонейропатією на попереково-крижовому та шийному рівнях, вираженим порушенням біомеханіки хребта, нейродистрофічним синдромом у вигляді двобічного плечолопаткового періатрозу ПФ ІІ ступеню, остероатрозу колінних суглобів ПФ 2 ст. ліктьових суглобів ПФ 1-2 ст., трофичнем розладом кистей; хронічне обструктивне захворювання легень І ст.. (пиловий бронхіт І ст.., емфізема легенів першої ст..), ЛН І ст., які відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу від 26.03.2015 р., Протокол №473, виникли з вини роботодавця.

Згідно довідки МСЕК від 13.04.2011 р. вперше позивачу була встановлена третя група інвалідності та 50 % втрати професійної працездатності, при повторному огляді 27.04.2015 р. позивачу безстроково була встановлена третя група інвалідності та 50 % втрати професійної працездатності. Вважає, що йому не було забезпечено безпечних умов праці, він втратив працездатність, виконуючи тривалий час роботи в напружених та шкідливих умовах праці. Виходячи з характеру захворювань позивача було порушено його нормальні життєві звязки та бажання. Так, постійне стаціонарне та амбулаторне лікування, важкість виконування будь якої роботи, психологічний дискомфорт, що порушує його нормальні життєві звязки. Виходячи з тривалості роботи у відповідача, просить стягнути з ПАТ - 40000 грн. моральної шкоди.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та просить розглядати справу а її відсутність.

Представник ПАТ «Пінічний ГЗК» ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечує та просить розглядати справу у її відсутність.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, актом розслідування хронічного професійного захворювання а.с.8-9, що позивачу ОСОБА_1 28.11.2011 р. встановлені хронічні професійні захворювання, а саме вібраційна хвороба І-ІІ стадії від дії загальної вібрації, церебрально-переферичним ангіодисточним синдромом в сполучені з полірадикулонейропатією на попереково-крижовому та шийному рівнях, вираженим порушенням біомеханіки хребта, нейродистрофічним синдромом у вигляді двобічного плечолопаткового періатрозу ПФ ІІ ступеню, остероатрозу колінних суглобів ПФ 2 ст. ліктьових суглобів ПФ 1-2 ст., трофичнем розладом кистей; хронічне обструктивне захворювання легень І ст.. (пиловий бронхіт І ст.., емфізема легенів першої ст..), ЛН І ст. Позивачу вперше була встановлена третя група інвалідності та 50 % втрати професійної працездатності, при повторному огляді 27.04.2015 р. позивачу безстроково була встановлена третя група інвалідності та 50 % втрати професійної працездатності, а.с.10,11,31.

З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Ст.ст.21, 28, 34 цього Закону було передбачено обов'язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей.

Законами України про Державний бюджет України на 2006 рік та 2007 рік, зупинялась дія на 2006 -2007 р.р., абзацу 4 ст.1, підпункту "є"ч. 1 ст. 21, ч. З ст. 28, ч.3 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей.

Крім цього, Законом від 28.12.2007 року № 107 з п.3 Прикінцевих положень вказаного Закону виключені слова, які свідчили про відшкодування за умов, зазначених у цьому пункті, моральної шкоди потерпілим на виробництві і крім того з 01.01.2008 р. припинено відшкодування моральної шкоди Фондом, незалежно від часу настання страхового випадку.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції вказаного Закону. Проте, Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішення спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок отриманого ним професійного захворювання та втрати у зв'язку із цим професійної працездатності, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно ст.153 КЗпП України - на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обов'язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України - власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачу як вказувалося раніше згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання, інформаційних довідок про умови праці на підприємстві а.с.8-9, встановлено хронічне професійне захворювання - вібраційна хвороба І-ІІ стадії від дії загальної вібрації, церебрально-переферичним ангіодисточним синдромом в сполучені з полірадикулонейропатією на попереково-крижовому та шийному рівнях, вираженим порушенням біомеханіки хребта, нейродистрофічним синдромом у вигляді двобічного плечолопаткового періатрозу ПФ ІІ ступеню, остероатрозу колінних суглобів ПФ 2 ст. ліктьових суглобів ПФ 1-2 ст., трофичнем розладом кистей; хронічне обструктивне захворювання легень І ст.. (пиловий бронхіт І ст.., емфізема легенів першої ст..), ЛН І ст. Виробничими факторами, що спричинили захворювання є шкідливі, напружені умови праці: перевищення допустимих показників шкідливих факторів виробничого середовища. Шкідливі умови праці ПАТ «Північий ГЗК» відносилися до 3 класу 2 ступеню шкідливості. Встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров"я, рекомендовано згідно п.16-18 акту застосування заходів по зменшенню рівня впливу шкідливих факторів, та важкості праці.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Суд враховує характер захворювання, пов'язаного з обмеженням в вирішенні своїх побутових потреб, що порушує його нормальні життєві зв"язки, постійними болями в грудній клітині, задухою, фізичних і моральних страждань позивача в зв'язку з цим; їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках.

Відповідно до наслідків що наступили, які підтверджуються медичним висновком а.с. 12-21 позов слід задовольнити частково та стягнути загалом на користь позивача 25000 грн. моральної шкоди, вважаючи суму що вимагає позивач завищеною.

Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 81, 88, 209 ч.3, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІН - НОМЕР_1) моральну шкоду у розмірі 25 000 (двадцять пять тисяч) грн., без урахування податків та обовязкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

В інший частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-и денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: