АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8299/15
Категорія: інші Доповідач: Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Бездітко В.М., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Калюжної Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника - Власенка Артема Олександровича на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в Комінтернівському районі м. Харкова, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування вимог посилалось на те, що відповідно до умов договору №SAMDN0777 від 25.10.2004 року, укладеного між банком та ОСОБА_4, останній отримав кредит в розмірі 3300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, що складається з заборгованості за кредитом, за процентами, комісією, винагородою та інших витрат, в порядку та на умовах передбачених кредитним договором.

На забезпечення зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором, 22.03.2011 року укладено договір поруки з поручителем - ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС", в особі філії ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС"у Комінтернівському районі міста Харкова. Відповідно до умов вказаного договору поручитель та боржник відповідають перед ПАТ КБ «ПриватБанк» як солідарні боржники.

ОСОБА_4 зобов'язання за договором № SAMDN0777 від 25.10.2004 року належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.08.2013 року в нього виникла заборгованість в розмірі 20056,50 грн.

Посилаючись на вказані обставини, просило стягнути з ОСОБА_4 суму заборгованості за кредитним договором № SAMDN0777 від 25.10.2004 року в розмірі 19856,46 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів 200 грн.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.02.2014 року позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк" до ТОВ „Українське Фінансове Агентство „ВЕРУС" в особі філії ТОВ „Українське Фінансове Агентство „ ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова та до ОСОБА_4, задоволено.

Постановлено: стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" суму заборгованості за кредитним договором № SAMDN0777 від 25.10.2004 року в сумі 19856,50 грн.; стягнути солідарно з ТОВ „Українське Фінансове Агентство „ВЕРУС" в особі філії ТОВ „Українське Фінансове Агентство „ ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова 200 грн. заборгованості за вказаним кредитним договором. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 року за заявою ОСОБА_4 заочне рішення Комінтернівського районного суду від 17.02.2014 року скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Справу розглянуто за відсутності сторін.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.10.2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. При цьому посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права. Зазначає, що для стягнення заборгованості є всі підстави.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущено строк позовної давності для захисту свого порушеного права.

Судова колегія з таким висновком погоджується.

Встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що 25.10.2004 року ОСОБА_4 отримав від ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 3300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за його користування 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки - 2 роки. Погашення заборгованості по кредитному ліміту здійснюється щомісячними платежами (а.с.6)

22.03.2011 року ПАТ КБ "ПриватБанк" уклало з ТОВ "УФА "Верус", в особі філії ТОВ «УФА «Верус» у Комінтернівському районі міста Харкова договір поруки, згідно якого останнє поручилось перед ПАТ КБ "ПриватБанк" за виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4 При цьому визначено розмір відповідальності поручителя у сумі 200 грн. (а.с.5)

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Банк виконав свої зобов'язання та надав ОСОБА_4 кредит.

ОСОБА_4 зобов'язаний був повернути кредит та сплатити відсотки за його користування у строк до 25.10.2006 року, проте зобов'язання не виконав.

Станом на 31.08.2013 року допустив заборгованість за кредитним договором у сумі 20056,50 грн., з яких:

3296 грн. - заборгованість за кредитом;

16760,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

За таких обставин право ПАТ КБ "ПриватБанк" є порушеним.

За захистом свого порушеного права ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду 06.12.2013 року.

Відповідно до ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі сплином строку виконання.

Судом встановлено, що кінцевий строк повернення кредиту відповідає строку дії картки.

Останній платіж за кредитом ОСОБА_4 здійснив 26.07.2006 року.

Строк дії кредитної картки сплинув 25.10.2006 року.

Саме з цієї дати необхідно визначати початок перебігу строку позовної давності.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року і 22 жовтня 2014 року, які прийняті за результатами розгляду заяв про перегляд рішень з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, по справах №6-14цс14 і 6-127цс14, які відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів при вирішенні спорів у подібних правовідносинах.

Згідно ч. 3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

ОСОБА_4 до винесення судом рішення, зробив заяву про застосування строку позовної давності.

Оскільки ПАТ КБ "ПриватБанк" пропущено трирічний строк звернення до суду за захистом свого порушеного права, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову судова колегія не вбачає.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді