Справа №487/2225/15-ц 19.05.2015 19.05.2015 19.05.2015
Провадження №22-ц/784/1201/15
Головуючий першої інстанції: Щербина С.В.
Категорія: 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Яворської Ж.М., Шолох З.Л.

при секретарі Шпонарській О.Ю.,

за участю представника відповідача Наріжної К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") про повернення вкладу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про повернення вкладу та відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначав, що 26 листопада 2014 року між ним та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" був укладений договір-заява № 326933/76625/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Нові гроші" на три місяці на суму вкладу - 41 000 доларів США, що підтверджується квитанцією здійснення касової операції та надходження коштів на депозитний рахунок від 26 листопада 2014 року № 59.

Після закінчення строку дії договору позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про виплату депозиту та процентів за договором банківського вкладу, однак ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" виконав це зобов'язання лише частково.

Посилаючись на викладене, позивач просив зобов'язати відповідача виплатити йому залишок належних йому коштів в сумі 36 900,34 доларів США та стягнути 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої йому неправомірними діями Банку.

Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на його необґрунтованість.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ОСОБА_5 за договором банківського вкладу 36 900, 34 доларів США, що еквівалентно 931 015,87 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати в частині задоволення позовних вимог, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 26 листопада 2014 року між ОСОБА_5 та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" був укладений договір-заява № 326933/76625/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Нові гроші", за яким на вкладний рахунок позивачем було внесено, а Банком прийнято 41 000 доларів США на строк з 26 листопада 2014 року по 26 лютого 2015 року (а.с.8, 9). За умовами укладеного сторонами договору протягом вказаного строку вкладу Банк нараховує та виплачує Вкладникові проценти за ставкою 12,50 % річних (п. 2 договору). У пункті 6 договору сторони домовились, що після закінчення встановленого договором строку Банк повертає вклад ОСОБА_5 в порядку, строки та на умовах, передбачених п.5.1 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". Зазначеним пунктом Основних умов, зокрема, передбачено, що у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу кошти з строкового вкладного рахунку повертаються вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахуванням на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (а.с. 10-13).

По закінченню строку розміщення строкового вкладу ОСОБА_5 звертався до відповідача з вимогами про повернення внесених за вищевказаним договором коштів та нарахованих відсотків готівкою або шляхом перерахування їх на інший рахунок позивача. Проте, одночасно повернути всю суму вкладу і нарахованих процентів відповідач відмовився, посилаючись на те, що видача коштів з поточного рахунку в іноземній валюті здійснюється з врахуванням обмежень, встановлених постановою Національного банку України від 03 березня 2015 року № 160. Згідно витягу з особового рахунку позивача станом на 25.03.2014р. вихідний залишок несплачених позивачу Банком сум складав 37345,34 долара США (а.с. 17-18). Судом також встановлено, що на час звернення ОСОБА_5 до суду з даним позовом розмір заборгованості ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" перед позивачем складав 36 900,34 доларів США, що відповідачем не було спростовано.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходиться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Правильно встановивши характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що відмова відповідача у видачі позивачу депозиту пов'язана з прийнятими Національним банком України обмеженнями. Однак, така відмова не ґрунтується на зазначених вимогах Закону, а тому суд правильно стягнув з відповідача зазначену суму заборгованості за встановленим НБУ курсом долара США по відношенні до національної валюти - гривні на день ухвалення рішення.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди в апеляційному порядку не було оскаржено, а тому згідно вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України в цій частині апеляційним судом не переглядалось.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: