Провадження № 22ц/790/84/15 Головуючий 1-ї інстанції - Бібік О.В.
Справа 621/1258/14-ц Доповідач - Бровченко І.О.
Категорія - договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Пилипчук Н.П., Трішкової І.Ю.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 07 серпня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитно-заставним договором № ABZ6AE00000075 від 14 серпня 20008 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно умов кредитно-заставного договору № ABZ6AE00000075 від 14 серпня 20008 року банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 18945, 94 доларів США. Грошові кошти було надано ОСОБА_2 строком до 13 серпня 2013 року, зі сплатою відсотків за використання кредиту у розмірі 17,04% річних. В забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем 14 серпня 2008 року укладено договір поруки, відповідно до якого, останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за належне виконання ОСОБА_2 договірних зобов'язань за кредитним договором № ABZ6AE00000075.

Оскільки ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконуються, утворилась заборгованість по кредиту у розмірі 92733 доларів США.

28 березня 2014 року на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу щодо погашення заборгованості відповідно до умов договору поруки, яка до теперішнього часу не виконана.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. Зазначав, що порука є припиненою та просив застосувати строк позовної давності.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 07 серпня 2014 року позов ПАТ «Акцент-Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ABZ6AE00000075 від 14 серпня 2008 року у розмірі 1055301 грн. 53 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ПАТ «Акцент-Банк» у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи скаргу посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач по справі відповідно до правил ст. 74 ЦПК України неодноразово поштою викликався у засідання апеляційного суду за наявними у справі даними про його місце проживання та реєстрації. Всупереч своїх процесуальних обов'язків повістки не отримував, ніяких заяв щодо зміни свого місця проживання до суду не надавав, що свідчить про його відсутність за місцем проживання, внаслідок чого за змістом абз. 5 ч. 5 зазначеної статті ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в справі доказами, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору ABZ6AE00000075 від 14 серпня 2008 року (далі - кредитний договір) ОСОБА_3 отримала кредит на строк до 13 серпня 2013 року включно в розмірі 18945, 93 доларів США зі сплатою відсотків на наступні цілі: 16778,38 доларів США - на придбання автомобіля, 1656,86 доларів США - на оплату перших страхових платежів, 7,35 доларів США - на оплату за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі, 503,35 доларів США. - на оплату винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту.

Відповідно до п. 17.1.6. кредитно-заставного договору за користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 17, 04 % річних. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: позичальник повинен в період з 21 по 25 числа кожного місяця надавати Банку кошти у розмірі згідно Графіку погашення кредиту (Додаток № 1 до Кредитно-заставного договору № ABZ6AE00000075 від 14 серпня 2008 року).

Пунктами 3.1.3, 3.4, 3.4.1 кредитного договору передбачено, що позичальник надав банку належним чином оформлені договори страхування, а також документи, які підтверджують оплату перших страхових платежів у випадку, якщо позичальник самостійно здійснює оплату перших страхових платежів. Зазначені договори повинні бути письмово погоджені з банком. Зокрема, банк погоджує вибір страхувальника, перелік страхових ризиків, які підлягають страхуванню. Письмовим погодженням банку вважається віза уповноваженого представника банку на договорах страхування, підписаних страхувальником. Для уникнення сумнівів, положення цієї статті не поширюються на перші страхові платежі, які були або (1) сплачені позичальником самостійно до видачі кредиту, або (2) включені у загальний розмір кредиту відповідно до пункту статті 17.1.3 договору і погашаються позичальником у складі щомісячних платежів. Якщо позичальник не подав банку підтверджуючий документ про сплату чергових страхових платежів за договорами страхування станом на дату, коли вони повинні бути сплачені, банк має право самостійно сплатити такі страхові платежі протягом 5 банківських днів замість позичальника.

Відповідно до п. 17.1.7 кредитного договору, з метою виконання зобов'язань за п. 3.4. позичальнику було відкрито кредитна лінія в розмірі 8284, 32 доларів США для сплати чергових страхових платежів.

Щорічно за рахунок кредитної лінії банком були сплачені чергові страхові платежі за позичальника на рахунок страхової компанії. Так, 13 серпня 2009 року - 884, 69 доларів США., 13 серпня 2010 року - 894, 60 доларів США, 12 серпня 2011 року - 846, 21 доларів США та 13 серпня 2012 року - 47, 96 доларів США.

Пунктом 4.5 кредитного договору передбачено, що для погашення заборгованості, банк відкриває позичальникові транзитний рахунок. Позичальник здійснює погашення заборгованості (включаючи виплату боргу за кредитом, процентами, та усіма іншими платежами), шляхом внесення коштів на транзитний рахунок, з якого відповідні кошти списуються на користь банку. Внесення коштів на транзитний рахунок може здійснюватись одним із наступних способів: позичальник вносить кошти на транзитний рахунок через касу банку, або у випадку наявності у позичальника платіжної картки, емітованої банком, позичальник банку проводити погашення заборгованості в передбачені строки, шляхом списання на транзитний рахунок відповідної суми коштів, яка розміщена на картковому рахунку. Зазначене доручення позичальника не підлягає виконанню банком у випадку пред'явлення позичальником не пізніше ніж за один банківський день до початку перебігу періоду сплати, документа, що підтверджує оплату заборгованості іншим способом.

Позичальник та банк у п. 14. 11 кредитного договору встановили строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю у п'ять років.

У випадку порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором, сторони погодили відповідальність ОСОБА_2 (розділ 14 кредитного договору), в тому числі зі сплати пені та штрафу.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ «Акцент Банк» і відповідач 14 серпня 2008 року уклали договір застави рухомого майна № ABZ6AE00000075 (надалі договір застави). Відповідно до умов договору ОСОБА_2 надала в заставу автомобіль BMW, модель: 728 I, рік випуску: 1997, тип ТЗ: Легковий сєдан -В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2.

14 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Пунктами 11, 12 договору поруки передбачено, що він набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Порука за цим договором припиняється після закінчення піти років з дня настання терміну повернення кредиту.

У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

01 листопада 2007 року між ЗАТ «Акцент -Банк» ( замовником) та ЗАТ «ПриватБанк» (виконавець) було укладено договір надання послуг ( аутсорсинг) № 107. Відповідно до умов договору виконавець надає у розпорядження замовника своїх співробітників для надання послуг замовнику, а замовник зобов'язується сплатити послуги виконавця (п.1.1).

Згідно додаткової згоди №1 до договору аутсорсингу від 01 листопада 2007року (п.1.4) в число послуг замовника, передбачених п 1.1 договору включено надання виконавцем замовнику послуг по стягненню заборгованості з боржників замовника, а саме : виконання від свого ім'я або від імені замовника дій, направлених на погашення заборгованості, що виникла на підставі кредитних договорів,стороною яких є замовник, у зв'язку з чим представляє інтереси замовника в судах всіх інстанцій з правами, які надані відповідним законодавством позивачу, в тому числі права пред'явлення позову, тощо.

На розсуд виконавця, стягнення заборгованості з боржників замовника виконується в інтересах останнього, як від його імені, так і від імені виконавця, при цьому у випадку стягнення заборгованості , все одержане підлягає переданню замовнику.

24 листопада 2011 року згідно акту приймання автомобіля ОСОБА_2 передала кредитному інспектору ПАТ КБ «ПриватБанк» заставний автомобіль та доручила ПАТ КБ «ПриватБанк» передати автомобіль для його реалізації за ринковою ціною та направити отримані грошові кошти на погашення заборгованості.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2012 року позов ПАТ КБ « ПриватБанк» до ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії ТОВ Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 43533, 02 доларів США задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ABZ6AE00000075 від 14 серпня 2008 року у розмірі 43333, 02 доларів США звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль BMW, модель: 728 I, рік випуску: 1997, тип ТЗ: легковий сєдан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2; що належить на праві власності відповідачу-2, (ОСОБА_2), шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії ТОВ Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором ABZ6AE00000075 від 14 серпня 2008 року у розмірі 200 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судом встановлено, що на час ухвалення рішення про стягнення заборгованості з поручителя, заставний автомобіль реалізовано не було, у зв'язку з чим списання відповідних грошових коштів не здійснювалось.

Станом на 25 квітня 2014 року заборгованість за кредитним договором складає 92733, 00 доларів США, що за курсом НБУ становить 1055301, грн. 53 коп., з яких: 21339, 85 доларів США - заборгованість за кредитом; 9437,16 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2244, 99 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 55274, 22 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 21, 97 доларів США - штраф (фіксована частина), 4414, 81 доларів США - штраф (процентна складова).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції керувався положеннями ст. ст. 509, 526, 553, 611, 629 ЦК України та виходив з того, що зобов'язання повинні виконувати належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, поручитель не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання позичальником .

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо спливу строку позовної давності висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255 цього Кодексу.

Частинами 1-3 статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2012 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 43533, 02 доларів США. Крім того, з розрахунків банку та наданих первинних документів вбачається, що погашення заборгованості за кредитом здійснювалось позичальником на транзитний рахунок, з якого відповідні кошти списувались на користь банку у травня 2009 року та квітні 2010 року.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що звернувшись в суд з вимогою до нього 06 травня 2014 року банк пропустив строк позовної давності, є необґрунтованими.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про припинення договору поруки, то останні не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктами 11, 12 договору поруки передбачено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Порука за цим договором припиняються після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Відповідно до умов кредитного договору кредит надавався терміном до 13 серпня 2013 року. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2012 року позов ПАТ КБ « ПриватБанк» до ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії ТОВ Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 43533, 02 доларів США задоволено.

Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК України.

Таким чином, на підставі заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2012 року позивач скористався своїм правом вимоги на дострокове повернення кредиту, встановивши новий термін повернення кредиту.

Посилання, що порука припинена внаслідок зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, зокрема вказуючи на збільшення розміру кредиту, повторюють заперечення на позовну заяву, яким судом першої інстанції надано належну оцінку. Апелянтом не враховано, що з метою виконання зобов'язань за п. 3.4 кредитного договору позичальнику було відкрито кредитну лінію в розмірі 8284, 32 для сплати страхових платежів.

Твердження апелянта, що розмір заборгованості за кредитним договором повинно було бути зменшено внаслідок передачі заставного автомобілю на реалізацію, висновків суду не спростовують. Під час розгляду справи встановлено, що при ухваленні Зміївським районним судом м. Харкова рішення від 07 серпня 2014 року зазначений автомобіль не було реалізовано, у зв'язку у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни рішення суду з зазначених підстав. Наявність рішення суду про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином у відповідності до вимог ст. ст.. 526, 599 ЦК України.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 07 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -