Провадження № 4-с/161/5/15
У Х В А Л А

10 лютого 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Філюк Т.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа - приватне акціонерне товариство "Європейський страховий альянс", на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Свої вимоги мотивує тим, що 23 травня 2014 року на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 05 березня 2014 року, видано виконавчий лист № 161/21984/13-ц про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 50000 гривень, кошти за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 700 гривень та 3% річних за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 719 гривень 17 копійок.

Вказує, що даний виконавчий лист перебуває на виконанні у відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві. На звернення скаржника з приводу надання інформації про хід виконавчого провадження державний виконавець відділу відповіді ОСОБА_1 не надав.

Зазначає, що 01 вересня 2014 року звернувся зі скаргою до начальника відділу на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо невиконання рішення суду, однак жодної відповіді на свою скаргу не отримав.

Враховуючи наведене, просить визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо розгляду скарги від 01 вересня 2014 року на бездіяльність державного виконавця, визнати неправомірною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 05 березня 2014 року, зобов'язати відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві здійснити примусове виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 05 березня 2014 року та сплатити ОСОБА_1 51419, 17 гривень боргу.

Представник скаржника в судове засідання подав суду заяву про розгляд скарги в його відсутності, скаргу підтримує повністю.

Представник приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог с. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що 23 травня 2014 року на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 05 березня 2014 року, видано виконавчий лист № 161/21984/13-ц про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 50000 гривень, кошти за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 700 гривень та 3% річних за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 719 гривень 17 копійок.

23 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 161/21984/13-ц, виданого 23 травня 2014 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 50000 гривень, кошти за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 700 гривень та 3% річних за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 719 гривень 17 копійок.

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №43795561, 01 липня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Байрамов Т.Р. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 161/21984/13-ц, виданого 23 травня 2014 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 50000 гривень, кошти за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 700 гривень та 3% річних за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 719 гривень 17 копійок (а.с. 7).

Відповідно до ч.1, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у цьому разі порушених прав ОСОБА_1, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період із надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій є фактичною перевіркою дотримання положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Заборгованість за судовим рішенням згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини становить майно для цілей статті 1 Першого протоколу (рішення у справі "Войтенко проти України", у справі "Перетятко проти України").

При цьому, суд бере до уваги правову позицію, яка викладена у п.п. 51, 52, 53 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", яке відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, для судів є джерелом права. По цій справі суд повторив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції"). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії")

У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (рішення у справі "Бурдов проти Росії"). Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування (рішення у справі "Райлян проти Росії").

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна боржника.

Ст. 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Бездіяльність державного виконавця заявником обґрунтовується невжиттям ним заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, а саме: накладення арешту на майно та кошти боржника, визначення вартості описаного та арештованого майна, залучення експертів та представників боржників для оцінки вартості арештованого майна та його реалізації, не притягнення осіб, які перешкоджали проведенню таких дій до відповідальності, у визначеному законом порядку.

Системний аналіз вищевказаних норм матеріального та процесуального права, наведені заявником доводи, які відповідають фактичним обставинам справи та необгрунтовано тривала затримка виконання рішення суду, дають достатні підстави для висновку про бездіяльність державного виконавця щодо виконання виконавчого листа, яка порушує право стягувача на своєчасне виконання рішення суду.

Частиною 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Наведене узгоджується з ч. 2 ст. 387 ЦПК України, згідно з якою, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід визнати неправомірною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо не здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання виконавчого листа № 161/21984/13-ц, виданого 23 травня 2014 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 50000 гривень, кошти за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 700 гривень та 3% річних за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 719 гривень 17 копійок та зобов'язати державного виконавця вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання виконавчого листа № 161/21984/13-ц, виданого 23 травня 2014 року Луцьким міськрайонним судом у визначений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЗУ „Про виконавче провадження" Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Частино 8 ст. 82 ЗУ „Про виконавче провадження", Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян".

Судом також встановлено, що 01 вересня 2014 року ОСОБА_1 звертався до начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві зі скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо виконання вказаного виконавчого листа. Як вбачається з матеріалів справи, в порушення вищенаведеної норми Закону за результатами розгляду даної скарги начальником відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві не було винесено постанову про її задоволення чи відмову.

Отже, дії начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця від 01 вересня 2014 року слід визнати неправомірними.

Крім того, представник відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явися, на запит суду щодо надання копій матеріалів виконавчого провадження ніяк не відреагував, а тому суд постановляє ухвалу по наявних матеріалах та доказах, оскільки неодноразове відкладення розгляду справи призводить до порушення прав скаржника на справедливий та своєчасний розгляд справи. Такі дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві суд розцінює, як зловживання своїми процесуальними правами.

А тому, з врахуванням того, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про дії державного виконавця по виконанню виконавчого листа № 161/21984/13-ц, виданого 23 травня 2014 року Луцьким міськрайонним судом, а державний виконавець в судове засідання не з'явився, не надав суду матеріалів виконавчого провадження, не спростував доказів скаржника щодо бездіяльності, суд прийшов до висновку про підставіть вимог ОСОБА_1 та задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.386, 387 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця від 01 вересня 2014 року неправомірними.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо не здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання виконавчого листа № 161/21984/13-ц, виданого 23 травня 2014 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 50000 гривень, кошти за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 700 гривень та 3% річних за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 719 гривень 17 копійок.

Зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання виконавчого листа № 161/21984/13-ц, виданого 23 травня 2014 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 50000 гривень, кошти за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 700 гривень та 3% річних за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 719 гривень 17 копійок у визначений законом строк.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в справі № 161/20555/14-ц;

Ухвала набрала законної сили 17.02.2015 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.

Помічник судді Сметана В.М.