"07" вересня 2015 р.
Справа №642/4345/15-ц
Провадження № 2/642/1156/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Гримайло А.М.

при секретарі Мажуга Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення неповернутої суми банківського вкладу та трьох процентів річних,-

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення неповернутої суми банківського вкладу та трьох процентів річних. Посилалась на те, що 15 грудня 2014 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», через його відділення № 121 Слобожанського регіонального департаменту укладений договір банківського строкового вкладу «Нові гроші» № 300131/147274/3-14 на три місяці по 15 березня 2015 р. з дня укладення Договору, з щомісячною виплатою процентів за ставкою 12,50 % річних.

Відповідно п.1 договору нею внесено, а банком прийняті грошові кошти в іноземній валюті на депозитний рахунок № 26340.4.271078.001 у сумі 8 000 доларів США на строк з 15.12.2014 р. по 15.03.2015 р., у порядку та на умовах, визначених договором.

Пунктом 2 договору визначено, що за користування коштами вкладу протягом строку, банк нараховує та виплачує проценти за ставкою 12,50 % річних. Нараховані проценти зараховуються вкладником на рахунок, відкритий банком № 2638.1.271078.002. Згідно п.6 договору після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові у порядку, строки та на умовах передбачених положенням п.5.1 Основних умов.

16.03.2015 року позивач звернулася до банку у відділення № 121 Слобожанського регіонального департаменту АТ "Банк "Фінанси та Кредит" з письмовою вимогою забрати розміщені на банківському вкладі кошти у звязку з закінченням терміну договору банківського вкладу. Але позивачу було відмовлено в поверненні суми внесків з сумою нарахованих процентів, без пояснення будь яких причин.

В звязку з чим позивач з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача 8000 дол. США, а також 12,50% річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору в розмірі 427,40 дол. США, та втрату від знецінення грошей передбачених положеннями ст. 625 ЦК України в сумі 3% річних 102,58 дол. США, а в загалом 8529,98 дол. США .

В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача, ПАТ " Банк "Фінанси та Кредит", в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Подали до суду заперечення щодо позовних вимог в якому вказали, що відповідно до Постанови Національного банку України від 03.03.2015 р. за № 160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України, уповноважені банки зобовязані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Отже банк не міг одночасно повернути кошти позивачу. Крім того, позивач не вказала жодного способу, яким банк мав повернути вклад. Також неправильно нараховані проценти в сумі 186.31 дол. США., та оскільки на думку відповідача договір про банківський вклад не прострочено, то в частині стягнення 3% річних під простроченої суми є безпідставними.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

Судом установлено, що 15 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», через його відділення № 121 Слобожанського регіонального департаменту укладений договір банківського строкового вкладу «Нові гроші» № 300131/147274/3-14 на три місяці по 15 березня 2015 р. з дня укладення Договору, з щомісячною виплатою процентів за ставкою 12,50 % річних.

Відповідно п.1 договору позивачем ОСОБА_1 внесено, а банком прийняті грошові кошти в іноземній валюті на депозитний рахунок № 26340.4.271078.001 у сумі 8 000 доларів США на строк з 15.12.2014 р. по 15.03.2015 р., у порядку та на умовах, визначених договором.

Пунктом 2 договору визначено, що за користування коштами вкладу протягом строку, банк нараховує та виплачує проценти за ставкою 12,50 % річних. Нараховані проценти зараховуються вкладником на рахунок, відкритий банком № 2638.1.271078.002. Згідно п. 6 договору після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові у порядку, строки та на умовах передбачених положенням п.5.1 Основних умов.

Відповідно до п. 6 Договору відповідач був зобов'язаний на вимогу позивача повернути суму внеску і суму нарахованих процентів за період користування ним позивачу в порядку, строки та на умовах передбачених положеннями п.5.1 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит»: « п.5.1. У випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, кошти з Строкового вкладного рахунку повертаються Вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія Договору припиняється. Якщо день повернення суми Вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться Банком на наступний перший робочий день.»

16 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася у відділення № 121 Слобожанського регіонального департаменту АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з наміром забрати розміщені на банківському вкладі кошти у зв'язку з закінченням терміну договору банківського вкладу. Позивачем було написано 2 заяви у відділенні № 121 Банку.

Перша заява на відмову від пролонгації вкладу і повернення розміщеної в банку грошової суми була написана позивачем 16 березня 2015 року на ім'я заступника директора Слобожанського регіонального департаменту АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2 Заява була скріплена особистим підписом співробітника відділення ОСОБА_3 (а.с. 10)

У той же день, 16 березня 2015 року, після відмови в повернені коштів, позивачем була написана на ім'я директора Слобожанського регіонального департаменту АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_4Ю вимога з проханням виконати цивільно-правові зобов'язання згідно з зазначеною угодою і видати кошти через касу банку. Заява була зареєстрована за вхідним № 2358 ц від 16.03.2015р. (а.с. 11).

Таким чином, 16.03.2015 року відповідач на вимогу позивача мав би повернути відповідну суму внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів позивачу, але цього виконано не було без пояснення будь яких причин.

Після спливу строку Договору позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути суму внеску та нараховані за користування ним проценти, але їй було відмовлено у поверненні суми Внеску та процентів без пояснення причини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідач не повернув позивачу у визначені договором строки суму внеску та не сплатив суму нарахованих за користування ним процентів, відповідач порушив умови договору, оскільки такий його обов'язок був ним передбачений.

По закінченню строку депозитного вкладу кошти позивача банк перерахував, всупереч поданій заяві про повернення коштів через касу банку, на поточний рахунок клієнта, чим лишив його можливості вільного користування належним йому майном.

Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається.

Обмеження щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на рахунку позивача, можливо тільки за рішенням суду або у випадках, встановлених законом.

Отже, відповідачем не було здійснено повернення депозиту разом з сумою нарахованих за користування ним процентів позивачеві. Таким чином, відповідач продовжував, і на день подачі позовної заяви до суду користуватися грошовими коштами в розмірі 8000 (вісім тисяч доларів США 00 центів), що були внесені позивачем як депозит.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України №6-140цс13 від 25 грудня 2013 року в якій викладена правова позиція - «під терміном повернення вкладу та нарахованих відсотків» слід розуміти наявність у вкладника реальної можливості отримати і розпорядитися на свій розсуд внеском. У подібних суперечках доказуванню підлягає той факт, що після перерахування банком суми вкладу та процентів на поточний рахунок вкладник позбавлений реальної можливості розпорядитися своїми коштами».

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Правової позиції, висловленої ВСУ при розгляді справи № 6-39цс13 від 29 травня 2013 року: "Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про те, що з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути проценти по банківським вкладам за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладникам, а також 3 % річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі частини другої статті 625 ЦК України".

На засіданні Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 28 січня 2015 року було розглянуто справу № 6-247цс14 про стягнення коштів строкового банківського вкладу. ВСУ роз'яснив, що відповідно до ст. 599 ГК зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності з частиною 5 ст. 1061 ЦК проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Таким чином проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня фактичного їх повернення вкладнику, а також 3% річних та суму у відповідності з індексом інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

Позивач скористався своїм правом, передбаченим частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України та відповідно просить стягнути з відповідача на його користь суму внеску в валюті через касу з урахуванням індексу інфляції, а також відповідну суму процентів за фактичну кількість днів користування внеском.

Оскільки відповідач, всупереч волі позивача, продовжує користування Депозитом, то до такого користування мають застосовуватися положення Депозитного договору, зокрема у визначенні річної відсоткової ставки на суму депозиту. Відповідно до п. 2. Договору розмір процентної ставки становить 12,5% річних. Виходячи із вищенаведеного сума грошових коштів, що підлягають сплаті в якості відсотків за користування відповідача депозитом, що належить позивачу за період після написання заяви про його повернення до подання заяви про збільшення позовних вимог (з 16.03.2015р. по 20.08.2015р.) складає - 427,40 дол. США, а сума нарахувань 3% річних становить - 102,58 дол. США. Загальна сума за позовом становить 8529,98 дол. США.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу, банк зобов'язаний повернути вклад в тій формі і в тому розмірі, з виплатою відсотків, які встановлені в депозитному договорі. Змінювати ж такі істотні умови, як валюта вкладу, банк в односторонньому порядку не мас права. Для цього потрібно згоду вкладника та оформлення додаткової угоди.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 3654 грн.

Керуючись ст.ст.212-215, 224-225 ЦПК України, 16, 509, 526, 610, 611, 612, 625, 627, 1058 ЦК України, статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 заборгованість по банківському вкладу договір банківського строкового вкладу «Нові гроші» № 300131/147274/3-14 через касу банку суму внеску 8000,00 (вісім тисяч доларів США 00 центів); а також 12,5% процентів річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору в розмірі 427,40 дол. США. (чотириста двадцять сім дол.. 40 центів США), суму втрат від знецінення грошей в сумі 3% річних 102,58 дол. США. (сто два дол. 58 центів США), а всього 8529,98 дол. США., (вісім тисяч пятсот двадцять девять дол. 98 центів США)

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір в розмірі 3654 грн. ( три тисячі шістсот пятдесят чотири грн..).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з моменту його проголошення, або у разі проголошення рішення за відсутності осіб, що беруть участь у справі, протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Суддя - А.М. Гримайло