ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5576/13-ц
Провадження № 2/210/113/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" лютого 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Ромашевського В.Є.,

представника позивача - Прокуратури

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області: Сергєєвої І.В.,

законного представника ОСОБА_1: ОСОБА_2,

відповідачів: ОСОБА_3.,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_5: ОСОБА_6.,

представника третьої особи - служби у

справах дітей виконкому Дзержинської

районної у місті ради: Пилипенко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за уточненим позовом Прокурора прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, Криворізької міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, співвідповідачів ОСОБА_9, малолітнього ОСОБА_10, треті особи: служба у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради, служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, Криворізьке міське управління юстиції Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу та договору дарування квартири - недійсними, визнання права власності на майно за територіальною громадою, суд -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся прокурор м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищеназваною позовною заявою. На протязі розгляду справи позовні вимоги неодноразово було уточнено. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що проведеною прокуратурою міста Кривого Рогу перевіркою додержання вимог житлового законодавства неповнолітнього ОСОБА_1 встановлені грубі порушення його прав на житло при приватизації квартири, в подальшому при оформленні договору купівлі-продажу та договору дарування квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Прокурором м. Кривого Рогу в травні 2006 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу пред'явлено позовну заяву на захист прав неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право власності на житло №Дз 454 від 11 жовтня 2005 року недійсним. Відповідно до рішення суду від 18 липня 2006 року по справі №2-п-1952/06 позовні вимоги прокурора міста задоволені у повному обсязі та зобов'язано Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради скасувати зазначене свідоцтво та зобов'язано КП «Криворізьке БТІ» виключити з реєстру власників квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_12 25 січня 2007 року рішення набрало законної сили та на сьогоднішній день є виконаним. В подальшому, ОСОБА_3 було оскаржено рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу. 12 березня 2008 року рішення першої інстанції було скасовано, справу направлено на новий розгляд. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2010 року позовні вимоги прокурора м. Кривого Рогу задоволені повністю. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, третя особа ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, яку задоволено частково та 24 березня 2011 року рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області по справі №22ц-20012/2011 рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2010 року змінено, виключено з мотивувальної частини рішення висновок суду про порушення прав неповнолітнього ОСОБА_1, в іншій частині рішення суду залишено без змін. Таким чином, свідоцтво про право власності Дз 454, виданого 11 жовтня 2005 року визнано недійсним на підставі того, що приватизація квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7., ОСОБА_12 суперечить діючому законодавству України, відбулася з порушенням прав та інтересів всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкали у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, а також прав та інтересів неповнолітнього ОСОБА_1. Згідно даних КП ДОР «Криворізьке БТІ» право власності на оспорювану квартиру зареєстровано за ОСОБА_3, однак договір, який був укладений на відчуження даної квартири, укладений на підставі свідоцтва, яке судом 24 березня 2011 року визнано недійсним. Всупереч законодавству, з метою порушення прав на житло неповнолітнього ОСОБА_1, а також повнолітніх членів родини ОСОБА_1, між ОСОБА_7. (на підставі довіреності від 21 липня 2005 року №2845) діє ОСОБА_4, який також діє на підставі довіреності від 21 липня 2005 року №2848 від ОСОБА_12 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1) з однієї сторони та громадянин ОСОБА_3 з іншого боку укладено договір купівлі-продажу від 17 жовтня 2005 року ВСЕ №281530 квартири АДРЕСА_1. Даний договір був укладений відповідачами на підставі свідоцтва про право власності №Дз 454, виданого 11 жовтня 2005 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради згідно розпорядження №Дз 396 від 30 вересня 2005 року, яке судом визнано недійсним. Також за результатами проведеної прокурорської перевірки встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 липня 2005 року мати неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_13, була визнана безвісно відсутньою та 30 серпня 2005 року її знято з реєстраційного обліку, що дало змогу не внести її та неповнолітнього сина ОСОБА_1, 1996 року народження до осіб сім'ї наймача. В подальшому 12 січня 2006 року дане рішення суду було скасоване. Таким чином, внаслідок безпідставного визнання безвісно відсутньої ОСОБА_13, та виключення її та неповнолітнього сина ОСОБА_1 з числа членів сім'ї наймача, зазначені особи не отримали права на частку житлового приміщення, на що мали законне право. В подальшому, з метою порушення прав на житло неповнолітнього та повнолітніх членів родини ОСОБА_1, 17 листопада 2005 року відповідачі ОСОБА_4 (на підставі довіреності від ОСОБА_7 та ОСОБА_12) та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу ВСЕ № 281530 оспорюваної квартири. Майже через два тижні, а саме 30 листопада 2005 року відповідач ОСОБА_3 уклав договір дарування №ВСК №304495 квартири №267 з відповідачем ОСОБА_5 та ОСОБА_8. В ході проведення прокурорської перевірки було встановлено, що надання консультацій ОСОБА_7 та ОСОБА_12 щодо оформлення документів на приватизацію оспорюваної квартири, її відчуження, оформлення довіреності на відчуження майна, написання заяв до Довгинцівського районного суду про отримання копій рішень про визнання відсутніх осіб за адресою: АДРЕСА_1 було здійснено відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які даний факт не заперечували. Також ними були сплачені і комунальні борги за надання послуг у даній квартирі. За результатами висновків почеркознавчої експертизи від 11 листопада 2009 року №58/04-352 заява від 17 серпня 2005 року від імені ОСОБА_12 до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу про видачу копії рішення суду за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_7 виконані відповідачем ОСОБА_3, який не мав на це ніякого права. У позові також посилався на те, що договір дарування ВСЕ №281530 від 30 листопада 2005 року, який в подальшому було укладено між відповідачем ОСОБА_3 та відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_8. суперечить вимогам законодавства, адже, відповідно до вимог ст.210 ЦК України, даний правочин не був зареєстрований в державному реєстрі, тобто є таким, що не вчинений. Однак, всупереч вимогам законодавства договір дарування квартири АДРЕСА_1 був укладений. Даний факт не заперечують відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_8, адже при укладенні договору дарування вони передали кошти за отриману квартиру громадянину ОСОБА_3 Таким чином, нерухоме майно (квартира) знаходиться у відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_8. незаконно. Відповідно до витягу реєстру прав власності на нерухоме майно КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 17 жовтня 2005 року, вартість оспорюваного майна, яке розташоване по АДРЕСА_1 складає - 42 451,00 грн. На момент звернення до суду власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2013 року було задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 07 червня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2013 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого відділу КМУ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області від 05 листопада 2012 року про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_14, ОСОБА_3. за ознаками злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України та постановою Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 січня 2014 року кримінальну справу №58059387 щодо ОСОБА_14, ОСОБА_3. прокурору для відновлення слідства. На підставі вищевикладеного просив суд прийняти рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 17 жовтня 2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_15, зареєстрованим в реєстрі №15449, розташованої в АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7., ОСОБА_12 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу ОСОБА_16, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з моменту його укладення, визнати недійсним договір дарування квартири від 30 листопада 2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_15, зареєстрований в реєстрі №17393, розташованої в АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, ОСОБА_8. з моменту його укладення та визнати право власності за територіальною громадою м. Кривого Рогу в особі криворізької міської ради на восьмикімнатну квартиру, загальною площею 162,3 м.кв., житловою площею 103,6 м.кв., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 42 451,00 грн.

Присутні у судовому засіданні представники Прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сергєєва І.В. (т.№1, а.с.83) та Велегура О.Ю. (т.№1, а.с.84) надали пояснення о суті справи, підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

ОСОБА_1 (т.№1, а.с.22), в інтересах якого прокурором м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано даний цивільний позов, до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його інтереси в судовому засіданні представляв законний представник та представник за довіреністю - ОСОБА_2 (т.№1, а.с.220), яка підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити.

Представник Криворізької міської ради (т.№1, а.с.104), в інтересах якої прокурором м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано даний цивільний позов, до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Будучи присутнім у попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві та просив суд їх задовольнити.

Присутній у судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 проти позовних вимог заперечував у повному обсязі. Так останній суду пояснив, що ніяких інтересів неповнолітнього на той час ОСОБА_1 ним порушено не було. З його сторони було вчинено дії, які були спрямовані на допомогу ОСОБА_7 та померлому ОСОБА_12 у здійсненні приватизації квартири (отримання свідоцтва на право власності) за адресою: АДРЕСА_1. В подальшому, на підставі довіреності виданої на його ім'я ОСОБА_7. та померлим ОСОБА_12 він виступав їх представником у договорі купівлі-продажу від 17 жовтня 2005 року. При здійсненні даного правочину інтереси жодної людини не було порушено. При здійсненні даного правочину неповнолітній на той час ОСОБА_1 не проживав та не значився зареєстрованим, його мати також зареєстрованою не значилася в даній квартирі. Крім того, до здійснення договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1, відповідачем ОСОБА_3 було придбано два об'єкти нерухомості, перший однокімнатна квартири в АДРЕСА_2, яка була куплена померлому ОСОБА_12, в якій на даний момент проживає його дружина та малолітній син ОСОБА_10, інше майно, а саме житловий будинок у с. Лозуватка, Криворізький район було придбане ОСОБА_7.При здійснені всіх правочинів (договорів купівлі-продажу) ОСОБА_7 та померлий ОСОБА_12 виявили добровільну волю до їх здійснення.

Присутній у судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 підтримав покази надані відповідачем ОСОБА_4 Крім того зазначав, що на даний час він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 є відповідачі ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_8 Зазначав, що він та подружжя ОСОБА_8 є добросовісними набувачами даного нерухомого приміщення, і що ніяких інтересів на той час неповнолітнього ОСОБА_1 ним порушено не було.

Відповідач ОСОБА_7 до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до канцелярії заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, та просив справу розглядати за його відсутності (т.№1, а.с.219). Будучи присутнім у попередніх судових засіданнях надав суду пояснення з приводу того, що квартира, яка є предметом спору булу надана його сім'ї як багатодітній. В подальшому він та його померлий брат ОСОБА_12 вирішили приватизувати дану квартиру для подальшої її реалізації у зв'язку із тим, що квартира має велику площу, сплачувати за неї комунальні послуги вони не мали з братом фінансової змоги, борг за комунальні послуги зростав, а тому вони вдвох звернулися до відповідача ОСОБА_4 для того, щоб останній допоміг їм продати квартиру та купини інше, більш менше житло.

Присутні у судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 (т.№1, а.с.82) проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі, надали до канцелярії суду письмові заперечення на уточнену позовну заяву, в яких зазначали, що прокурор м. Кривого Рогу звертається до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, процесуальний статус якого в уточненій позовній заяві не вказаний. На момент подання уточненого позову прокурору було достеменно відомо, що ОСОБА_1 є повнолітньою особою, і відповідно до вимог цивільного і цивільного процесуального законодавства може представляти свої інтереси у суді. Подання прокурором до суду уточненої позовної заяви ґрунтується на ст.45 ЦПК України. Прокурором в порушення вимог ст.36-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року, здійснюється представництво у суді повнолітньої особи, яка прокурором визначена як неповнолітня. Доказів того, що повнолітній ОСОБА_1 є неспроможним через фізичний стан або похилий вік, або через свою недієздатність, чи обмежену дієздатність, самостійно захищати свої права, прокурором не надано. ІНФОРМАЦІЯ_3 (дата досягнення повноліття ОСОБА_1.) повноваження прокурора м. Кривого Рогу щодо представництва інтересів неповнолітнього ОСОБА_1 - припинилися. Подання прокурором м. Кривого Рогу уточненої позовної заяви від 24 березня 2014 року є перевищенням його повноважень, які не підтверджені у встановлений законом спосіб. Також, уточнена позовна заява не містить даних щодо процесуального статусу територіальної громади м. Кривого Рогу і Криворізької міської ради, а також не підписана представниками даних організацій, а тому в порушення вимог ст.19 КУ, ч.3 ст.2, ст.45 ЦПК України, ст.36-1 ЗУ «Про прокуратуру», прокурором незаконно здійснюється представництво інтересів територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради. Також прокурором не надано до суду доказів, які б обґрунтовували необхідність участі у справі у якості третьої особи - службу у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті Кривому Розі ради. При розгляді справи судом залучено до розгляду у якості співвідповідачів ОСОБА_9. та малолітнього ОСОБА_10 та у якості третьої особи - службу у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, при цьому уточнена позовна заява не містить позовних вимог до співвідповідачів, котрі виступають правонаступниками померлого ОСОБА_12 - сторони за договором купівлі-продажу, який прокурор просить визнати недійсним. Стороною по оскаржуваному договору купівлі-продажу квартири ВСЕ №281530 від 17 жовтня 2005 року, крім відповідача ОСОБА_7, також є ОСОБА_12, який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Правонаступниками прав і обов'язків померлого виступають дружина ОСОБА_9 та малолітній син ОСОБА_10, однак відповідно до змісту уточненої позовної заяви прокурор не має будь-яких претензій до них. Виходячи із викладеного прокурор дії ОСОБА_12, при укладенні оскаржуваного договору купівлі-продажу, вважає законними і обґрунтованими, а дії ОСОБА_7, який також є стороною даного договору, прокурор вважає незаконними і вказує ОСОБА_7 в якості відповідача. В уточненій позовній заяві зазначено, що при укладені договору купівлі-продажу квартири від 17 жовтня 2005 року з боку відповідачів ОСОБА_3. та ОСОБА_4 були дії, що свідчать про його недобросовісність як покупця по даному договору (прокурор посилається на досудове розслідування кримінальної справи в рамках якої встановлюється причетність ОСОБА_3. та ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України), при цьому рішення по даній справі не прийнято. Посилання прокурора на те, що договір дарування не було зареєстровано в державному реєстрі та те, що це є ознакою «завоулірованості» договору купівлі-продажу є безпідставним, оскільки при розгляді справи відповідачем ОСОБА_5 було пояснено, що він не встиг зареєструвати договір дарування в установлений законом термін у зв'язку із накладенням Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу арешту на квартиру АДРЕСА_1. Також відповідачем ОСОБА_5 було пояснено у судовому засіданні, що в листопаді місяці 2005 року він та його дружина вирішили придбати квартиру за АДРЕСА_1, яку знайшли через оголошення у газеті. Власник даної квартири, відповідач ОСОБА_3 вказав, що вартість зазначеної квартири становить 16 900 доларів США, і заявив, що краще буде коли відчуження вказаної квартири відбудеться за договором дарування, а не за договором купівлі-продажу, тому як не має значення за яким фактично правочином подружжя ОСОБА_8 будуть власниками квартири. 30 листопада 2005 року був укладений договір дарування ВСК №304495, за яким ОСОБА_3 подарував ОСОБА_5 і його дружині ОСОБА_8 квартиру. В той же день 30 листопада 2005 року ОСОБА_5 та його дружина сплатили ОСОБА_3 за подаровану квартиру 16 900 доларів США, про що пізніше була надана відповідна розписка. Дані обставини булі підтверджені відповідачем ОСОБА_3, також в уточненій позовній заяві не вказано, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 є недобросовісними набувачами, що було підтверджено прокурором у судовому засіданні. Що стосується свідоцтва про право власності Дз №454 від 11 жовтня 2005 року та визнання його судом недійсним, то на момент укладення оскаржуваного договору купівлі-продажу від 17 жовтня 2005 року, свідоцтво, на підставі якого здійснювалося відчуження майна, було чинним. Прокурором в супереч ст.60 ч.1 ЦПК України не надано до суду доказів щодо того, хто із відповідачів по справі, порушив права неповнолітнього ОСОБА_1 станом на 17 жовтня 2005 року, і в якій частині. Крім того, якщо прокурор вказує на не чинність договорів купівлі-продажу та договору дарування, то не є зрозумілим, чому до справи у якості сторони по справі не залучено нотаріуса ОСОБА_15 Крім того до суду представником відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 надано заяву про відмову у позові у зв'язку зі спливом позовної давності, в якій той зазначав, що прокурор м. Кривого Рогу вже звертався до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з аналогічним позовом до тих же самих осіб. На підставі вищевикладеного просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_8 до зали суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до канцелярії суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі та вважає їх незаконними та необґрунтованими.

Співвідповідачі ОСОБА_9 (т.№1, а.с.116-117) та малолітній ОСОБА_10 (т.№1, а.с.115) до зали суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Будучи присутньою у попередніх судових засіданнях співвідповідач ОСОБА_9 позовні вимоги прокурора м. Кривого Рогу не визнала у повному обсязі, вважаючи ї незаконними та необґрунтованими. Суду пояснила, що на даний час разом із сином вони проживають за адресою: АДРЕСА_2, дана квартира була куплена її чоловіку ОСОБА_12 під час продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1. Дану квартири вибирав сам її померлий чоловік ОСОБА_12, і про те, що при здійсненні даних правочинів на нього хтось здійснював тиск мова не йшла. Також надала до суду заяву про відмову у позові у зв'язку зі спливом позовної давності (т.№1, а.с.222, 223-225). На підставі викладеного просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Присутній у судовому засіданні представник третьої особи - служби у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради (т.№1, а.с.106) позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник третьої особи - служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради (т.№1, а.с.121) до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення даного спору залишив на розсуд суду. При цьому раніше представником третьої особи до суду було надано письмові заперечення на позовну заяву (т.№1, а.с.123-124), в яких представник посилався на ті обставини, що за змістом позовних вимог прокурора м. Кривого Рогу, прокурор представляє законні інтереси неповнолітнього ОСОБА_1, однак не визначено правовий статус неповнолітнього у даній справі. Позовна вимога щодо визнання права власності на спірне житлове приміщення взагалі є незрозумілою та не визначено статусу територіальної громади м. Кривого Рогу. Також незрозумілим є статус прокурора та в інтересах яких осіб він виступає, відповідно до позовної заяви в інтересах неповнолітнього, а вимоги ставляться в інтересах територіальної громади м. Кривого Рогу. На момент посвідчення договору купівлі-продажу ВСЕ №281530 від 17 жовтня 2005 року, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_15, були дотримані всі вимоги, які передбачені законодавством для вчинення подібних правочинів та посвідчення їх нотаріусом. Фактів, які могли б суттєво вплинути на майнові та житлові права сторін договору, або третіх осіб не існувало. Крім того до вимог прокурора вбачається необхідність визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, однак відповідно до ст.216 ЦК України, у разі недійсності правочину, кожна сторона повинна зобов'язана повернути другій стороні все, що отримала на виконання цього правочину. А отже, визнання договору купівлі-продажу недійсним призведе до порушення майнових прав малолітнього ОСОБА_10., 2006 року народження, як правонаступника померлого ОСОБА_12

Представник третьої особи - Криворізьке міське управління юстиції Дніпропетровської області (т.№1, а.с.86) до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, наддав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без участі представника. Будучи присутнім у попередніх судових засіданнях надав пояснення по суті справи, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві.

Вислухавши пояснення учасників процесу, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст.ст.15, 16 ЦК України спосіб захисту порушеного права обирає сам позивач, звернувшись до суду, та може обрати як загальний , так і спеціальний способи захисту свого права , визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України:

1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

2. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

3. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі продажу сторони (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.656 ЦК України, предметом договору купівлі продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладання договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно зі ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких необхідно для чинності правочину. Тобто правочин є недійсним, якщо він укладений із порушенням вимог закону.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно до положень ч.1 ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчинене ним з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Виходячи з роз'яснень п.10 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. вказівка в ч.3 ст.215 ЦК України на те, що правочин може бути визнаний судом недійсним не лише за позовом однієї із сторін договору, але і за позовом іншої заінтересованої особи, стосується тих випадків, коли заінтересована особа домагається відновлення порушеного договором її права, не вимагаючи повернення їй переданого на виконання цього договору майна, а вимагаючи повернути сторони договору до первісного стану.

Статтею 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язанні з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Згідно положень ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього. Добросовісним вважається той набувач, який не знав і не мав знати, що набуває майно в особи, яка не має права його відчужувати.

Частиною 4 ст.334 ЦК України встановлено, що якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Також, з матеріалів справи вбачається, що сім'я ОСОБА_1 була багатодітною (т.№1, а.с.143-164). Даній сім'ї як багатодітній була виділена для проживання квартира АДРЕСА_1. Станом на 17 жовтня 2005 року відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (т.№1, а.с.167) свідоцтва про право власності на житло №Дз 454 (т.1, а.с.168), та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.№1, а.с.169), вищезазначена квартира належала ОСОБА_7 та ОСОБА_12, по 1/2 частині кожному. З договору купівлі-продажу від 21 липня 2005 року вбачається, що між ОСОБА_4, діючого в інтересах ОСОБА_17. з однієї сторони, та ОСОБА_7. було вчинено правочин купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_3 (т.№1, а.с.212). З договору купівлі-продажу від 30 вересня 2005 року вбачається, що між громадянином ОСОБА_18., від імені якого діяв ОСОБА_4 з однієї сторони, та ОСОБА_12 було вчинено правочин купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_2 (т.№1, а.с.213). З договору купівлі-продажу від 17 жовтня 2005 року вбачається, що між громадянами ОСОБА_7. та померлим ОСОБА_12, від імені яких діяв ОСОБА_4 з одного боку, та громадянином ОСОБА_3 було укладено правочин стосовно придбання ОСОБА_3 у власність квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Договір посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_15 (т.№1, а.с.21). Даний факт також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів (т.№1, а.с.175) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.№1, а.с176). З договору дарування квартири від 30 листопада 2005 року, зі згоди дружини ОСОБА_3. - ОСОБА_3 (т.№1, а.с.177) вбачається, що відповідачем ОСОБА_3 подружжю ОСОБА_5 та ОСОБА_8 була подарована кв.АДРЕСА_1. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_15 (т.№1, а.с.25-26). Зі свідоцтва серії НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер громадянин ОСОБА_12, який був стороною договору купівлі-продажу від 17 жовтня 2005 року (т.№1, а.с23). Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 травня 2008 року, виданої на підставі заяви від 31 травня 2008 року (т.№1, а.с.111, 112) вбачається, що спадкоємицею 1/2 частини майна ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є його дружина ОСОБА_9 (т.№1, а.с.114), яка виступала також в інтересах їх з ОСОБА_12 малолітнього сина ОСОБА_10 (т.№1, а.с.115). Зазначена частина складається з однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (т.№1, а.с.110). Відповідно до висновку експерта від 11 листопада 2009 року №58/04-352 встановлено, що рукописні тексти, котрими було виконано заяви від 17 серпня 2005 року від імені ОСОБА_12 до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу про видачу копії рішення суду у справі за позовом ОСОБА_12 до Лаврентьєвої Н.В. та 17 серпня 2005 року від імені ОСОБА_12 до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу про видачу копії рішення суду у справі за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_7 виконані відповідачем ОСОБА_3 (т.№1, а.с.13-20). Згідно рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_3. було задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2010 року було змінено, виключено з мотивувальної частини рішення висновок суду про порушення прав неповнолітнього ОСОБА_1 (т.№1, а.с.7-12). Відповідно до рішення виконкому Дзержинської районної у місті ради від 15 серпня 2012 року, неповнолітньому на той час ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_2, було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначено піклувальника ОСОБА_2 (т.№1, а.с.105). Відповідно до постанови ст. слідчого СВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 05 листопада 2012 року, кримінальна справа №58059387 по відношенню до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживання довірою, що спричинило значну шкоду ОСОБА_12 та ОСОБА_7, за ознаками ч.2 ст.190 КК України - закрито (т.№1, а.с.96-100). Дана постанова оскаржувала ся до вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ законним представником (опікуном) ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (т.№1, а.с.102, 103). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2013 року позовну заяву прокурора м. Кривого Рогу в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 (треті особи на стороні позивача: служба у справах неповнолітніх виконкому Дзержинської районної у місті ради, КП ДОР «Криворізьке БТІ») до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_9., ОСОБА_10 (треті особи на стороні відповідача: служба у справах неповнолітніх виконкому Саксаганської районної у місті ради, ОСОБА_5, ОСОБА_8, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_15) про визнання договору купівлі-продажу квартири від 17 жовтня 2005 року недійсним, залишено без розгляду у зв'язку із подачею прокурором м. Кривого Рогу відповідної заяви (т.№1, а.с.27). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2013 року позовну заяву прокурора м. Кривого Рогу в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_1 до ОСОБА_3., ОСОБА_5, ОСОБА_8., треті особи: служба у справах неповнолітніх виконкому Дзержинської районної ради, КП ДОР «Криворізьке БТІ», приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області про визнання договору дарування квартири недійсним - залишено без розгляду у зв'язку із заявою прокурора м. Кривого Рогу (т.№1, ас.24). З відповіді начальника КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 22 серпня 2013 року, на запит прокурора м. Кривого Рогу вбачається, що відповідно до даних архівної справи станом на 31 грудня 2012 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстраційну книгу 238П на ім'я ОСОБА_3 (т.№1, а.с.50,51) на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 17 жовтня 2005 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_15, зареєстровано в реєстрі за №15449 (т.№1, а.с38). Даний факт також вбачається з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (т.№1, а.с.172). Також в матеріалах цивільної справи наявні копії належним чином завірених копій документів інвентаризаційної справи кв.АДРЕСА_1, яка складається з наступних документів: довідка про належність домоволодіння (т.№1, а.с.179); план схема кв.АДРЕСА_1 (т.№1, а.с180); технічний паспорт (т.№1, а.с.181); експлікація внутрішніх площ до плану житлового будинку (т.№1, а.с182); замовлення «К» (т.№1, а.с.183, 187, 198); перелік робіт виконаних інвентаризатором згідно замовлення №77135 (т.№1, а.с.184-185); витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.№1, а.с.186, 194); розрахунок вартості квартири (т.№1, а.с.188); витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно (т.№1, а.с.189-190, 191-192); акт поточних змін (т.№1, а.с.193, 197); технічний опис (т.№1, а.с.195); ескіз (т.№1, а.с.196); поверховий план (т.№1, а.с.199).

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи із наступного.

Так, судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_1 ніколи за адресою: АДРЕСА_1 не проживав та не значився зареєстрованим. Крім того, спірні договори купівлі-продажу від 17 жовтня 2005 року та дарування квартири від 30 листопада 2005 року вчинені у письмовій формі, нотаріально посвідчені та відповідають загальним вимогам, встановленим ст.203 ЦК України, хоча в подальшому право власності на кв.АДРЕСА_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_12 і було скасовано, але це було зроблено вже після укладення даних договорів, а відповідно, законних підставі для визнання їх недійсними у суду не має. Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 та подружжя ОСОБА_5, ОСОБА_8 є добросовісними набувачами права власності на на нерухоме майно, підстав для визнання договорів купівлі-продажу та дарування квартири недійсними судом не встановлено. Також в порушення положень ст.216 ЦК України прокурором не зазначено наслідків визнання правочинів недійсними (двостороння реституція). Крім того, суду не є зрозуміла прохальна частина позовної заяви. Так прокурор виступає в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, при цьому, жодна вимога прохальної частини позовної заяви не стосується ОСОБА_1 Щодо посилань представників позивача на те, що на даний час у відношенні ОСОБА_4 та ОСОБА_3. порушено кримінальну справу за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, то суд вважає дані посилання неналежними, оскільки справа знаходиться на стадії досудового розслідування і по суті не розглянута. Доказування відповідно до положень ч.4 ст.60 не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може також не погодитися з доводами сторін про сплив позовної давності. Так в судовому засіданні встановлено, що прокурор м. Кривого Рогу вже звертався до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до вказаних у даній позовній заяві осіб, щодо того ж самого предмету спору і за тих же самих обставин. Так, 12 квітня 2007 року прокурор м. Кривого Рогу вперше звернувся до суду в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_1 з позовними заявами, а саме: до ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_3., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_5, ОСОБА_8, служба у справах неповнолітніх виконкому Дзержинської районної у місті ради, КП ДОР «Криворізьке БТІ», приватний нотаріус ОСОБА_15 про визнання договору купівлі-продажу квартири ВСЕ 281530 від 17 жовтня 2005 року недійсним; та до ОСОБА_3., ОСОБА_5, ОСОБА_8., треті особи: служба у справах неповнолітніх виконкому Дзержинської районної ради, КП ДОР «Криворізьке БТІ», приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області про визнання договору дарування квартири ВСК 304495 від 30 листопада 2005 року недійсним. В порядку ч.2,3 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову, і після переривання, перебіг позовної давності починається заново. На підставі викладеного вбачається, що починаючи з 12 квітня 2007 року перебіг позовної давності щодо звернення прокурора міста про захист інтересів неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_1, в частині визнання недійсними договору купівлі-продажу квартири ВСЕ 281530 від 17 жовтня 2005 року та договору дарування квартири ВСК 304495 від 30 листопада 2005 року - розпочався заново. Згідно з вимогами ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У зв'язку із зверненням прокурора м. Кривого Рогу до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу із заявами про залишення позовної заяви без розгляду: 20 червня 2013 року по справі №2-13/11, провадження №2/210/5/13 про визнання договору купівлі-продажу квартири ВСЕ 281530 від 17 жовтня 2005 року недійсним, винесена ухвала про залишення позову - без розгляду; 25 червня 2013 року по справі №2-12/11, провадження №2/210/4/13 про визнання договору дарування квартири ВСК 304495 від 30 листопада 2005 року недійсним, винесена ухвала про залишення позову - без розгляду. Відповідно до вимог ч.1 ст.265 ЦК України, залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. 22 серпня 2013 року прокурор м. Кривого Рогу вдруге звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про захист інтересів неповнолітнього ОСОБА_1 щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири ВСЕ 281530 від 17 жовтня 2005 року та договору дарування квартири ВСК 304495 від 30 листопада 2005 року. Однак, на підставі викладеного вбачається, що строк, в межах якого прокурор міг звернутися до суду про захист інтересів неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_1, щодо визнання недійсними договорів станом на 22 серпня 2013 року (момент звернення до суду вдруге) - сплинув. Відповідно до вимог ч.3,4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного суд вважає недоведеними вимоги, викладені у позовній заяві, а тому відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст.15, 16, 60, 61, 202, 203, 204, 210, 215, 216, 328, 330, 334, 388 ЦК України, ст.ст.3, 11, 59 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені уточнених позовних вимог Прокурора прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, Криворізької міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, співвідповідачів ОСОБА_9, малолітнього ОСОБА_10, треті особи: служба у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради, служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, Криворізьке міське управління юстиції Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу та договору дарування квартири - недійсними, визнання права власності на майно за територіальною громадою - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текс рішення суду складено 16 лютого 2015 року.

Суддя: Н. Ю. Вікторович