Справа № 583/2413/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в місті Охтирка Сумської області в складі:

головуючого судді Білери П.П.

при секретарі Дяченко Ю.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи

Охтирського УЕГГ ПАТ "Сумигаз" Диського А.В.

представника третьої особи ПП "Лімік" Льона М.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи - Охтирське управління по експлуатації газового господарства ПАТ "Сумигаз", Приватне підприємство "Лімік", про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, суд

Встановив:

25 червня 2014 року до Охтирського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Позивач свої вимоги він мотивує тим, що йому належить 23/50 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Охтирською державною нотаріальною конторою 04 грудня 2012 року. Дане домоволодіння перебуває у спільній частковій власності та 27/50 частин домоволодіння належить відповідачу ОСОБА_3 Реального розподілу домоволодіння за вказаною адресою та визначення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 0,1 га не проводилося. Як зазначає позивач, попередніми власниками за усною домовленістю було встановлено порядок користування домоволодіння та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; у будинку виділені окремі кухні та житлові кімнати. Земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17 лютого 2014 року. З часу прийняття спадщини, як стверджує позивач, у вигляді 23/50 частин домоволодіння відповідач ОСОБА_3 почала чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою, подвір'ям. Відповідачем були встановлені тимчасові огорожі та паркани на подвір'ї, посаджено виноград, що не дає йому можливості вільно заїжджати автомобілем на подвір'я спільного домоволодіння. На прохання позивача перенести металеві труби, які служать підпоркою для газової труби, що підведена до літньої кухні, котра перебуває у користуванні відповідача, прибрати паркани відповідач не реагує жодним чином, вважає свої дії правильними. Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 не згоден з діями відповідача ОСОБА_3, вважає їх протиправними, тому звернувся до суду з відповідним позовом з вимогою зобов'язати усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення паркану та звільнити подвір'я домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, від тимчасових споруд та перенести металеві труби, які служать підпоркою для газової труби, що підведена до літньої кухні, у інше місце, для безперешкодного проїзду автомобіля до сараю позивача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, зобов'язавши ОСОБА_3 знести паркан з сірого шиферу, що розташований на земельній ділянці спільного користування загальною площею 0,0118 га, яка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3; та перенести металеві труби, які служать підпоркою для газової труби, що підведена до літньої кухні відповідача, у інше місце, так як згідно проекту Сумського філіалу Державного науково - дослідного та проектно - вишукувального інституту "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" газова труба повинна мати три підпорки, а фактично мається одна підпорка, яка заважає безперешкодному проїзду автомобіля позивача ОСОБА_1 до свого сараю.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що вона дійсно весною 2014 року без згоди позивачам ОСОБА_1 влаштувала паркан з сірого шиферу. Вона згодна сама його прибрати на вимогу позивача, але підпорки до газової труби ставили працівники Приватного підприємства "Лімік", які відступили від проекту, і замість трьох підпорок, поставили одну, а в двох місцях газову трубу на гачках підвісили до стіни будівлі. Виконану роботу було прийнято в експлуатацію працівниками Охтирського Управління по експлуатації газового господарства ПАТ "Сумигаз".

Представник третьої особи Охтирського Управління по експлуатації газового господарства ПАТ "Сумигаз" Диський А.В. в судовому засіданні у вирішенні позовних вимог поклався на розсуд суду. Крім того, він зазначив, що при вирішенні питання про перенесення металевих труб, які служать підпоркою для газової труби, що підведена до літньої кухні, у інше місце, на подвір'ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, слід керуватися Будівельними нормами та Правилами 2.04.12 - 86 "Розрахунок на міцність сталевих трубопроводів", де зазначені показники відстані між опорами надземного газопроводу, необхідні відстані влаштування опор у відповідності до діаметру газової труби надземного газопроводу.

У судовому засіданні представник третьої особи Приватного підприємтва "Лімік" Льон М.В. у вирішенні позовних вимог поклався на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання 17 лютого 2014 року повторно не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином.

За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача, відповідно до вимог Ст. 169 Цивільного процесуального Кодексу України.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, думку представників третіх осіб, вивчивши та проаналізувавши матеріали даної цивільної справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 23/50 частин земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, на праві спільної часткової власності, що посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САК № 455079, видане 17 лютого 2014 року Реєстраційною службою Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області.

Як вбачається з Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_1, розробленим Товариством з обмеженою відповідальністю "Бюро технічної інвентаризації та експертиз" у квітні 2014 року, позивачу ОСОБА_1 у даному домоволодінні за вказаною адресою належить 23/50 частин житлового будинку, що складається з кімнати № 1-4 площею 12,8 кв.м., кімнати № 1-5 площею 8,3 кв.м., кухні № 1-3 площею 6,3 кв.м., а також господарчих будівель та споруд: сараю "Б", погрібу "пг1", сараю "Г", туалету "Д", ? частини огорожі. Тоді як ОСОБА_3 у даному домоволодінні відповідно належить 27/50 частин житлового будинку, що складається з кімнати № 2-4 площею 11,6 кв.м., кухні № 2-3 площею 5,2 кв.м., коридору № 2-2 площею 3,2 кв.м., веранди №2-1 площею 3,1 кв.м., а також господарчих будівель та споруд: літньої кухні "В", погрібу "пг", прибудови "в", ? частини огорожі.

З пояснень позивача у судовому засіданні вбачається, що ним та відповідачем ОСОБА_3 порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, не склався, так як в будинку проживає відповід ОСОБА_3, а позивач ОСОБА_1 з часу прийняття спадщини, а саме з 04 грудня 2012 року в будинку не проживає.

Крім того, у судовому засіданні були досліджені матеріали документації по газопостачанню житлового будинку за АДРЕСА_1, яка була розроблена у 2002 році Сумським філіалом Державного науково - дослідного та проектно - вишукувального інституту "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ". Проект газопостачання будинку разом з встановленням газової плити було здійснено відповідно до заяви ОСОБА_3 відповідно до Технічних умов на газопостачання за № 202 від 07 серпня 2002 року, копії яких є у матеріалах даної цивільної справи.

Як було встановлено у судовому засіданні, Приватне підприємство "Лімік" встановлювало металеві труби (опори), які служать підпоркою для газової труби, що підведена від будинку до літньої кухні, що належить ОСОБА_3, на території домоволодіння АДРЕСА_1. Як пояснив представник Приватного підприємства "Лімік" Льон М.В., дані металеві опори були встановлені їх співробітниками у відповідності до Проекту газопостачання будинку, розробленого у 2002 році Сумським філіалом Державного науково - дослідного та проектно - вишукувального інституту "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ", враховуючи загальні дані проекту та план - схему газопроводу, без порушення діючих будівельних норм та стандартів, але замість трьох підпорок під газову трубу вони поставили одну, а в двох місцях газову трубу на гачках підвісили до стіни будівлі.

Відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 грудня 2014 року по справі № 583/2457/14-ц, провадження № 2/583/980/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності на прибудову, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, а саме: було встановлено згідно з варіантом № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи ТОВ "Суми - експерт МС" (судовий експерт Лебедєва Валентина Анатоліївна) від 27 жовтня 2014 року за № 49 наступний порядок користування земельною ділянкою площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_1:

у користування ОСОБА_1 виділити земельну ділянку загальною площею 401 кв.м., у тому числі під будівлями, городом, яка в додатку 1 аркуш 2 до висновку цієї експертизи зафарбована блакитним кольором;

у користування ОСОБА_3 виділити земельну ділянку загальною площею 481 кв.м., у тому числі під будівлями, городом, яка в додатку 1 аркуш 2 до висновку цієї експертизи зафарбована жовтим кольором;

залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 і ОСОБА_3 земельну ділянку двору площею 118 кв.м, яка в додатку 1 аркуш 2 до висновку даної експертизи незафарбована.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 12 січня 2015 року рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 грудня 2014 року по справі № 583/2457/14-ц, провадження № 2/583/980/14 було залишено без змін.

Згідно ч. 3 Ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали даної справи та фотографії, встановлено, що земельна ділянка спільного користування загальною площею 0,0118 га перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зазначеного домоволодіння, беручи до уваги схему порядку користування між співвласниками приватизованої земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, суд дійшов висновку про те, що металеві труби, які служать підпоркою для газової труби, котра підведена до літньої кухні, яка є власністю відповідача ОСОБА_3, розташовані на землях спільного користування загальною площею 0,0118 га. Крім того, встановлення даних металевих труб (опор) покладається на працівників газової служби чи на відповідне підприємство, яке має ліцензію на проведення робіт з газопостачання, котрі при проведенні відповідних робіт по газопостачанню керуються державними будівельними нормами та стандартами. У даному випадку відповідач ОСОБА_3 є лише замовником проекту по проведенню газопостачання до її будинку та літньої кухні, а не виконавцем робіт. Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання ОСОБА_3 звільнити подвір'я домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, від споруд та перенести металеві труби, які служать підпоркою для газової труби, що підведена до її літньої кухні, за безпідставністю заявлених вимог.

Судом було встановлено, що розташування металевих труб, які служать підпоркою для газової труби, що підведена до літньої кухні, власником якої є ОСОБА_3, відповідають Будівельними нормами та Правилами 2.04.12 - 86 "Розрахунок на міцність сталевих трубопроводів".

Натомість, з матеріалів цивільної справи вбачається, що паркан сірого шиферу що розташований на земельній ділянці спільного користування загальною площею 0,0118 га, яка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3, знаходиться на подвір'ї спільного користування та позбавляє позивача ОСОБА_1 можливості вільного доступу до частини його земельної ділянки та до сараю. Крім того, паркан, яким проведено поділ земельної ділянки на території подвір'я по АДРЕСА_2 був встановлений самовільно власником кв. № 2- ОСОБА_3, без узгодження з власниками кв. № 1 - ОСОБА_1 Тому суд вважає за необхідне зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення вищевказаного паркану.

Згідно ч. 2, 3 Ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною;визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;відшкодування заподіяних збитків;застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 3 Ст. 42 Земельного кодексу України порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Як передбачено ч. 1 Ст. 369 Цивільного кодексу України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють, користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно Ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають Ст. ст. 58, 59 Цивільного процесуального кодексу України.

При винесені рішення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Крім того, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог Ст. 88 Цивільного процесуального Українистягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Частково задоволена вимога до відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, шляхом знесення паркану з сірого шиферу, що розташований на земельній ділянці спільного користування загальною площею 0,0118 га; сплачено за цю вимогу 243 гривень 60 коп. Тому суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 суду судового збору у розмірі 121 гривня 80 коп. (243,60*50%=121,80 грн.). Інших документів щодо понесення судових витрат, сторонами в судовому засіданні надано не було.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до Ст. ст. 42, 152 Земельного кодексу України, Ст. ст. 369, 391 Цивільного кодексу України, керуючись Ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи - Охтирське управління по експлуатації газового господарства ПАТ "Сумигаз", Приватне підприємство "Лімік", про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, шляхом знесення паркану з сірого шиферу, що розташований на земельній ділянці спільного користування загальною площею 0,0118 га, яка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

У позовній вимозі щодо зобов'язання ОСОБА_3 звільнити подвір'я домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3, від інших споруд та перенести металеві труби, які служать підпоркою для газової труби, що підведена до літньої кухні, - відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1, судовий збір в сумі 121 (сто двадцять одна) гривня 80 коп. на користь ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційна скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Білера П.П.