Справа № 734/3130/14 Провадження № 22-ц/795/394/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Анохін А. М. Доповідач - Губар В. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіГубар В.С.,
суддів:Мамонової О.Є., Позігуна М.І.
при секретарі:Козлачковій Ю.В.
за участю:позивача ОСОБА_5, представника відповідача Приходька Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі Державне підприємство з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позову повністю, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, порушення та неврахування процесуальних та матеріальних норм чинного законодавства України.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_5: стягнуто з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» на користь ОСОБА_5 середній заробіток за весь час затримки в період з 06.06.2014 року по 15.07.2014 року, тобто по день фактичного розрахунку за 27 робочих днів, що складає 22611,15 грн. та 1000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди; стягнуто з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» на користь держави 487,20 грн. судового збору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в порушення п.3 ч.1 ст.215 ЦПК України в оскаржуваному рішенні відсутні мотиви, з яких суд вважає встановленими наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення.

Апелянт стверджує, що у день звільнення позивача з ним не було проведено розрахунку у зв'язку з відсутністю коштів по вині Управління Державного Казначейства України у Печерському районі м. Києва, де обслуговується Державне підприємство з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси», відокремленим підрозділом якого є відповідач.

Апелянт наголошує, що вина відповідача у невиплаті заробітної плати та інших належних при звільненні сум ОСОБА_5 відсутня, а тому позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку є безпідставними.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що несплата позивачу при звільненні всіх належних йому сум є підставою для покладення на Державне підприємство з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.06.2014 року по 15.07.2014 рік в розмірі 22611 грн. 15 коп., та, на підставі ст.237-1 КЗпП України, 1000 грн. моральної шкоди.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне.

Судом по справ встановлено, що наказом Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» № 37к від 14.02.2014 року призначено ОСОБА_5 з 17.02.2014 року виконуючим обов'язки начальника виробничого комплексу «Галант» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси», на час до вирішення питання про призначення на посаду з окладом згідно з штатним розписом (а.с.6, т.1).

Наказом Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» №132к від 05.06.2014 року ОСОБА_5, в.о. начальника виробничого комплексу «Галант» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси», звільнено 05 червня 20145 року за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.7, т.1).

Згідно відомостей виробничого комплексу «Галант» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» на виплату грошей №35 за липень 2014 року ОСОБА_5 сплачена заборгованість у розмірі 20800,88 грн. (а.с.20-21 т.1).

В судовому засіданні апеляційного суду представник Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» Приходько Я.М. пояснив, що 15 липня 2014 року ОСОБА_5 виплачена заборгованість по заробітній платі у повному обсязі.

ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду підтвердив, що, дійсно, 15 липня 2014 року відповідач виплатив йому заборгованість в повному обсязі.

Отже, факт повного розрахунку при звільненні саме 15 липня 2014 р. підтверджено сторонами по справі і не підлягає доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як роз'яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові по справі № 6-64цс13 від 03.07.2013 року, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Аналіз наведених норм матеріального права приводить апеляційний суд до переконання, що доводи апелянта про відсутність вини у невиплаті ОСОБА_5 всіх належних сум при звільненні через заблокування Управлінням Державного Казначейства у Печерському районі м. Києва коштів, не звільняють відповідача від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а порушене право позивача підлягає захисту.

Розмір середньої заробітної плати за час затримки при звільненні обчислюється згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Згідно з абз.3 п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата, оскільки ОСОБА_5 був звільнений 05.06.2014 року, то в даному випадку береться до уваги квітень-травень 2014 року.

Згідно довідок виробничого комплексу «Галант» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» від 26.06.2014 року, середньоденна заробітна плата ОСОБА_5 становить 837 грн. 45 коп. (а.с.47,48 т.2).

Враховуючи викладене, розмір середнього заробітку ОСОБА_5 за час затримки розрахунку при звільненні становить 22611,15 грн. ((837,45 грн. (середньоденна заробітна плата) x 27 (кількість робочих днів за період з 06.06.2014 року по 15.07.2014 року)).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність стягнення з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» на користь ОСОБА_5 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку в період з 06.06.2014 року по 15.07.2014 року у розмірі 22611,15 грн.

Враховуючи норми ст. 237-1 КЗпП України, невиплату позивачу заробітної плати при звільненні, час, впродовж якого відбувалося порушення права ОСОБА_5 на отримання належних при звільненні сум, який тривав з 06.06.2014 року до 15.07.2014 рік, розмір суми, яка підлягала виплаті і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.

За викладених обставин, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не містять передбачених процесуальним законом підстав для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду першої інстанції, а відтав апеляційна скарга має бути відхилена, а оскржуване рішення - залишене без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» відхилити.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: