Справа №751/4958/15-ц
Провадження №2/751/1016/15
Рішення

Іменем України

28 травня 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Гордійка Ю. Г.

при секретарі Ващиліна Т. В.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача Хоменка Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» про стягнення середнього заробітку -

В С Т А Н О В И В:

07.05.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Технополіс-1» про стягнення середнього заробітку(а.с.2), мотивуючи свої вимоги наступним.

З 18.06.2012 р. він працював у відповідача на посаді продавця-консультанта. 16.03.2015 р. був звільнений за власним бажанням. При звільнені йому не була виплачена заробітна плата за березень 2015 р., фактичний розрахунок було проведено 20.04.2015 р. у розмірі 4099 грн. Посилаючись на ст.ст. 47, 116-117 КЗпП України, просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.03.2015 р. по 20.04.2015 р. за вирахуванням податків та зборів у розмірі 6480,96 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов(а.с.2) підтримав за вимогами, в ньому викладеними, та пояснив, що гроші від відповідача надійшли на його картку 20.04.2015 р.

Представник відповідача Хоменко Б.М. позов(а.с.2) не визнав згідно письмових заперечень та пояснив, що позивач звільнився 16.03.2015 р. (це останній його робочий день); про нараховану суму повідомили позивача письмово і надали розрахунок по заробітній платі 16.03.2015 р., але доказів про це немає; заборгованість була перерахована на картку позивача 20.04.2015 р.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 37-к від 18.06.2012 р. ОСОБА_1 був прийнятий на посаду продавця-консультанта Чернігівської філії ТОВ «Технополіс-1»; наказом № 404-к від 16.03.2015 р. був звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України(а.с.6).

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення; якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок; про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

При звільненні позивача виплата всіх сум, що належали йому від відповідача в день звільнення (16.03.2015 р. - останній робочий день позивача), проведена не була; про нараховані суми, належні позивачу при звільненні, відповідач письмово не повідомив позивача; заборгованість відповідачем була перерахована на банківську картку позивача 20.04.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Заперечення відповідача про відсутність його вини у своєчасній виплаті грошової суми позивачу, оскільки згідно заяви позивача останній не заперечував отримати заробітну плату пізніше, ніж визначено законом, не ґрунтуються на законі: відмова особи від свого права, встановленого законом, не допускається і така відмова не звільняє відповідача від обов'язків, встановлених цим законом.

Суд погоджується з розрахунком позивача стосовно розміру належного йому середнього заробітку(а.с.8): розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 270,04 грн.((4862,95+5938,66 - з/плата за два останні місяці):(20+20 - кількість робочих днів у січні та лютому 2015 р.)) згідно положень «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. з наступними змінами; період затримки виплати - з 17.03.2015 р. по 19.04.2015 р. включно, 24 робочих дні.

Відповідач порушив право позивача щодо строків розрахунку при звільненні, що передбачено ст. 116 КЗпП України, тому відповідно до ст. 117 КЗпП України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток у розмірі 6480,96 грн. (без урахування обов'язкових податків і зборів)(270,04х24, де 270,04 - середньоденна заробітна плата позивача, 24 - кількість робочих днів).

У зв'язку з задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглянув позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 57-61, 79-88, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 116-117 КЗпП України -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» про стягнення середнього заробітку - задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» на користь ОСОБА_1 середній заробіток у розмірі 6480 грн. 96 коп. (без урахування обов'язкових податків і зборів).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю. Г. Гордійко