Справа № 573/2457/15-ц
Номер провадження 2/573/731/15
РІШЕННЯ

іменем України

17 грудня 2015 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Білопільська державна нотаріальна контора, відділ Держгеокадастру у Білопільському районі про визнання право власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) та земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_2 Після смерті батька відкрилась спадщина на все його майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а також на земельну ділянку площею 3,837 га, яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 21 березня 2001 року. Заповіту її батьки не складали, єдиним спадкоємцем після смерті батька є ОСОБА_1 На даний час ОСОБА_1 має намір оформити свої спадкові права на земельну частку (пай) та земельну ділянку, що залишились після смерті батька, але з'ясувалось, що ОСОБА_2, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище земельну частку (пай) не встиг юридично оформити її на себе, а оригінал державного акту на право на земельну ділянку був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

10 грудня 2015 року ОСОБА_1 надала суду уточнюючу позовну заяву, в якій просила визнати у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 3,837 га, яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 21 березня 2001 року, а також на земельну ділянку площею 3,837 га, яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 17 грудня 1999 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, останній направив суду заяву про розгляд справи без їх участі, уточнений позов ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Кальченківської сільської ради в судове засідання теж не з'явився, сільський голова Лопатка О.Б. направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, завідувач нотаріальної контори Ковальова Л.Б. направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Білопільському районі в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третіх осіб за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що дівоче прізвище позивача ОСОБА_1 було ОСОБА_1, а її батьками були нині покійні ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача, а також про укладення шлюбу (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_2, який 14 березня 2001 року в нотаріальній конторі отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті дружини № 566. Спадкове майно, на яке було видане свідоцтво складалось з права на земельну частку (пай) розміром 4,14 га в умовних кадастрових гектарах, перебуваючої в колективній власності САПТ ЗТ "Кальченківське", що належала померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_3 виданого 09 квітня 1996 року (а.с. 8).

Указом Президента України № 1529 від 03.12.1999 року з метою забезпечення реалізації державної аграрної політики, прискорення реформування та розвитку аграрного сектора економіки було передбачено ряд заходів по забезпеченню всім членам КСП реалізації їх права на земельні частки (паї).

Одним із таких заходів є забезпечення протягом 2000-2002 років видачі в установленому порядку державних актів на право приватної власності на землю усім бажаючим власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину № 566 від 14 березня 2001 року після смерті ОСОБА_3 її чоловік ОСОБА_2 отримав Державний акт на право приватної власності на землю площею 3,837 га, що розташована на території Кальченківської сільської ради (а.с.10).

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі рішення дванадцятої сесії 23 скликання Кальченківської сільської ради від 07 грудня 1999 року отримав у приватну власність земельну ділянку площею 3,837 га, яка розташована на території Кальченківської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 17 грудня 1999 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все його майно, зокрема, на дві земельні ділянки площею по 3,837 га кожна, що розташовані на території Кальченківської сільської ради та належали померлому на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 21 березня 2001 року та серії НОМЕР_2 від 17 грудня 1999 року відповідно.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З довідки виконкому Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 12 овтня 2015 року № 329-02-20/1 вбачається, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, був зареєстрований та постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1. Виконкомом Кальченківської сільської ради заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався. Спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняла його донька ОСОБА_1 (а.с. 10).

Статтею 529 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

З листа Білопільської державної нотаріальної контори від 18 листопада 2015 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводилась (а.с. 17).

На даний час ОСОБА_1 має намір оформити свої спадкові права на на дві земельні ділянки площею по 3,837 га кожна, що розташовані на території Кальченківської сільської ради та належали померлому на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 21 березня 2001 року та серії НОМЕР_2 від 17 грудня 1999 року відповідно, але з'ясувалось, що оригінал вказаних вище державних актів на землю були втрачені.

Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності з п.п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 право власності на дві земельні ділянки площею по 3,837 га кожна, що розташовані на території Кальченківської сільської ради та належали померлому на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 21 березня 2001 року та серії НОМЕР_2 від 17 грудня 1999 року відповідно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 549, 529 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 316, 328, 1265, 1225 ЦК України, ст.ст.4, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 3,837 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_1 виданий 21 березня 2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №589.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 3,837 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_2 виданий 17 грудня 1999 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №178.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя