Справа № 487/6358/14-ц
Провадження № 2/487/102/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.04.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого - судді Андрощука В.В., при секретарі - Забродській Г.В., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення у жиле приміщення, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

23.06.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про вселення у жиле приміщення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що з листопада 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 Від шлюбу мають спільну дитину - доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. 18.04.2008 року, як дружина ОСОБА_4, вона була прописана у квартирі АДРЕСА_1, де проживала разом з чоловіком та відповідачкою. Після розірвання шлюбу, а саме з 17.03.2011 року відповідачка і її син почали перешкоджати їй проживати у зазначеній квартирі. Винесли на двір речі, замінили замки, в зв'язку з чим вона втратила можливість користуватися спірною квартирою.

Посилаючись на відсутність іншого житла для проживання, вимоги ст. 64 ЖК України , ОСОБА_1 просила вселити її разом з донькою ОСОБА_5 у квартиру АДРЕСА_1.

10.10.2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. У позові зазначала, що згідно договору купівлі-продажу від 21.12.2001 року є власником квартири АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі крім неї зареєстрований син ОСОБА_4, та ОСОБА_1 06.12.2009 року ОСОБА_1 разом з донькою, забравши усі речі, добровільно виїхала зі спірної квартири у інше жиле приміщення. З зазначеного часу у квартирі не з'являється, комунальні послуги не сплачує. Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просила визнати ОСОБА_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала. Вказувала, що у 2009 році, в зв'язку з неприязненими стосунками, які склались з ОСОБА_2, виїхала з квартири АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі з 2009 року дійсно не проживає. У 2013 році дізналась, що ОСОБА_2, без її згоди, виписала зі спірної квартири. На теперішній час, житла для проживання з неповнолітньою донькою не має, в зв'язку з чим просила про задоволення позовних вимог. Зустрічний позов ОСОБА_2 не визнала.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, зустрічний позов підтримала. Вказувала, що їй належить квартира АДРЕСА_1. У 2008 році з її дозволу в квартирі була зареєстрована ОСОБА_1 У грудні 2009 року ОСОБА_1 виїхала з квартири, забравши усі свої речі. Остання, на теперішній час чужа їй людина, а тому підстав для її вселення у квартиру не вбачає. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 добровільно виїхала зі спірного житла, не приймає участі в оплаті комунальних послуг, просила визнати її такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Заслухавши доводи учасників процесу на підтвердження своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (син відповідача) перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2005 року.

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 18.04.2008 року ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала в спірній квартирі АДРЕСА_1, як член сім'ї.

Спірна квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2001 року та рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.06.2012 року, яким вказаний договір визнано дійсним.

В грудні 2009 року позивач виїхала зі спірного житлового приміщення разом з донькою і до теперішнього часу у спірній квартирі не проживає, комунальні послуги і інші види платежів не сплачує.

Крім того шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.03.2011 року.

Факт не проживання позивача ОСОБА_1 в спірній квартирі з грудня 2009 року підтверджений довідкою ОСББ "Юність" від 08.10.2014 року №17/10 та актом про не проживання від 08.10.2014 року №16/10. Факт не проживання в спірній квартирі з 2009 року підтвердила в судовому засіданні і позивач ОСОБА_1

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.08.2014 року ОСОБА_1 визнана такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 23.09.2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Згідно ч.1,3 ст.10, ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач ОСОБА_1 не надала суду достатньо допустимих доказів в обґрунтування своїх тверджень, що вона вибула зі спірної квартири з вини відповідача і з цих причин не має можливості користуватися спірним житлом, а тому в задоволенні її позову слід відмовити за недоведеністю.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 107 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Позивач ОСОБА_1 на теперішній час не є членом сім'ї відповідача, не проживає у спірному житлі без поважних причин з 2009 року, а тому зустрічний позов ОСОБА_2 є обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Керуючись ст.ст.6,10,11,60,79,88,209-212,215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення у жиле приміщення - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України.

СУДДЯ: В.В. АНДРОЩУК