Справа № 296/4885/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2015 р. м. Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого суді - ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Стефанюк О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ, ОСОБА_3 про визнання електронних торгів з реалізації арештованого майна, протоколів проведення електронних торгів та свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання недійсними електронних прилюдних торгів з продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого на ім"я ОСОБА_3 на підставі акту про проведені електронні торги від 20.03.2015р. Просить суд застосувати до відповідачів наслідки недійсності правочину, встановлені частиною 1 ст.216 ЦК України , а саме: ДП "Інформаційний центр" МУЮ та Корольовському ВДВС Житомирського МУЮ повернути ОСОБА_3 кошти, отримані від реалізації квартири АДРЕСА_1 в сумі 528467,39 грн., а ОСОБА_4 повернути квартиру АДРЕСА_1 ДП "Інформаційний центр" МУЮ та Корольовському ВДВС Житомирського МУЮ для повторної організації і проведення торгів.

Водночас ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 мотивуючи тим, що у разі відчуження ОСОБА_3 на користь третьої особи квартири, така особа вважатиметься добросовісним набувачем та не являтиметься стороною оспорюваного правочину, що унеможливить виконання рішення суду.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст.152 ЦПК України).

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «"Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Предметом спору у даній справі є визнання недійсними електронних прилюдних торгів з продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та свідоцтва про право власності на вказану квартиру.

Водночас, позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, яка не є предметом спору, за відсутності правовстановлюючих документів на останню.

Враховуючи зазначене в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.151,152,153,293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Маслак