АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/2412/15-ц 22-ц/774/2233/К/15
Справа №213/2412/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження №22-ц/774/2233/К/15 суддя Мазуренко В.В.
Категорія № 48 (IV) Доповідач - Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О,

за участю: секретаря Маслової К.В.

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 08 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, в якому просив зменшити стягнення аліментів з нього з 1/4 частини до 1/6 частини кожного місяця з усіх видів його заробітку на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 18 років.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що згідно рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 30.10.2012 року з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Також, рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 23.07.2012 року з позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку на користь та на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною трьох років. Крім того, 07.12.2012 року рішенням Інгулецького районного суду ОСОБА_1 визнано батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнуто з позивача аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини від його доходів.Таким чином, з урахування податкових відрахувань та загального розміру аліментних платежів з його заробітної плати утримається 68,6% його доходу.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 08 вересня 2015 року позовні вимоги залишено без задоволення в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, поставив питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції помилково критично віднісся до зміни його матеріального становища, при цьому не врахував сплату ним комунальних послуг, а також проживання з батьками похилого віку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зміни майнового стану, окрім стягнення аліментів на іншу дитину, та стану його здоров'я позивачем не доведено.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 28.08.2015 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що не заперечувалось сторонами.

За час перебування в шлюбі у сторін народилась дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що визнали та не заперечували сторони.

30.10.2012 року рішенням Інгулецького районного суду з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходів (а.с.7).

07.12.2012 року рішенням Інгулецького районного суду ОСОБА_1 визнано батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто з позивача аліменти на її утримання на користь ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини від його доходів.

Також в судовому засіданні встановлено, що позивач сплачував аліменти на утримання відповідача, до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку. На даний час вказана дитина досягла трирічного віку та стягнення аліментів на утримання дружини припинено.

Позивач працює у ПАТ ІнГЗК, трактористом в кар'єрі ЦТА, та отримує середній заробіток 3560,12 грн. (а.с.4). Вказана довідка не датована, оригінал не було пред'явлено, на який момент такий середній заробіток був перевірити в судовому засіданні не виявилось можливим. Враховуючи, що сторони не ставили під сумнів те, що позивач працює, та отримує вказаний заробіток, суд вважає встановленим, що позивач працює та може сплачувати аліменти.

Також судом першої інстанції встановлено, що позивач зареєстрований з відповідачем та ОСОБА_4 (сином) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Проте, суд першої інстанції не врахував той факт, що позивач після розірвання шлюбу хоч і зареєстрований за однією з відповідачем, однак фактично проживає із своїми батьками - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є пенсіонерами за віком та згідно довідок (а.с.51-52) потребують постійного прийому ліків, отримуючи при цьому невелику пенсію.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Відповідно до ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції також враховував те, що відповідач не працює, зі слів перебуває на обліку як безробітна, та отримує дохід 544 грн., має на утриманні спільну з позивачем дитину, яка хворіє: кісти в голові, гіперактивність, часті ОРВ, у зв'язку із чим має додаткові витрати на її лікування, надала суду медичну картку дитини для огляду.

Проте, не думку колегії суддів вказана обставина не повинна прийматись до уваги, оскільки маючи додаткові витрати на дитину відповідач не позбавлена права звертатись до суду із позовом щодо визначення розміру участі батька у додаткових витратах на дитину у відповідності до ст. 185 СК України.

Таким чином, враховуючи, що майновий стан позивача змінився, оскільки він почав сплачувати аліменти на іншу дитину в розмірі 1/6 частин від його доходів на підставі рішення суду, яке було ухвалено пізніше ніж те, яким стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4, а також виходячи з того, що позивач після розірвання шлюбу проживає із своїми батьками, які також потребують матеріальної підтримки з його боку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню на підставі п.п. 1,3 ч. 1 ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 08 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментівзадовольнити.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2012 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: