Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/2212/15 Головуючий у 1 інстанції Воробйов А.В.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015р м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" про стягнення заборгованості в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ПАТ "СК "Арсенал Страхування" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" про стягнення заборгованості в порядку регресу.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 12 квітня 2013 року між ТОВ "Авто-Р" та ПАТ "СК "Арсенал Страхування" було укладено договір страхування наземного транспорту № 671/13-т/Зп19. На умовах, встановлених цим договором страхування, були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем "Renault", держ. реєстр. № НОМЕР_1, від ризиків "Викрадення", "Збитки внаслідок ДТП", "Збитки внаслідок інших подій".

29 травня 2013 року в м. Запоріжжя на перехресті вул. Радгоспна - вул. Культурна, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення застрахованого у позивача автомобіля "Renault", держ. реєстр. № НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля "ВАЗ", держ. реєстр. № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2013 року дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля "ВАЗ", держ. реєстр. № НОМЕР_2, ОСОБА_3

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Renault", держ. реєстр. № НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, а його власнику заподіяно матеріальну шкоду.

Відповідно до Звіту № 220 від 18 червня 2013 року вартість відновлюваного ремонту транспортному засобу "Renault", держ: реєстр. № НОМЕР_1 становить 20 763 грн. 89 коп. Проте, відповідно до Рахунку-фактури № СчТ-001000 від 14.06.2013 p., наданого ТОВ "Авто-Р" вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу "Renault", держ. реєстр. № НОМЕР_1 становить 20 215 грн. 44 коп.

Позивачем відповідно до умов укладеного договору, керуючись заявою на виплату страхового відшкодування, було розраховано розмір страхового відшкодування, який склав 19 409 гривень 01 копійок. Розрахунок був здійснений на основі Рахунку-фактури № СчТ- 001000 від 14.06.2013 р за мінусом франшизи 806 грн. 43 коп.

19 червня 2013 року позивач перерахував страхове відшкодування в сумі 19 409 грн. 01 копійок на рахунок ТОВ "Авто-Р", які здійснювали ремонт застрахованого транспортного засобу.

З огляду на викладене до позивача перейшло право вимоги, яке потерпіла особа ТОВ "Авто-Р" має до ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" як особи, відповідальної за завдані збитки ОСОБА_3.

Полісом № НОМЕР_3 передбачено франшизу в розмірі 1000 гривень, тому відповідач ПрАТ „Українська охоронна-страхова компанія" несе відповідальність в межах вартості відновлюваного ремонту за вирахуванням франшизи в сумі 18 409 гривень 01 копійок.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" 18409, 01 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати з відповідачів, з ОСОБА_3 на користь ПАТ "СК "Арсенал Страхування" франшизу у розмірі 1000 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2014 року позовні вимоги ПАТ "СК "Арсенал Страхування" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" франшизу у розмірі 1000 грн. та судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Стягнуто з ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" на користь ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" 18409 грн. 01 коп. як відшкодування витрат, заподіяних в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

В засідання судової колегії учасники не з"явились, повідомлені про час і місце розгляду справи. Просять розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до статей 1166, 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до п1) ч.1 ст.1188 ЦК України шкода,завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,відшкодовується на загальних підставах,а саме:шкода,завдана одній особі з вини іншої особи,відшкодовується виною особою.

Відносини з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, які можуть бути застосовані при вирішенні справ, урегульовано, зокрема, статтями 3, 27, 41, 68 Конституції України, Цивільним кодексом України, законами України від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР "Про страхування"; від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Спір у даній справі виник у зв'язку із стягненням виплаченого страхового відшкодування, тобто із правовідносин, що регулюються положеннями статті 993 Цивільного кодексу України, та статті 27 Закону України "Про страхування", згідно яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно до вимог ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 8 Закону "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ "СК "Арсенал Страхування", суд першої інстанції виходив із того, що дорожньо-траспорта пригода,що сталась 29 травня 2013 року , є страховим випадком за страховим полісом НОМЕР_4 від 05.10.2012р.,виданим ПАТ " Українська охоронно-страхова компанія" , і до позивача перейшло право вимоги,яке потерпіла особа- ТОВ "Авто-Р" має до ПАТ " Українська охоронно-страхова компанія" як особи,відповідальної за завдані збитки ОСОБА_3, а також до ОСОБА_3 в межах франшизи.

Судова колегія вважає такі висновки суду першої інстанції правильними, виходячи із наступного.

Судом встановлено і з матеріалів справи вбачається,що 12.04. 2013року між ТОВ "Авто-Р" та ПАТ "Страховою компанією "Арсенал Страхування" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 671/13-Т/Зп 19 ,за умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника(вигодонабувача),пов"язані із володінням,користуванням автомобілем "Renault" держ.реєстр. № НОМЕР_1,що належить ТОВ "Авто-Р", у тому числі збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

29.05.2013року з вини водія ОСОБА_3,який керував автомобілем ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_2, сталася дорожньо-траспортна пригода ,внаслідок якої був пошкоджений автомобіль"Renault" держ.реєстр. № НОМЕР_1,що належить ТОВ "Авто-Р".

Вина водія ОСОБА_3 у ДТП підтверджена постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2013р.,яке набрало законної сили(а.с.15).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 застрахована на підставі страхового полісу НОМЕР_4 від 05.10.2012р.виданим ПАТ " Українська охоронно-страхова компанія" ,строк дії якого до 04.10.2013р.(а.с.93) .

Відповідно до Договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 розмір страхового відшкодування (ліміт відповідальності)на одного потерпілого у випадку завдання шкоди майну складає 50000гр.Франшиза-1000гр.

Відповідно до Звіту № 220 від 18 червня 2013 року вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу "Renault", держ: реєстр. № НОМЕР_1 становить 20 763 грн. 89 коп. Проте, відповідно до Рахунку-фактури № СчТ-001000 від 14.06.2013 p., наданого ТОВ "Авто-Р" вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу "Renault", держ. № НОМЕР_1 становить 20 215 грн. 44 коп.

На момент дорожньо - транспортної пригоди діяв укладений 12 квітня 2013 року договір добровільного страхування транспортного засобу , за умовами якого ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" застрахувала автомобіль Renault", держ.№ НОМЕР_1.

Страховим актом №671/13 -Т/Зп19-1 за договором страхування № 671/13-Т/Зп19-1 від 12 квітня 2013 року року позивач визначив, що дорожньо-транспортна пригода, що сталась 29.05.2013 року, є страховим випадком, а сума страхового відшкодування складає 19 859гр.01коп. Розрахунок був здійснений на основі Рахунку-фактури № СчТ- 001000 від 14.06.2013 р за мінусом франшизи 806 грн. 43 коп.

Позивачем відповідно до умов укладеного договору, керуючись заявою на виплату страхового відшкодування, 19 червня 2013 року було перераховане страхове відшкодування в сумі 19 409 грн. 01 копійок на рахунок ТОВ "Авто-Р", які здійснювали ремонт застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 1194 ЦК України при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Страховим випадком згідно ст. 6 вказаного Закону є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Пунктом 22.1. ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як встановлено судом, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія, відповідальність якого застрахована відповідачем.

Із встановлених судом обставин справи і здобутих доказів вбачається,що 29.05.2013року мав місце страховий випадок,передбачений страховим полісом НОМЕР_4 від 05.10.2012р.,виданим ПАТ " Українська охоронно-страхова компанія",розмір завданої матеріальної шкоди доведений і у відповідності до ст.ст.979,990,993 ,1194 ЦК України,Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідачі зобов"язані відшкодувати позивачеві завдані збитки.

З урахуванням зазначеного,судова колегія приходить до висновку,що судом правильно задоволені позовні вимоги ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування".

Доводи апеляційної скарги про те,що ОСОБА_3 не повідомив протягом трьох робочих днів страховика про дорожньо-транспортну пригоду ,чим були порушені умови договору,є неспроможними,оскільки із матеріалів справи вбачається,що страховою компанією ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" позивачу був направлений пакет документів щодо ДТП ,які містили у собі всі відомості про дорожньо-транспортну пригоду,вину заподіювача шкоди,розмір збитків,що надавало відповідачу можливості дізнатися,чи є подія страховим випадком.

Згідно роз"яснень ,наданих у п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р."Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки" несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, проте із здобутих у справі доказів вбачається,що страховик не був позбавлений такої можливості .

Крім того у разі неповідомлення у встановлений строк страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди в останнього виникає право на пред'явлення регресного позову до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Інші доводи є також неспроможними і не спростовують висновків суду.

Судом повно і всебічно з"ясовані обставини справи,що мають доля неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: