Справа № 203/2581/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі - Величко О.М.

за участю : представника заявника - ОСОБА_1

заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи - ОСОБА_2, П'ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

29.04.2015 року ОСОБА_3 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначивши заінтересованою особою ОСОБА_2, П'яту дніпропетровську державну нотаріальну контору, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.2,19-20)

Заявник та її представник у заяві та у судовому засіданні посилались на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_6, з якою заявник проживала постійно у квартирі АДРЕСА_1. В даній квартирі заявник проживала з 10.06.1986 року по теперішні час разом з матір'ю, чоловіком - ОСОБА_2, який є власником ? частини зазначеної квартири та молодшим сином ОСОБА_4, вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, за віком і станом здоров'я ОСОБА_6 потребувала постійного стороннього догляду і допомоги, які могла надавати тільки заявник, яка піклувалась і доглядала за матір'ю, та надавала їй необхідну допомогу, купувала продукти. В подальшому заявник поховала матір. При цьому заявник разом з синами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2, яку родина придбала у 1998 році. Після смерті ОСОБА_6 заявник у передбачений законом 6-ти місячний строк звернулась до нотаріальної контори, але їй повідомили тільки те, що якщо вона проживає у спадковій квартирі то вона вважається такою, що прийняла спадщину і заяву до нотаріальної контори подавати не потрібно, але питання її реєстрації в квартирі не з'ясовувалось. 26.03.2015 року вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що вона пропустила строк прийняття спадщини та не подала відповідну заяву у шестимісячний строк і на день смерті спадкодавця вона не була зареєстрована у спірній квартирі, тому враховуючи, що факт спільного проживання потребує визнання у судовому порядку, вона подала до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, та просила встановити факт, що заявник постійно проживала у квартирі АДРЕСА_1 разом із спадкоємцем ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі на час відкриття спадщини, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.19-20)

Заявник та її представник у судовому засіданні підтримали заяву та просили задовольнити.

Заінтересовані особи - ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення заяви про встановлення факту спільного проживання та повністю підтвердили факти викладені заявником в заяві та судовому засіданні.

Заінтересована особа - П'ята дніпропетровська державна нотаріальна контора у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заяву з проханням розглянути справу без його участі на розсуд суду(а.с.59)

Суд вислухавши заявника, представника заявника, заінтересованих осіб, свідків, вивчивши матеріали даної цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 30.08.1993 р, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № К-1072(а.с. 8)

Також, встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі та проживають однією сім'єю з 19.07.1975 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб(а.с.7)

Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 з 10 червня 1986 були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_6, а також фактично проживала без реєстрації за даною адресою ОСОБА_3, яка формально була зареєстрована з 04.11.1988 року по 12.10.1998 року за адресою: АДРЕСА_3 та з 14.01.1999 року за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією паспортів, копією довідки № 1311 від 31.03.2011 року(а.с.3,9,21-24)

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №8135(а.с.6)

Також встановлено, що онуки померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2, але фактично ОСОБА_4 весь час з дня народження мешкав та мешкає у квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспортів, копіями свідоцтв про народження та поясненнями сторін і свідків(а.с.23-26)

У судовому засіданні встановлено, що 26.03.2015 року ОСОБА_3 звернулась до П'ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не звернулась з відповідною заявою у 6-ти місячний строк до нотаріальної контори та не була зареєстрована у квартирі з спадкодавцем на момент смерті. Крім заявника до нотаріуса інші особи (можливі спадкоємці) не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавались, спадкова справа не відкривалась, що підтверджується копією відповіді № 443/01-16 від 26.03.2015 року та відповіддю № 826/01-16 від 05.06.2015 року (а.с.4,61)

Встановлено, що ОСОБА_2,чоловік заявника, з їх спільного бюджету, сплачував кошти за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується копіями квитанцій та довідкою від 14.05.2015 року про відсутність заборгованості по квартплаті(а.с.27-35)

Згідно ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частиною другою ст.. 234 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд при розгляді заяви ОСОБА_3 виходив з того, що центральною ознакою проживання осіб однією сім'єю є систематичне ведення з ними спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. Вказані ознаки сімейних відносин були притаманні матері заявника ОСОБА_6, її донькі ОСОБА_3 та зятю померлої ОСОБА_2, оскільки у судовому засіданні підтвердився факт їх проживання разом, а також піклування одне про одного.

Також у судовому засіданні, на підставі свідчення свідків та заінтересованих осіб, підтвердився факт постійного фактичного мешкання ОСОБА_3 з 1986 року у квартирі АДРЕСА_1 та формальної реєстрації заявника за іншою адресою.

Отже, оцінюючи усі докази, які було досліджено судом в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги, що заявник по справі дійсно проживала у квартирі АДРЕСА_1 разом із спадкоємцем ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі на час відкриття спадщини, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_1, а встановлення юридичного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику, для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, суд вважає за можливе задовольнити заяву заявника та встановити даний факт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 215, 234, 256 ЦПК України, ст. 3 Сімейного Кодексу України суд -

В И Р І Ш И В :

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживала у квартирі АДРЕСА_1 разом із спадкоємцем ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі на час відкриття спадщини, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ф.Ф. Маймур