Справа № 143/1995/14-ц Провадження № 22-ц/772/846/2015Головуючий в суді першої інстанції Бойчук О. Г.
Категорія 34 Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Ковальчука О.В.,

суддів : Медяного В.М., Жданкіна В.В.

при секретарі : Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 січня 2015 року у цій справі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, мотивуючи її тим, що зранку 27.08.2014 року належна їй на праві власності корова були здорова, однак після її випасу та повернення додому було виявлено, що стан корови незадовільний: корова важко дихала, було піддуте черево, вона нічого не їла. Випас худоби того дня здійснювався на випасному масиві НОМЕР_1 біля с. Сопин Погребищенського району відповідачем ОСОБА_3, який згідно усної угоди між власниками великої рогатої худоби про черговість випасу корів у цьому селі був пастухом того дня. Оглянувши корову, ветеринарний лікар повідомив, що у корови вкрай важкий стан. Хоча лікар надав корові необхідну допомогу, однак врятувати її не вдалось. За результатом розтину встановлено, що корова загинула внаслідок поїдання великої кількості пагонів кукурудзи, що привело до атонії преджелудків і інтоксикації, внаслідок застою вмістимого.

Оскільки відповідач безвідповідально поставився до виконання своїх обов'язків за усним договором про випас корів, зокрема допустив випасання худоби на кукурудзяному полі, яке знаходилось поруч з пасовищем, внаслідок чого корова загинула, відмовляється відшкодувати завдані їй цим збитки, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь 7700 грн. вартості втраченої корови, 3450 грн. упущеної вигоди(вартість молока яке вона могла б продати за період з 28.08.2014 р. по 26.11.2014 р.) та 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 січня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на її користь 7700 грн. завданих збитків, 2000 грн. витрат на правову допомогу, 243 грн.60 коп. судового збору. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вказаного позову.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду змінити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що у господарстві позивачки була корова «Мазуля», що підтверджується паспортом великої рогатої худоби серії DD № 073583 ідентифікаційний код № UA (а.с. 7) та довідкою № 415 від 08.09.2014 року, виданою Мончинською сільською радою (а.с. 20а).

27 серпня 2014 року позивачка вигнала випасати свою корову «Мазулю» до череди. Випас корів у с. Сопин здійснюється за усною угодою між власниками корів цього села у спільній череді по черзі, відповідно до якої пастухи несуть відповідальність за збереження кожної з переданих їм на випас корови. Того дня худобу в кількості 39 голів випасав відповідач ОСОБА_3

Згідно протоколу патолого-анатомічного розтину трупа тварини від 29 серпня 2014 року вказана корова загинула від поїдання великої кількості пагонів кукурудзи, що призвело до атонії преджелудків і інтоксикації внаслідок застою вмістимого (а.с. 9 ). У п. 2 даного протоколу зазначено, що корова 27 серпня 2014 року прийшла з череди в поганому стані, відмовилась від корму, температура тварини знизилась, її паралізувало. Корова була середньої вгодованості.

Листом начальника Погребищенського РВ УМВС України у Вінницькій області Бондаренка С.П. від 01.09.2014 року № 6351 ОСОБА_2 повідомлено, що матеріали 29.08.2014 року були зареєстровані в журналі єдиного обліку Погребищенського РВ УМВС у Вінницькій області за № 1411. Погребищенським РВ УМВС України у Вінницькій області здійснено перевірку і рекомендовано звернутись до суду в порядку цивільного судочинства (а.с. 12).

Зі змісту довідки № 411 від 05.09.2014 року Мончинської сільської ради вбачається, що громадські пасовища с. Сопин Мончинської територіальної громади, згідно схеми поділу земель власників сертифікатів на земельні частки (паї) по СТОВ «Світанок» Погребищенського району Вінницької області знаходяться в масиві НОМЕР_1. Із вказаним пасовищем межує земельна ділянка, яку орендують ФОП ОСОБА_5 та СФГ «Поділля» с.Вівсяники ОСОБА_6 На даній земельній ділянці посіяна кукурудза та соя (а.с. 13).

Згідно довідки ФГ «Дружба-Л» с. Гопчиця Погребищенського району від 20.11.2014р. № 397 вартість 1 кг живої ваги великої рогатої худоби (корів) становить 22 грн. (а.с. 15).

Відповідно до довідки від 25.09.2014 року, виданої ветеринарним лікарем СПД ОСОБА_7, корова сіро-рябої масті, віком 12 років, ідентифікаційний номер корови UA на час проведених досліджень і щеплень, до дня її смерті, була клінічно здорова (а.с. 16).

Згідно довідки № 409 від 03.09.2014 року, виданої Мончинською сільською радою, громадські пасовища с. Сопин Мончинської територіальної громади згідно схеми поділу земель власників сертифікатів на земельні частки (паї) по СТОВ «Світанок» Погребищенського району Вінницької області знаходяться в масиві НОМЕР_1. Із вказаним пасовищем межує земельна ділянка, яка орендує ФОП ОСОБА_5 На даній земельній ділянці посіяна кукурудза ( а.с. 19).

Наведені обставини підтверджуються також показаннями тих свідків, які не є зацікавленими у вирішенні спору, аналіз оцінки яких суд відобразив у рішенні.

Відповідач безвідповідально поставився до виконання своїх обов'язків за усним договором про випас корів, зокрема допустив випасання худоби на кукурудзяному полі, яке знаходилось поруч з пасовищем, внаслідок чого корова загинула.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів про те, що він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції на підставі ст.ст. 7, 509, 526, 610, 611, 614 ЦК України, дійшов вірного висновку про порушення відповідачем своїх зобов'язань за названим усним договором про випас корів, вірно визначив вартість завданих збитків і обґрунтовано частково задовольнив вимоги.

Однак, пославшись крім наведених норм на положення ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, суд допустив неправильне застосування норм матеріального права, оскільки як правильно було визначено судом, цивільні відносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами зобов'язального права, що виключає одночасне застосування норм матеріального права, які передбачають відповідальність, що застосовується у деліктних правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду щодо наявності між сторонами зобов'язальних правовідносин, оскільки відсутня жодна з перелічених у ст.11 ЦК України підстав виникнення між ними цивільних прав та обов'язків, не можна визнати обґрунтованими виходячи з такого.

Згідно з правилами статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є серед інших договори та інші правочини.

Установлено, що між жителями вказаного села, зокрема сторонами у справі, існує усна домовленість про встановлення черги випасу корів, чого відповідач не заперечував у суді першої інстанції. Дійшовши згоди по всіх істотних умовах договору, сторони набувають цивільних прав та обов'язків, які випливають із договірних зобов'язань, і ці відносини регулюються нормами зобов'язального права.

Доводи апеляційної скарги щодо непогодження відповідача із визначеною вартістю заподіяних збитків також не можна взяти до уваги, оскільки вони зводяться лише до невизнання цієї суми у розмірі 7700 грн., однак належних та допустимих доказів щодо іншого розміру завданих збитків відповідачем надано не було, відповідних клопотань для визначення даної суми ним також не заявлялось.

Слід відхилити доводи апеляційної скарги про необґрунтованість висновків суду щодо стягнення 2000 грн. витрат на правову допомогу лише на підставі договору про надання такої допомоги без підтвердження її розрахунків, оскільки не заперечуючи саму підставність стягнення таких витрат, відповідач не надав з посиланням на докази власного розрахунку цієї суми, не вказав у чому конкретно полягає неправильність розрахунку цих витрат.

Всі інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до іншої оцінки доказів, ніж зроблена судом, однак не дають підстав для висновку про незаконність та необґрунтованість ухваленого рішення, а тому колегія суддів їх також відхиляє.

Як вбачається з матеріалів справи та зі змісту апеляційної скарги в іншій частині, тобто у тій якою позивачці відмовлено у задоволенні її вимог, вказане рішення ніким не оскаржується, а тому відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України не підлягає перевірці щодо його законності та обґрунтованості.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 січня 2015 року змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання на положення статей 1166, 1167 Цивільного кодексу України. В іншій частині - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 січня 2015 року змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання на положення статей 1166, 1167 Цивільного кодексу України.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : О.В. Ковальчук

Судді : В.М. Медяний

В.В. Жданкін