Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/265/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Л. А.
Категорія - 55 Доповідач Сукач Т. О.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.02.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Кривохижі В.І.

Мурашка С.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до казенного підприємства «Кіровгеологія» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 19 листопада 2014 року і

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до казенного підприємства «Кіровгеологія» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку. В обґрунтування позову зазначив, що з 26.06.1973 року по 09.09.2011 року він працював на різних посадах геологорозвідувальній експедиції № 37, яка є структурним підрозділом КП «Кіровгеологія». Згідно наказів № 94-к від 01.09.2011 року та № 92-к від 08.09.2011 року його було звільнено з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. На день звільнення заборгованість по заробітній платі підприємства за 2011 рік складала 13 000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 17 вересня 2013 року, яке набрало законної сили, з відповідача на його користь стягнуто 69 531 грн. 60 коп., з яких: заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі - 13 000 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 10 вересня 2011 року по 23 травня 2013 року у розмірі 56 531 грн. 60 коп. та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди. Рішення суду не виконано, заборгованість по заробітній платі відповідачем не виплачено.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку, за період з червня 2013 року по вересень 2014 року, 16 місяців, в сумі 43, 768 грн. 00 коп.(16 міс. х 2 735 грн. 50 коп. = 43 768 грн. 00 коп.).

РішеннямЛенінського районного суду міста Кіровограда від 19 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність рішення суду встановленим обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким його вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник КП «Кіровгеологія» у судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у порядку, визначеному ст.76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із судовою повісткою і копією апеляційної скарги, причину неявки не повідомив. Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4, який підтримував доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частко мову задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції належним чином з'ясував обставини справи та встановив, що ОСОБА_3, було звільнено з роботи у КП «Кіровгеологія» з 09.09.2011 року за власним бажанням. В день звільнення відповідач у порушення вимог ст.116 КЗпП України не провів з ним повного розрахунку. Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 17 вересня 2013 року, яке набрало законної сили, з КП «Кіровгеологія» на користь ОСОБА_3 стягнуто 69 531 грн. 60 коп., з яких : 13 000 грн. заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, 56 531 грн. 60 коп. середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 10.09.2011 року по 23.05.2013 року та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди. 22.11.2013 року державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у місті Києві відкрито виконавче провадження з примусового цього рішення суду (а.с.4-6,7).

Правильним є висновок суду, що правовідносини, що виникли між сторонами урегульовані ст.ст. 116,117 КЗпП України, відповідно до яких при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Суд обґрунтовано послався в рішенні на правову позицію, яка була висловлена Верховним Судом України в постанові від 29 січня 2014 року у справі 6-144ц13 про те, що непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

З урахуванням наведених обставин суд дійшов висновку, що позивач має право на звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку після ухвалення на його користь Ленінським районним судом міста Кіровограда рішення від 17 вересня 2013 року про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Однак, у задоволенні позову суд відмовив, пославшись на те, що у порушення ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60 ЦПК України позивачем на підтвердження позовних вимог не надано доказів щодо розміру його середньомісячної заробітної плати, розміру середньоденної (годинної) заробітної плати, даних щодо фактично відпрацьованих протягом двох останніх місяців робочих днів, на підставі яких суд мав би можливість перевірити правильність розрахунку середнього заробітку за час затримки, проведеного позивачем, та, у разі помилковості такого розрахунку, відповідно до зазначених довідок, виданих відповідачем КП «Кіровгеологія», здійснити розрахунок на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N100. При цьому суд не прийняв до уваги середньоденний заробіток позивача, встановлений рішення суду від 17 вересня 2013 року, оскільки, на його думку, передбачене ч.3 ст.61 ЦПК України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.

Таким чином, правильно встановивши обставини справи, норми матеріального права, які підлягають застосуванню до встановлених правовідносин, суд допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначене відповідно до п.4 ч.1, ч.3 ст.309 ЦПК Україниє підставою для скасування рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку і ухвалення нового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Із матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда рішення від 17 вересня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до КП «Кіровгеологія» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, судом на підставі довідки ГРЕ № 37 від 21.05.2013 року за № 9/121 встановлено, що середньомісячна заробітна плата позивача складає 2 735,50 грн., а його середньоденна заробітна плата - 91,18 грн. Це рішення не було оскаржене і набрало законної сили (а.с.5). Доказів того, що воно було виконано в матеріалах справи немає.

Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N100 із змінами нарахування виплат проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Довідки про розмір середньоденної заробітної плати позивачем не надано, але як у суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом, представник позивача погоджувався з її розміром, встановленим заочним рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда рішення від 17 вересня 2013 року у сумі 91,18 грн.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, на яку суд послався у судовому рішенні, але неправильно її витлумачив, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеним, що середньоденний розмір заробітної плати позивача складає 91,18 грн.

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 01.06.2013 року по 30.09.2014 року (16 місяців) в сумі 43 768 грн. 00 коп.(16 міс. х 2 735 грн. 50 коп. = 43 768 грн. 00 коп.).

З наданим позивачем розрахунком погодитися не можна, оскільки він суперечить положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N100, із наступними змінам, згідно яких, нарахування виплат проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, які мають бути оплачені за середнім заробітком

Встановлено, що у період, за який позивач просить стягнути середній заробіток, було 334 робочих днів, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за затримку розрахунку з 01.06.2013 року по 30.09.2014 року в сумі 30 454 грн. 12 коп. (91,18 грн. х 334 роб. дн.). Вказана сума обрахована без утримання прибуткового податну та інших необхідних платежів.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України з КП «Кіровгеологія» у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 304 грн. 54 коп.

Керуючись ст.ст.209,307,309,313,314,316 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 19 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з казенного підприємства «Кіровгеологія» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 30 454 (тридцять тисяч чотириста п'ятдесят чотири) грн.12 коп., яка обрахована без утримання прибуткового податку та інших необхідних платежів та у дохід держави 304 грн. 54 коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді