Єдиний унікальний номер №440/663/15-ц
Провадження № 2-о/440/49/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 Б. М.

народних засідателів Юрко Л.М.

ОСОБА_2

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буська без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за заявою ОСОБА_3 до зацікавленої особи Буського районного управління соціального захисту населення про визнання особи недієздатною та призначення опікуна , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про визнання його бабці ОСОБА_4 недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення його опікуном, покликаючись на те, що остання, внаслідок хвороби Альцгеймера не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, неодноразово лікувалася та стан її психічного здоровя з часом тільки погіршується.

ОСОБА_3 та його представник згідно договору від 09.06.2015 року ОСОБА_5, до початку судового засідання, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності, позов підтримують, просять його задовольнити.

Представник зацікавленої особи Буського районного Управління соціального захисту населення в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, заперечень щодо даної заяви, не подав.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі заявника та представника зацікавленої особи, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 2 ст. 39 ЦК України порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема главою 2 розділу IV ЦПК України.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Постановою Пленуму ВСУ № 3 від 28.03.1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», із змінами та доповненнями, передбачено, що встановлений ст.ст. 15 і 16 ЦК судовий порядок вирішення питання про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним є важливою гарантією захисту прав і законних інтересів громадян.

З медичного висновку ЛКК № 221 Буської ЦРЛ від 27.04.2015 року вбачається що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 поставлено діагноз стареча деменція, галюцинаторно паранаїдний синдром, хвороба Альцгеймера. Останнє також підтверджується виписками з медичної картки хворої (а.с. 5, 20-23)

Відповідно до ч.1 ст. 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

09 червня 2015 року ухвалою Буського районного суду Львівської області у справі було призначено судово - психіатричну експертизу.

Згідно з актом експерта № 697 від 18.09.2015 року амбулаторної судово - психіатричної експертизи, ОСОБА_4 страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді судинної деменції. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. (а.с. 18-19)

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Виходячи з наведеного, оскільки ОСОБА_7, внаслідок хвороби, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, самостійно розпоряджатися своїми коштами, забуває що з нею стається, не здатна до самообслуговування, та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного нагляду та догляду з боку рідних, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає їх достовірними та достатніми для визнання останньої недієздатною.

Відповідно до ч.1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законами та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Встановлено, що мати заявника ОСОБА_8 є інвалідом третьої групи загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії ААІ № 163838, виданим Пенсійним фондом України 05.06.2015 року, тому не може бути опікуном над недієздатною.

Заявник ОСОБА_3 проживає разом з бабцею ОСОБА_4 в смт. Красне по вул. Хвильового, 21, Буського району Львівської області, фактично здійснює постійний догляд та нагляд за останньою, піклується про неї, купляє необхідні для її лікування ліки.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ОСОБА_4 фактично є недієздатною, потребує стороннього догляду та допомоги, заяву слід задоволити та призначити ОСОБА_3 опікуном над недієздатною бабцею, перешкод для цього суд не вбачає, бо це породжує для них певні правові наслідки, зокрема для забезпечення реалізації прав та законних інтересів недієздатної.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 236-241 ЦПК України, ст.ст. 39, 40, 41, 55, 60, 63 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Визнати недієздатною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_3, жительку смт. Красне вул. Хвильового, 21, Буського району Львівської області.

Призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 опікуном ОСОБА_4.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити органу опіки та піклування Буської районної державної адміністрації

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення, через Буський районний суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б. М. Журибіда