Справа № 500/6104/14-ц
Провадження № 2/500/120/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

за участю сторін представника позивача - ОСОБА_6,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на 5/16 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, з яких 5/8 частин належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, а також визнати за ним право власності на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,0775 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, 1/3 частина якої належала ОСОБА_3, мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що відсутній оригінал державного акту на право власності на спадкову земельну ділянку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно рішення народного суду м. Ізмаїла від 15.02.1972 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було виділено по 1/2 частині житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 17.02.2015 року за № 5, співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (5/8 часток), ОСОБА_1 (1/4 частина), ОСОБА_2 (1/8 частина).

Крім цього, згідно цієї довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» вищезазначений спадковий житловий будинок з надвірними спорудами, побудований у 1956 році, є завершений будівництвом та відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового - комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року «Про затвердження порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І-ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року за № 612/23144, не підлягає прийняттю в експлуатацію та відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773, не належить до самочинного будівництва.

Також, відповідно до зазначеної довідки КП «Ізмаїльське МБТІ», згідно адресного реєстру м. Ізмаїла житловий будинок з надвірними спорудами, власниками якого є ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, має самостійний адресний номер: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.03.1977 року, виданого відділом РАЦСу м. Ізмаїл Одеської області УРСР, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За життя спадкодавець заповіту не залишав.

Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_4 є:

- дружина ОСОБА_3.

- син ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 08.09.1957 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу;

- син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 19.11.1953 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу.

- мати ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_4, повторно виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

16.12.1977 року за № 2-5775 державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадкування за законом по 1/8 частині житлового будинку з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 22.03.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 5/8 частин житлового будинку з надвірним спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, з яких 1/2 частина належала їй на підставі рішення народного суду м. Ізмаїл від 15.02.1972 року, а 1/8 частина якого належала їй на підставі свідоцтва про право на спадкування за законом від 16.12.1977 року зареєстрованого за № 2-5775.

Крім цього, ОСОБА_3 належала 1/3 частина земельної ділянки площею 0,0775 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 14.06.2005 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 677-ХХІV від 24.06.2004 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право вланості на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 65, кадастровий номер - НОМЕР_6.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33689742 від 06.04.2013 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3, відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є:

- син ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 08.09.1957 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу;

- син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 19.11.1953 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, як спадкоємець за законом першої черги, після смерті ОСОБА_3 у передбачений строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 06.04.2013 року за № 320, тобто вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1269, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

- 5/16 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- 1/6 частину земельної ділянки площею 0,0775 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 14.06.2005 року, кадастровий номер - НОМЕР_6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.О.Бурнусус