Справа № 138/2061/15-ц
Провадження №:2/138/664/15
11 вересня 2015 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайсуд Вінницької області, в складі:
головуючої судді Савкової І.М.,
з участю секретаря Цибульської Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ТОВ «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТОВ «Кредекс Фінанс» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 31.01.2012 між ПАТ «Платинум банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №1961/1744CLPT2 на суму 3324,84 грн. строком до 30 вересня 2013 року. Відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Однак, відповідач порушила умови кредитного договору, вчасно не надавши грошові кошти, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Відповідач станом на 05.07.2015 має заборгованість 4884,4 гривень, яка складається: 3199,6 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1074,7 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 610,10 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 4884,40 гривень.
В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином за місцем реєстрації. Про причини неявки суду не повідомила.
Враховуючи зміст заяви представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
31.01.2012 між ПАТ Платинум банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1961/1744CLPT2, відповідно до якого відповідач, як позичальник, отримала кредит в сумі 3324,84 грн. на строк кредитування 20 місяців з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 36,00 % та датою повернення кредиту 30.09.2013, що передбачено п 1.1.1. кредитного договору (а.с.6).
Згідно п.1.1.кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти(кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а позичальник зобовязується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобовязання за даним договором в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором №1961/1744CLPT2 від 31.01.2012 на підставі договору факторингу №1/15-ФКю від 08.05.2015, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів».
Відповідно до ст.1077 ЦП України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 на підставі кредитного договору №1961/1744CLPT2 від 31.01.2012 отримала кредит у розмірі 3324,84 гривень, але взяті на себе зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору.
Відповідачем ОСОБА_1 не були виконані належним чином зобовязання за договором, а тому станом на 05.07.2015 за нею утворилася заборгованість в розмірі 4884,4 гривень, яка складається: 3199,6 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1074,7 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 610,10 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості.
Враховуючи вище викладене суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 4884,4 гривень.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 3, 525, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 629, ст. 1050, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, ч. 1 ст. 88, 212-216, 224-226 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І.М. Савкова