Справа №487/2536/15-ц 16.12.2015 16.12.2015 16.12.2015
Провадження №22-ц/784/2928/15
Справа №487/2536/15ц
Провадження № 22ц/784/2928/15 Головуючий у 1-ї інстанції Щербина С.В.
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

16 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Лівшенком О.С.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3,

представника відповідача - Яценка Є.О.,

представника третій особи - Севастьянової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Укрсоцбанк»

(далі - ПАТ «Укрсоцбанк)

на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 червня 2015 року

за позовом

ОСОБА_2

до ПАТ «Укрсоцбанк»,

третя особа - Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (ВДВС ММУЮ),

про зобов'язання припинити дію кредитного договору, зняти обтяження та стягнення збитків,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа - Ленінський ВДВС ММУЮ, про зобов'язання банк припинити дію кредитного договору та нотаріуса зняти обтяження щодо заборони на відчуження належного їй предмета застави, а також стягнути з кредитора заподіяні їй як позичальниці збитки в сумі 300 000 грн. 00 коп..

Позивачка зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2013 року з неї на користь банка за укладеним між ними 27 грудня 2007 року кредитним договором достроково стягнута загальна сума заборгованості в розмірі 153 758грн. 73коп. і 1 537 грн. судових витрат.

Вказані суми вона погасила шляхом відкриття у листопаді 2013 року банківського рахунку в ПАТ «Укрсоцбанку» з внесенням повної суми боргу. Але у зв'язку з відмовою банка здійснити перерахування таких сум, погасила її через депозитний рахунок в порядку виконавчого провадження, яке було закінчено у лютому 2014 року.

Між тим, на її вимогу надати довідку про виконання зобов'язань і припинення дії кредитного договору, банк таку довідку їй не надав. У зв'язку з чим обмеження на відчуження заставного майна знято не було та вона не змогла здійснити продажу належного їй автомобіля, внаслідок чого їй заподіяні збитки на суму попереднє укладеного нею договору купівлі-продажу.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 червня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено, ухвалено про зобов'язання ПАТ «Укрсоцбанк» припинити дію кредитного договору №640/282-САФ03.16-2 від 27 грудня 2007 року, у зв'язку з повним погашенням позичальницею заборгованості і надати ОСОБА_2 довідку про відсутність заборгованості. Зобов'язано приватного нотаріуса зняти обтяження щодо заборони на відчуження автомобіля за договором застави майна. Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 300 000 грн. 00 коп. збитків та 3 487 грн. 20 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Укрсоцанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та здійснення висновків, які не відповідають обставинам справи, просить скасувати рішення суду і ухвалите нове, яким у задоволенні вимог ОСОБА_2 відмовити.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивачка вважає доводи скарги необґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом першій інстанції встановлено, що 27 грудня 2007 року між ОСОБА_2 та відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк» укладено кредитний договір, за яким остання отримала до 26 грудня 2014 року 233 730 грн. 00 коп. під 9,45% річних.

На забезпечення виконання вказаного кредитного договору, позичальницею у заставу банку передано придбаний нею автомобіль марки «MAZDA», моделі «СХ-7», заставною вартістю 259 700 грн. 00 коп..

У зв'язку з порушенням позичальником своєчасності сплати визначених сторонами платежів, у лютому 2013 року банк звернувся до суду із позовом про дострокове стягнення суми за кредитним договором.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2013 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 9 жовтня 2013 року, позов банка задоволено частково, та ухвалено про стягнення з ОСОБА_2 на користь банка 153 758 грн. 73 коп. бору по кредиту, з яких: 152 214 грн. 77 коп. заборгованість за тілом кредиту, 1 000грн. пені та 543 грн. 96 коп. збитків від інфляції, а також 1 537 грн. 58 коп. судових витрат.

21 листопада 2013 року між сторонами укладено договір банківського рахунку, за яким позивачка внесла на відкритий у банку розрахунковий рахунок 155 296 грн. 31 коп..

За пунктом 2.5 цього договору передбачено можливість доручення клієнта банку здійснення договірного списання з рахунку для погашення заборгованості клієнта, яка виникла у нього перед банком.

За такого, 29 листопада 2013 року ОСОБА_2 видала доручення банку на списання з її банківського рахунку грошей в рахунок погашення її заборгованості за кредитним договором, що стягнута за судовим рішенням.

Між тим, доручення банком не виконане, та відповіді позивачу як клієнту банку не надано.

Навпаки, за виконавчим провадження, сума із вказаного рахунку була переведена через Ленінське ВДВС ММУЮ на рахунок банку, у зв'язку з чим державним виконавцем винесена постанова від 6 лютого 2014 року про закінчення виконавчого провадження.

На звернення ОСОБА_2 27 лютого 2014 року щодо видачі їй довідки про припинення дії договору, у зв'язку із повним погашенням нею заборгованості, 13 березня 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» відмовив у видачі такої довідки посилаючись на відсутність відомостей щодо переведення на його користь грошей.

Отже, установивши такі факти, суд у порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України невірно визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, не врахував положення ст. ст. 526, 530, 598-599, 1049, 1054 ЦК України й необґрунтовано та передчасно задовольнив позов ОСОБА_2.

При цьому, місцевий суд помилково вважав, що зобов'язання за договором є припиненими, так як за рішенням суду достроково стягнуто тіло кредиту.

Між тим, правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду України у справі за №6-1206цс15, передбачено, що позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Тому, виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слідує, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заборгованість за кредитним договором можливо вважати зарахованою на користь банка з моменту відкриття позивачкою банківського рахунку, внесення на нього коштів та видачу доручення банку на їх списання в рахунок кредитної заборгованості, а відтак, у банка є право на отримання від позичальника процентів, нарахованих за користування кредитними коштами у період з часу нарахування дострокової заборгованості, і по фактичне виконання зобов'язань, у випадку підтвердження відмови кредитора у його прийнятті, тобто з 12 липня 2013 року по 29 листопада 2013 року.

Вказаним обставинам суд першої інстанції оцінки не дав та припустився помилки щодо визначення моменту припинення зобов'язань за кредитним договором.

Щодо зобов'язання нотаріуса зняти обмеження, то місцевий суд розглянув ці вимоги без участі зазначеної особи при розгляді справи, чим порушив її права та інтереси.

Вимоги щодо стягнення збитків на користь позивачки також не можуть бути задоволені, виходячи із того, що вирішення питання про припинення дії кредитного договору було передчасним, а вимоги щодо несвоєчасності прийняття кредитором виконаного зобов'язання позивачкою не заявлялися, а тому не мають причино-слідчого зв'язку із пред'явленими нею збитками.

За такого, рішення суду першій інстанції з підстав, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового, за яким в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа Ленінський ВДВС ММУЮ, про зобов'язання припинити дію кредитного договору і зняти обтяження, стягнення збитків - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча

Судді