Справа № 263/4604/15-ц Провадження № 2/263/1705/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25травня 2015 року. м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Скриниченко Т.І., при секретарі Чертовій О.С.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Апалько Марини Юхимівни до ОСОБА_3 та Маріупольського міського центру зайнятості про визнання трудового договору припиненим та зняття його з реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 та Маріупольського міського центру зайнятості про визнання трудового договору припиненим та зняття його з реєстрації. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено трудовий договір 01.03.2012 року на невизначений термін, на підставі наказу від 01.03.20132 року відповідач ОСОБА_3 була призначена на посаду секретаря-референта позивача. Зазначений договір було зареєстровано у Маріупольському міському центрі зайнятості 02.03.2012 року. Відповідач ОСОБА_3 з 29.03.2015 року перебувала у відпустці та у березні 2015 року надіслала з Чехії на ім'я позивача заяву про її звільнення за власним бажанням з 30.03.2015 року. Наказом позивача № 1/01-03 від 30.03.2015 року ОСОБА_3 була звільнена та внесено запис до трудової книжки, здійснені усі розрахунки. При звернені до центру зайнятості для зняття трудового договору з реєстрації позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутня відповідач ОСОБА_3 та для здійснення зняття з реєстрації необхідна присутність усіх сторін договору. У зв'язку з тим, що фактично трудові відносини припинені, відповідач ОСОБА_3 відсутня на території України, позивач вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом та просить визнати трудовий догвір від 01.03.2012 року, зареєстрований у центрі зайнятості 02.03.2015 року розірваним з 30.03.2015 року та зобов'язати Маріупольський міський центр зайнятості зняти його з реєстрації.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим відправленням за місцем реєстрації відповідача. Відповідно до заяви матері відповідача зазначено, що вручити судовий виклик неможливо у зв'язку з тим, що відповідач на цей час перебуває за межами України у Чехії.

Від представника відповідача Маріупольського міського центру зайнятості до суду надійшла заява про визнання позовних вимог у частині, які пред'явленні до центру зайнятості, а саме щодо зобов'язання здійснити зняття з реєстрації трудовий договір та проханням розглянути справу у відсутність представника відповідача.Також зазначено, що правільне найменування відаовідача - Маріупольський міський центр зайнятості.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що між позивачем приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Апалько М.Ю. та відповідачем ОСОБА_3 01.03.2012 року було укладено безстроковий трудовий договір 01.03.2012 року , який було зареєстровано в Маріупольському міському центрі зайнятості 02.03.2012 року за № 1. За умовами трудового договору ОСОБА_3 було прийнято на посаду секретаря-референту, про що у трудовій книзі зроблено запис під №44 від 01.03.2012 р.

На підставі заяви ОСОБА_3 про звільнення за власним бажанням з 30.03.2015 року, яка надійшла на адресу позивача з Чехії, 30.03.2015 року видано наказ про звільнення відповідача на підставі ст.38 КЗпроП України.

Станом на момент подачі позову до суду 23.04.2015р. трудовий договір від 01.03.2012 року не знятий з реєстрації. Відповідач ОСОБА_3 виїхала з м.Маріуполя без припинення вказаного трудового договору та його зняття з реєстрації у Маріупольському міському центрі зайнятості, в наслідок того, що місце знаходження найманого працівника позивачу не відоме, та остання не може припинити укладений безстроковий трудовий договір та зняти його з реєстрації у центрі зайнятості, порушуються права позивача.

Відповідно до ст.24 КзпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін.

Із змісту ст.21 КЗпП України випливає, що трудовий договір є двох стороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов'язки. Інші суб'єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством. Відповідно до п.4 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38,39) з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статі 40,41),

У випадку виникнення трудового спору між власником і найманим працівником, їх розгляд безпосередньо здійснюється у суді відповідно до п.2 ст.22 КЗпП України.

Відповідно до роз'яснень Міністерства праці та соціальної політики України від 30.06.2005 року за №. 06-К 29121/14 та від 09.11.2004 року за № 06-2/233 зняття з реєстрації трудового договору в державній службі зайнятості здійснюється виключно відповідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики 08.06.2001 за №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 за №554/5745 і тільки в присутності двох сторін , які уклали між собою даний договір.

За відсутності однієї зі сторін трудових відносин, зняття з реєстрації трудового договору, можливе лише за умови, якщо до центру зайнятості буде подано рішення суду, яке набрало законної сили, щодо припинення дії такого договору або визнання його таким, що втратив силу. Також, зняття з реєстрації трудового договору, за відсутності однієї зі сторін трудових відносин, можливе у разі розірвання трудового договору за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених КЗпП України (в тому числі у випадку прогулу відповідно п.4 ст.40 КЗпП України) та в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 №1168 «Деякі питання застосування законодавства про працю фізичною особою, яка використовує найману працю».

Судом вважається доведеним, що трудові відносини між сторонами фактично припинені. Разом з тим, розірвавши трудові відносини з відповідачем ОСОБА_3 в порушення вимог п.6 "Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 червня 2001 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до центру зайнятості для зняття з реєстрації трудового договору відповідач не з'явився, чим порушив трудові права позивача. Наявність зареєстрованого у центрі зайнятості трудового договору перешкоджає позивачу здійсненню своєї діяльності.

Таким чином, порядок і умови реєстрації трудового договору між фізичною особою і працівником та зняття його з реєстрації в разі припинення регламентуються наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001р. «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за 554/5745 27.06.2001р.(із змінами та доповненнями).

Разом з тим, в зазначеному нормативно-правовому документі не існує положень, які б регулювали правовідносини зняття з реєстрації трудового договору в разі ухилення працівника від розірвання трудового договору та явки до державної служби зайнятості. Відсутні такі приписи й серед умов укладеного між позивачкою та відповідачем трудового договору.В такому випадку суд вважає за необхідне керуватися аналогією закону та п.7 трудового договору, де зазначено, що при вирішенні питань, не передбачених цим договором, сторони повинні керуватися загальними нормами законодавства про працю України.

Таким чином, оскільки позивач зверталася в міський центр зайнятості з вимогою про зняття трудового договору з реєстрації, відповідач ухиляється від вжиття заходів до зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості, вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Беручи до уваги встановлені факти, та враховуючи ту обставину, що відповідач на даний час позбавлена можливості з'явитися до Маріупольського міського центру зайнятості для зняття трудового договору з реєстрації, суд прийшов до висновку, що визнання трудового договору розірваним має для позивача юридичне значення, оскільки пов'язано із питанням здійснення її діяльності та є необхідним зобов'язати Маріупольський міський центр зайнятості зняти з реєстрації вищезгаданий трудовий договір без присутності працівника, тому є необхідні підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21,36,36 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Апалько Марини Юхимівни до ОСОБА_3 та Маріупольського міського центру зайнятості про визнання трудового договору припиненим та зняття його з реєстрації задоволити.

Визнати трудовий договір, укладеного 01 березня 2012 року між приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Апалько Мариною Юхимівною та найманим працівником ОСОБА_3, зареєстрований 02 березня 2012 року за №1 у Маріупольського міського центру зайнятості, розірваним з 30 березня 2015 року.

Зобов'язати Маріупольський міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір, укладений 01 березня 2012 року між приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Апалько Мариною Юхимівною та найманим працівником ОСОБА_3, зареєстрований 02 березня 2012 року за № 1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.І.Скрипниченко