Справа № 135/1480/15-ц
Провадження у справі № 2/135/468/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого - судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря Білодіда П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ладижин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 29 квітня 2006 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 22.02.2011 рішенням Ладижинського міського суду, однак від даного шлюбу 10.10.2006 народилася донька ОСОБА_3, яка проживає разом з нею. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, просить на свою користь стягнути аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмір 500 грн, щомісячно, до виповнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, змінені позовні вимоги в сумі 500 грн визнав у повному обсязі.

Взявши до уваги, що сторони скористались своїми правами, що передбачені ст.158 ч.2 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів, що містяться у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи проживають вони окремо від дитини, оскільки це не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини можуть присуджуватись у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).

Згідно із ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі, який був розірваний 22.02.2011 рішенням Ладижинського міського суду, 10.10.2006 року народилася донька ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про народження серія 1-АМ №050131, яке видане 18 жовтня 2006 року Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області (а.с. 10).

Сторонами спору було визнано ту обставину, що їх спільна дитина проживає біля матері, а також те що матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання сина відповідач не надає, офіційно не працює, а відтак у розумінні правил ст.61 ЦПК України такі обставини доказуванню не підлягає.

З огляду на викладене, а також з урахуванням обставин, що передбачені ст.182 СК України, суд дійшов до висновку, що відповідач, будучи працездатною особою, має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у запропонованому позивачем розмірі в сумі 500 гривень щомісячно, оскільки належних та допустимих доказів, які б вказували на неможливість виконання покладеного на нього законодавцем обов'язку щодо утримання своєї неповнолітньої дитини він суду не надав.

Крім того, відповідач позов визнав.

На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.367 ЦПК України, суд допускає до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір , від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Керуючись ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. ст. 10, 58 - 61, 88, 158, 169, 209, 212-215, 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви - 17 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 487,20 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: