Справа № 289/2152/15-ц
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015 року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Сіренко Н.С.,

при секретарі Галькевич Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним зобов'язань, покладених на нього рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.08.2014 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.06.2014 р., до досягнення дитиною повноліття.

Внаслідок ухилення від сплати аліментів виникла заборгованість, яка станом на 01.11.2015 року становить 7 798 грн. 12 коп., з них на користь стягувачки аліментів 2983 грн. 32 коп., та на користь Державного бюджету України 2134 грн. 80 коп.

Представник відділу ДВС Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області у судове засідання не з'явився, про час та місце його розгляду був повідомлений, суду надано заяву про розгляд справи у його відсутність.

Розглянувши подання та додані до нього матеріали суд прийшов до наступного.

Відповідно до частини першої статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Такі обмеження встановлені, зокрема, Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", згідно з пунктом 5 частини першої та частиною другою статті 6 якого громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов'язань.

Судом зясовано, що на виконанні у відділі ДВС Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області перебуває виконавчий лист за рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.08.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.06.2014 р., до досягнення дитиною повноліття (а.с.5).

Боржник ОСОБА_5 має заборгованість по виконавчому листу, виданого на виконання зазначеного рішення, яка станом на 01.11.2015 року становить 7798 грн. 12 коп., з них на користь стягувачки аліментів 2983 грн. 32 коп., та на користь Державного бюджету України 2134 грн. 80 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам (а.с.3).

Згідно п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Натомість ані в поданні, ані в матеріалах судової справи будь-яких доказів ухилення боржника від виконання зобов'язань не міститься.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Зазначена позиція викладена Верховним Судом України у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України». Зокрема, в цьому листі зазначається, що ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» допускає такі випадки обмеження свободи пересування як «особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням».

Таким чином Закон, який безпосередньо регулює порядок в'їзду в Україну і виїзду за кордон, такої підстави для тимчасової заборони, як наприклад «особа є боржником, у виконавчому проваджені» чи «невиконання судового рішення» чи «до виконання зобов'язань» не містить.

Закон чітко вказує на те, що для можливості встановлення заборони повинен мати місце факт «ухилення» від виконання, а не неможливість виконати рішення з інших причин (наприклад відсутність коштів або майна).

За таких умов, з огляду на те, що суд негайно розглядає подання, а державним виконавцем не надано достатньо доказів на підтвердження вимог свого подання, суд вважає за необхідне відмовити йому у задоволенні подання про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року, ст.ст. 197, 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Радомишльського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6