Провадження № 2о/522/329/15
УХВАЛА

22.09.2015 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Нікітіна С.Й., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності до певної національності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення - факт її польської національності.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Вказана норма не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту національності.

Викладений перелік справ, що розглядаються у порядку окремого провадження, не є вичерпним, але доповнюватися він може лише законом.

Зі змісту зазначених вище норм вбачається, що суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника правові наслідки.

Як зазначено у заяві, поданій від імені ОСОБА_1, встановлення даного факту необхідно заявнику, так як для неї є важливим збереження етнічного походження.

Вказане обґрунтування свідчить про те, що встановлення факту національності не тягне для заявника правових наслідків, тобто не має юридичних наслідків.

Крім того, ОСОБА_1 вказує на те, що встановлення даного факту потрібно їй для отримання «Карти поляка».

Однак, чинне законодавство України не містить норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи.

Крім того, заявником не надано документів, які б підтверджували, що встановлення факту її національності породжує для заявника правові наслідки, які передбачені іноземним законодавством, тому дана заява не підлягає судовому розгляду.

Крім того, звернення заявника до суду в порядку окремого провадження підтверджує факт відсутності будь якого спору з приводу її національності.

Зі змісту ч. 2 ст. 256 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявником у заяві не зазначено виникнення, зміна чи припинення, яких особистих чи майнових його прав залежить від встановлення факту національності.

Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

Відповідно до діючого законодавства, оскарження відмови органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис до суду проводиться у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів та порядок оскарження відмови у внесенні таких змін.

Відповідно до ст. 122 ч. 2 п. 1 суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Оскільки встановлення факту національності не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а оскарження відмови органу реєстрації актів громадянського стану внести зміни до актового запису здійснюється у порядку адміністративного судочинства, суддя вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за її заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122 ч. 2 п.1, 256 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту національності, оскільки заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

СУДДЯ:

22.09.2015