У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Мартинюка В.І., НаумчукаМ.І.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Крупного Олексія Григоровича, який діє від імені публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», на рішення апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулось до суду з указаним позовом. Зазначало, що 22 лютого 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 26 000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних строком на 120 місяців. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує зобов'язання за кредитним договором, просило стягнути з боржника та поручителя заборгованість за кредитним договором, як із солідарних боржників.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 лютого 2014 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 22 лютого 2008 року № ФВ18-3/08 у розмірі 247 100 грн 03 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 22 лютого 2008 року № ФВ18-3/08 станом на 24 червня 2015 року в розмірі 24 605,20 доларів США, що еквівалентно 529 644 грн 65 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 22 515,48 доларів США, що еквівалентно 484 661 грн 91 коп., по процентах - 2 089,72 доларів США, що еквівалентно 44 982 грн 73 коп., пені - 40 785 грн 68 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Крупний О.Г., який діє від імені ПАТ АБ «Укргазбанк», звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позову скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов та стягуючи з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 247 100 грн, суд першої інстанції виходив із неналежного виконання боржником ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором, тому вважав, що вона підлягає стягненню на користь банка як із нього, так і з поручителя.

Ухвалюючи нове рішення у справі, суд апеляційної інстанції виходив із того, що укладення між банком та боржником ОСОБА_3 додаткової угоди від 16 лютого 2009 року до кредитного договору в частині зміни порядку зарахування платежів за кредитним договором призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, у зв'язку з чим порука ОСОБА_4 припинилась на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України. Із ОСОБА_3 підлягає стягненню тіло кредиту і проценти у доларах США (із зазначенням гривневого еквіваленту станом на дату вирішення спору), а також пеня у гривні. Відмовляючи в позові в частині стягнення штрафу за п. 4.2 договору іпотеки, апеляційний суд виходив із того, що вимог іпотекодавця ОСОБА_4 щодо неналежного виконання ним умов іпотечного договору пред'явлено не було, тому ця вимога не підлягає задоволенню.

Проте повністю погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судами встановлено, що 22 лютого 2008 року між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 18-3/08, за умовами якого останньому надано споживчий кредит у розмірі 26 000 доларів США строком на 120 місяців із сплатою 12,5 % річних за користування кредитним коштами.

22 лютого 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки, за умовами якого останній зобов'язався перед банком нести солідарну з ОСОБА_3 відповідальність за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № 18-3/08 від 22 лютого 2008 року.

Станом на 31 березня 2012 року розмір строкової заборгованості за кредитом складав 15 383,17 доларів США, простроченої заборгованості за кредитом - 7 132,31 доларів США, простроченої заборгованості за процентами - 2 089,72 доларів США, пені за несвоєчасну сплату процентів - 28 839 грн 49 коп., пені за несвоєчасну сплату кредиту - 11 946 грн 19 коп., а всього - 24 605,20 доларів США та 40 785 грн 68 коп.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до п. 2.6 договору поруки кредитор зобов'язаний повідомити поручителя в письмовій формі про внесення до договору будь-яких змін та доповнень стосовно розміру суми кредиту, розміру процентної ставки за користування кредитом, строків виконання зобов'язань щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

За змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Як встановлено судами, 16 лютого 2009 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 22 лютого 2008 року № 18-3/08, за умовами якої, зокрема, визначено новий порядок погашення заборгованості за кредитом, а саме: з моменту укладення цієї додаткової угоди всі отримані від позичальника кошти направляються банком в першу чергу для оплати простроченої суми комісійних платежів, потім - простроченої заборгованості за процентами за кредит, потім - простроченої заборгованості за кредитом, потім - строкової заборгованості за нарахованими комісіями, потім - строкової заборгованості за процентами за кредит, потім - строкової заборгованості за кредитом.

Як убачається із п. 3.3.8 кредитного договору від 22 лютого 2008 року № 18-3/08 позичальник зобов'язується кошти для погашення заборгованості в першу чергу направляти для оплати простроченої заборгованості за процентами за кредит, потім - простроченої заборгованості за кредитом, потім пені, потім строкової заборгованості за процентами за кредит. Сума, що залишилася, направляється для погашення кредиту.

Таким чином, зміни в порядку погашення заборгованості після укладення між банком та боржником додаткової угоди до кредитного договору, які могли вплинути на збільшення обсягу відповідальності поручителя, відбулись у частині погашення прострочених та поточних сум комісій.

Як випливає із кредитного договору, нарахування комісії передбачено лише за відкриття позичкового рахунку (у розмірі 1% від суми кредиту). Зазначена комісія підлягала сплаті до моменту отримання кредиту (п. п. 1.2., 3.3.2 кредитного договору).

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не мотивував, як саме зміна порядку погашення заборгованості за кредитним договором призвела до збільшення відповідальності поручителя із урахуванням умов кредитного договору та додаткової угоди до нього; не з'ясував, чи була сплачена комісія за відкриття позичкового рахунку до укладення додаткової угоди, чи нараховувалась комісія за кредитним договором після укладення додаткової угоди до нього, та дійшов передчасного висновку про припинення поруки на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України. Апеляційним судом не враховано, що збільшення обсягу відповідальності поручителя у зв'язку із зміною порядку погашення заборгованості могло мати місце лише у випадку, коли заборгованість по комісії, вказаній у п. 1.2 кредитного договору, існувала на час укладення додаткової угоди до нього, оскільки інші комісії умовами кредитного договору передбачені не були, дані про їх нарахування у справі відсутні.

Наведені порушення апеляційним судом норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому рішення апеляційного суду в частині відмови в позові до поручителя ОСОБА_4 не можна визнати законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим воно підлягає скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до цього суду.

В іншій частині рішення апеляційного суду відповідає вимогам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про те, що в позовній заяві банк просив стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 31 березня 2012 року, а апеляційний суд помилкового вказав про стягнення такої станом на 24 червня 2015 року підлягають відхиленню. Апеляційним судом станом на 24 червня 2015 року застосовано курс долара США до гривні по заборгованості, яку просив стягнути позивач і яка визначена ним на 31 березня 2012 року, а не стягнуто заборгованість по кредиту на цей день. Таке не позбавляє позивача права на пред'явлення нового позову про стягнення заборгованості за період після 31 березня 2012 року.

Керуючись статтями 336, 337, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу КрупногоОлексія Григоровича, який діє від імені публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2015 року в частині відмови в позові публічному акціонерному товариству акціонерному банку «Укргазбанк» до ОСОБА_4 скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до цього суду.

В іншій частині рішення апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

О.В.Кадєтова

В.І.Мартинюк

М.І. Наумчук