УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації про визнання протиправними і скасування рішень відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації про покладення на відділ освіти обов'язку щодо відновлення викладання варіативної складової в навчальних закладах Борзнянського району з внесенням відповідних змін до робочих навчальних планів з метою проведення повноцінного фінансування варіативної складової, як невід'ємного компонента загальної середньої освіти; притягнення начальника Борзнянського районного відділу освіти до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов'язків і перевищення повноважень; визнання недійсним наказу відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації від 28 квітня 2014 року № 69,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 24 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, який уточнила під час розгляду справі, і остаточно просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації (далі - Відділ освіти), що стосуються зменшення розміру надбавок і скасування доплат;

- покласти на Відділ освіти обов`язок щодо відновлення викладання варіативної складової в навчальних закладах Борзнянського району з внесенням відповідних змін до робочих навчальних планів з метою проведення повноцінного фінансування варіативної складової, як невід`ємного компонента загальної середньої освіти;

- притягнути начальника Борзнянського районного відділу освіти до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків і перевищення повноважень;

- визнати недійсним наказ відділу освіти Борзнянської райдержадміністрації від 28 квітня 2014 року № 69.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 23 квітня 2014 року Відділ освіти видав наказ № 65 «Про зміну істотних умов оплати праці педагогічних працівників та працівників бібліотек», відповідно до якого з 26 червня 2014 року зменшено надбавки педагогічним працівникам загальноосвітніх навчальних закладів м. Борзни.

Позивач зазначала, що Відділ освіти не мав права на зменшення надбавок з 26 червня 2014 року в силу положень ст.ст. 2-1, 22 ч. 2 КЗпП України, ст. 21 ч. 3 Закону України «Про оплату праці», якими забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

Вважала, що диференціація надбавок для педагогічних працівників загальноосвітніх навчальних закладів міста Борзни та інших загальноосвітніх навчальних закладів (шкільних опорних округів, І-ІІІ ступенів, І-ІІ ступенів та І ступеня), а також для педагогічних працівників дошкільних навчальних закладів міста Борзни та інших дошкільних навчальних закладів, яку встановлено наказом відділу освіти, обмежила права педагогічних працівників сільської місцевості, а тому є дискримінацією за ознакою місця проживання.

Також позивач вказала, що всупереч приписам п.3 ст. 247 КЗпП України, п.3 ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», вищенаведені накази відділу освіти не було узгоджено з виборним органом профспілкової організації.

З наведених підстав та у зв'язку зі скаргами працівників закладів освіти Борзнянського району, зумовленими неправомірними рішеннями Відділу освіти про зменшення надбавок і скасування деяких видів доплат, а також через неможливість працівників особисто захистити свої права в суді через побоювання тиску й інших негативних наслідків із боку адміністрації, позивач, як депутат Борзнянської районної ради, звернулась до суду з указаним позовом, який просила задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 24 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини та, керуючись положеннями ст. ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст. ст. 231, 232 КЗпП України, дійшли обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4, як депутат місцевої ради, не є суб'єктом тих прав, свобод та інтересів, з приводу яких виник спір та пред'явлено позов, а тому є неналежною стороною у цій справі та не має цивільної процесуальної правосуб'єктності.

Доводи касаційної скарги стосовно того, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою факт звернення до суду позивачкою в той час, коли вона обіймала посаду заступника голови Борзнянської районної організації Профспілки працівників освіти і науки України, а на час прийняття протиправних рішень Відділом освіти (квітень, серпень 2014 року) очолювала її, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що позов пред'явлено саме від імені фізичної особи, а не від Борзнянської районної організації Профспілки працівників науки і освіти України.

Суд також правильно послався на положення п. 8 ч.1 ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», п. 8 ч. 1 ст. 247 КЗпП України та п. 6.6 Статуту профспілки працівників освіти і науки України, якими передбачено право профспілок представляти інтереси працівників за їх дорученням під час розгляду індивідуальних трудових спорів та у колективному трудовому спорі, сприяти їх вирішенню, дійшовши обґрунтованого висновку, що матеріали та обставини цієї справи не місять таких підстав.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень, та зводяться до незгоди заявника з їх оцінкою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

Т.О. Писана