КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-253/2004
Провадження № 2-др/552/6/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 року Київський районний суд м. Полтава у складі головуючого судді Миронець О.К., при секретарі Масцевій А.П., за участі відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №2-1277/2002 за позовом Управління житлово-комунального господарства Полтавського міськвиконкому до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_1 про переселення на час проведення робіт по демонтажу споруди та по зустрічному позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до УЖКГ про надання іншої благоустроєної квартири, за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1 до Полтавського міськвиконкому, Київського райвиконкому м.Полтави про визнання частково незаконним рішення Полтавського міськвиконкому та про надання благоустроєних квартир, місця під гараж, стягнення вартості частини будинку та заселених насаджень, зустрічними позовними заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до Полтавського міськвиконкому, Київського райвиконкому, УЖКГ та підприємства Полтававодоканал про визнання неправомірним будівництва водонапірної башти системи Шухова, про приватизацію земельної ділянки та компенсації її вартості у звязку з вилученням. Свою заяву обґрунтовує тим, що однієї з її вимог було надання їй благоустроєного житла, оскільки дане питання було предметом розгляду в суді, але рішення в цій частині не ухвалено.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 свою заяву підтримала та просила суд ухвалити додаткове рішення.

Відповідач ОСОБА_2 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили суд задовольнити заяву ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_5 просили суд відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки пропущені строки на подачу відповідної заяви.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 31.07.2002 року зобовязано Полтавське обласне державне підприємство Полтававодоканал компенсувати ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по 3771 гривень компенсації за знесену будівлю та зелені насадження, зобовязано ДП Полтававодоканал придбати для ОСОБА_4 однокімнатну благоустроєну квартиру, зобовязати виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради виділити ОСОБА_7 місце під гараж в межах мікрорайону знаходження виділеної їй квартири по вулиці Пушкіна,101 м. Полтави, зобовязати виконавчий комітет Київської районної в м.Полтаві ради безоплатно передати ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 земельні ділянки в розмірах, встановлених ст.121 ЗКУ із земель державної та комунальної власності. В задоволенні решти вимог ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 08.10.2002 року з вищевказаного рішення виключено зобовязання виконкому про надання ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_4 земельних ділянок в розмірах встановлених ст.121 ЗК України із земель державної або комунальної власності.

Дані рішення були ухвалені на підставі норм цивільно-процесуального кодексу України в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України в редакції 1963 року суд, що постановив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи постановити додаткове рішення у випадках:

1) якщо відносно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не постановлено рішення;

2) якщо суд, розв'язавши питання про право, не зазначив точно розміру присудженого стягнення або які дії треба виконати;

3) якщо суд не вказав про негайне виконання рішення у випадках, передбачених статтею 217 цього Кодексу;

4) якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання про постановлення додаткового рішення може бути порушене на протязі десяти днів з дня постановлення рішення.

Після постановлення вищевказаного рішення пройшло більше 10 років, на даний час діє новий Цивільно-процесуальний кодекс України, але оскільки рішення було прийнято на підставі норм ЦПК України 1963 року, тому і питання ухвалення додаткового рішення необхідно вирішувати на підставі норм законодавства, яке діяло на той час. Отже, за таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропустила 10 денний строк на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення, про поновлення пропущеного строку не заявляла.

Крім того, слід зазначити, що рішення Київського районного суду м. Полтави від 31.07.2002 року по всім вимогам ОСОБА_1 ухвалено, отже підстави для ухвалення додаткового рішення про виділення ОСОБА_1 квартири відсутні.

Керуючись ст.214 ЦПК України (в редакції 1963 року) ,суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її заяви про ухвалення додаткового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Миронець О. К.