Справа № 760/3493/14-ц
№2-112/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року Солом?янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Український Експертний Центр" про визначення порядку користування квартирою, стягнення коштів, а також зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в її інтересах та в інтересах її неповнолітнього сина ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_4 та Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_5 і просила встановити порядок користування квартирою. У відповідності до останньої редакції позовних вимог від 24.12.2015р. просила виділити її сину у користування як власнику 1/2 частини у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 кімнату площею 20,0 кв. метрів з лоджією, іншому співвласнику - ОСОБА_3 - кімнату площею 17,4 кв. м з лоджією, залишивши третю житлову кімнату площею 25,5 кв. метрів та інші допоміжні приміщення квартири у спільному користуванні співвласників.

З урахуванням визначення порядку користування квартирою Позивач також просить зобов'язати балансоутримувача будинку Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший Український Експертний Центр" відкрити окремі особові рахунки по сплаті комунальних послуг на ім'я співвласників квартири.

Крім того, Позивач просить стягнути з ОСОБА_3 половину понесених нею витрат на утримання квартири в розмірі 10444,33 гривень.

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що у відповідності до договору дарування від 24 грудня 2012 року ОСОБА_6 подарував своєму синові ОСОБА_2 1/2 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1.

Інша 1/2 частина у праві власності на квартиру належить Відповідачу ОСОБА_3 на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 07.07.2011р.

ОСОБА_1, як мати малолітнього ОСОБА_2, вказує, що у неї, склались неприязні стосунки з Відповідачем, спільного рішення щодо порядку користування квартирою вони не мають, Позивач просить вирішити дане питання у судовому порядку.

Крім того, Позивач вказує, що у з моменту визнання за Відповідачем права власності на 1/2 частку квартири вона жодного разу не сплатила за комунальні послуги, всі витрати несе виключно Позивач, у зв'язку з чим за період з серпня 2011 року по грудень 2013 року Відповідач має компенсувати їй половину сплачених коштів, яка згідно з розрахунком Позивача складає 10444,33 гривень.

До початку розгляду справи по суті Відповідачем через представника подано зустрічний позов, згідно з яким ОСОБА_3 просила в порядку визначення порядку корисутваня квартрою житлову кімнату площею 20,0 кв. метрів виділити саме їй, а кімнату площею 17,4 кв.м - іншому співвласнику - Позивачу.

У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав.

Представник Відповідача підтримав зустрічний позов. Крім того, заперечував проти стягнення з ОСОБА_3 коштів, сплачених ОСОБА_1 за комунальні послуги, посилаючись на те, що ОСОБА_3 фактично у квартирі не проживала внаслідок чинення їй перешкод у цьому зі сторони ОСОБА_1, що підтверджується рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25 листопада 2013 року про вселення ОСОБА_3 у квартиру, яке було виконане лише 31 жовтня 2014 року.

Представник ТОВ "Перший Український Експертний Центр" у судове засідання представника не направив.

Заслухавши пояснення Сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що зустрічні позови підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 24.12.2012р. малолітньому ОСОБА_2 належить 1/2 частка у праві власності на квартиру АДРЕСА_1.

Батьками неповнолітнього ОСОБА_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Інша 1/2 частки у праві власності на вказану квартиру належать ОСОБА_3 на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 07.07.2011р.

Спільна квартира, як вбачається з технічного паспорту, має загальну площу в розмірі 115,1 кв. метри, з яких 63,5 кв.м - це жила площа. Житлова площа складається з трьох кімнат площею 20,0, 17,4 та 25,5 кв.метрів. Окрім того, в квартирі розміщений коридор (25,5 кв.м), ванна (8,0 кв.м), вбиральня (2,5 кв.м), кухня (14,4 кв.м) та дві лоджії (0,7 та 0,5 кв.м). (а.с.125-126)

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

У судовому засіданні встановлено і Сторонами не заперечується, що на сьогодні відсутня домовленість між сторонами щодо порядку користування квартирою.

У відповідності до законодавства кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Встановлено, що частки співвласників у праві власності на квартиру є рівними, а отже, на нього припадає 31,75 кв. метри житлової площі.

Як Позивач, так і Відповідач спільні у своїх позиціях щодо необхідності визначення для кожного з них однієї з двох кімнат площею 20,0 кв.м або 17,5 кв.м (з відповідною примикаючою лоджією) та залишенням у спільному користуванні усіх інших приміщень квартири, в тому числі - житлової кімнати площею 25,5 кв.м.

Разом з тим позиції Сторін різняться в тому, що і Позивач, і Відповідач вимагають визначення у своє користування більшої за площею кімнати (20,0 кв.м).

В даному випадку суд враховує, що кімнати запропоновані Сторонами для визначення їм у користування за своєю площею не перевищують ідеальних часток співвласників у праві спільної власності, а тому суд вважає можливим саме таким чином визначити порядок користування квартирою.

Визначаючи сторону, в користування якої слід передати кімнату з більшою площею (20,0 кв.м) суд виходить з положень міжнародного законодавства з питань захисту прав дитини.

Так, у відповідності до ст.25 Загальної декларації прав людини (1948) діти мають право на особливе піклування і допомогу. Принципом 8 Декларації прав дитини (1959) визначено, що дитина повинна за будь-яких обставин бути серед тих, хто першим отримує захист і допомогу.

Таким чином, враховуючи, що права Сторін на користування квартирою є рівними, пріоритет у праві користування кімнатою більшого розміру суд надає неповнолітньому співвласнику - ОСОБА_2 - для забезпечення найбільш сприятливих умов для його розвитку, навчання та проживання, в тому числі у зв'язку з необхідністю проживання разом з ним його батьків (або одного з них).

У зв'язку з визначенням порядку користування квартирою двома співвласниками суд вважає можливим задовольнити вимоги також і щодо відокремлення їх особових рахунків на сплату комунальних послуг та зобов'язання балансоутримувача будинку - ТОВ "Перший Український Експертний Центр" укласти відповідні договори окремо з кожним співвласником з цього приводу.

Що стосується вимог Позивача ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 половини витрат, понесених нею на оплату комунальних послуг в період з серпня 2011 року по грудень 2013 року, то суд в даному випадку враховує, що ОСОБА_2, в інтересах якого заявлений позов, набув право власності на 1/2 частину квартири лише з 24.12.2012р., а тому вимоги про стягнення коштів сплачених на утримання квартири за період до зазначеної дати не відповідають його правам.

Крім того, як встановлено рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25.11.2013р., яке набрало чинності 04.02.2014р., ОСОБА_3 не мала можливості користуватись належним їй майном (1/2 квартири АДРЕСА_2) з вини ОСОБА_1, яка чинила перешкоди їй у цьому. Виконавче провадження в частині вселення ОСОБА_1 у квартиру було закінчене у зв'язку з виконання рішення лише 31.10.2014р.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 коштів, сплачених за комунальні послуги та утримання майна в період, в який Відповідач не мала змоги користуватись житлом у повному обсязі з вини Позивача, суд вважає безпідставними.

Керуючись статтями 321, 368 Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визначити наступний порядок користування власниками квартирою АДРЕСА_1

- виділити співвласнику ОСОБА_2 у користування житлову кімнату площею 20,0 квадратних метрів та прилягаючу до неї лоджію;

- виділити співвласнику ОСОБА_3 у користування кімнату площею 17,4 квадратних метрів та прилягаючу до неї лоджію;

- залишити у спільному користуванні усіх співвласників квартири наступні приміщення: житлову кімнату площею 26,1 квадратних метрів, кухню площею 14,4 квадратних метрів, ванну площею 8,0 квадратних метрів, вбиральню (поєднану) площею 2,5 квадратних метрів, коридор площею 25,5 квадратних метрів.

Розділити особові рахунки по оплаті вартості комунальних послуг, які надаються співвласникам квартири за адресою: АДРЕСА_3, та зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший Український Експертний Центр" відкрити окремі особові рахунки по сплаті комунальних послуг на ім'я співвласників квартири у відповідності із встановленим порядком користування квартирою.

У задоволенні майнових вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: