Категорія 27Доповідач Медяний В. М.
У Х В А Л А

Апеляційного суду Вінницької області

від "18" травня 2015 р.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого судді: Медяного В.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Копаничук С.Г.,

при секретарі: Агеєвій Г.В.,

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника КС «Партнер» - Олійник І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області справу за поданням головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Янечик Алли Анатоліївни про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань у цивільній справі за позовом Кредитної спілки "Партнер" до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Янечик А.А. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань (а.с.97-98).

Посилається на те, що на примусовому виконанні у Ленінському відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчих документів про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь юридичних осіб у сумі 338 888,43 грн.

04.07.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для самостійного виконання до 09.07.2013 року. Проте, у зазначений строк добровільно виконавчий документ виконано не було.

Згідно відповідей з установ, наданих на запит державного виконавця за боржником зареєстровано транспортний засіб, що є предметом застави ПАТ КБ «Надра» та який оголошено в розшук на підставі постанови про розшук майна боржника від 14.03.2014 року. Також інформації до ДПС України про номери рахунків ОСОБА_2, відкритих у банківських та інших фінансових установ України не надходило, а інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстрована квартира в АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до листа з Державної міграційної служби України у Вінницькій області ОСОБА_2 був документований паспортними підрозділами Вінницької області паспортами громадянина України для виїзду за кордон, які діють та знаходяться у власника.

Заборгованість ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» та КС «Партнер» залишається непогашеною. Будь-які дії спрямовані на погашення вказаної заборгованості боржником не приймаються. А тому, державний виконавець вважає, що боржник має нерегульовані договірні зобов'язання, що виключає можливість вихати за межі України. Крім того, до відділу надійшла заява представника КС «Партер» про звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження особи(боржника) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2014 року задоволено подання головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Янечик А.А. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань. Тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань по рішеннях суду (а.с.121-122).

В апеляційній скарзі скаржник - ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції від 11 листопада 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання державного виконавця відмовити. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права (а.с.141-142).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, що з'явилися до суду, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду від 03 жовтня 2014 року скасуванню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування

Задовольняючи подання державного виконавця щодо обмеження у праві виїзду за межі України відносно боржника ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що на примусовому виконанні в Ленінському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження № 42388374 про стягнення з ОСОБА_2 на користь юридичних осіб заборгованості на загальну суму у розмірі 338 888,43 грн.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 від 23.08.2013 року велика заборгованість виникла внаслідок аварії і ремонту автомобіля та через важкий стан здоров'я батьків дружини, що свідчить про обізнаність боржника з приводу наявності відносно нього даного виконавчого провадження.

Згідно довідки МРЕВ УДАІ УМВС України у Вінницькій області за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб Toyota Rav - 4, 2008 року випуску, який є предметом застави ПАТ КБ «Надра» та який оголошено в розшук на підставі постанови про розшук майна боржника від 14.03.2014 року.

Відповідно до відповідей на запити до ДПС України інформація про номери рахунків, відкритих у банківських та інших фінансових установах України до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходила, а інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку ДРФО відсутня.

Окрім того, відповідно до листа державної міграційної служби України від 08.05.2014 року №4763 ОСОБА_2 був документований паспортними підрозділами Вінницької області наступними паспортами громадянина України для виїзду за кордон:

Серії НОМЕР_1 від 22.02.2008 року з терміном дії до 22.02.2018 року;

Серії НОМЕР_2 від 13.05.2013 року з терміном дії до 13.05.2013 року, обидва паспортні документи діючі та знаходяться в користуванні у власника.

Таким чином, місцевий суд враховуючи вимоги ст.ст.11, 52 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», а також наявність у ОСОБА_2 невиконаних зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями, та невиконання таких зобов'язань у добровільному порядку, прийшов до висновку щодо наявності підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися повністю не може з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно статті 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником державної виконавчої служби.

Частиною 2 статті 377-1 ЦПК України визначено, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Тому у зв'язку із необхідністю оперативного розгляду подання суб'єкт його внесення може бути повідомлений про час і місце розгляду в порядку, передбаченому ч.6 ст.74 ЦПК України.

Так, неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання. Однак, під час звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України доцільно зобов'язувати державного виконавця здійснити та подати до суду опис документів виконавчого провадження.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що місцевий суд на зазначене уваги не звернув та без належного з'ясування фактичних обставин, що підлягають перевірці, задовольнив подання державного виконавця щодо обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, оскільки саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Також з пояснень наданих в суді апеляційної інстанції представником КС «Партнер» - Олійник О.С. та платіжних відомостей наданих ОСОБА_2 до апеляційної скарги вбачається, що скаржник на час розгляду місцевим судом зазначеного подання, на виконання своїх зобов'язань за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2013 року добровільно, щомісяця частково перераховує кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами на рахунки стягувача КС «Партнер».

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, суд першої інстанції вищезазначені норми Закону не врахував, у зв'язку з чим, вказана ухвала суду постановлена передчасно та з порушенням норм процесуального права, а тому залишатись в силі не може та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали з цього питання про відмову в задоволенні подання головного державного виконавця.

Керуючись ст.ст.3, 303, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2014 року скасувати.

Відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Янечик Алли Анатоліївни про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань у цивільній справі за позовом Кредитної спілки "Партнер" до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: підпис. В.М. Медяний

Судді: підписи. О.В. Ковальчук

С.Г. Копаничук

Згідно з оригіналом.

Суддя: В.М. Медяний