Справа № 505/281/15-ц
Провадження № 2/505/379/2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"10" лютого 2015 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Фабіжевського С.А.,

при секретарі - Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, при цьому наполягав на встановлені факту того, що житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та на визнанні за ним, ОСОБА_1 право приватної власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими спорудами та приміщеннями АДРЕСА_1, а саме приміщення житлового будинку з прибудовою та верандою літ. «А-1,а-1, а-2,» загальною площею 48,1 кв. м., в тому числі житловою площею 26,0 кв. м., літня кухня літ. «Б», сарай літ «б», тамбур літ. «б-1», сарай літ. «В», погріб літ. «в», сарай літ. «Ж», вбиральня літ. «Н», вимощення І, колодязь II, огорожа №1,2.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву, де позов підтримав у повному обсязі та прохав про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, де позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, прохала про розгляд справи в її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 10 травня 1996 року між позивачем по справі та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, була укладена угода купівлі-продажу житлового будинку з господарчими спорудами та будівлями по АДРЕСА_1, про що ОСОБА_3, 10 травня 1996 року власноруч написав розписку про отримання віл ОСОБА_4 15 млн. купонів за проданий ним житловий будинок.

Однак, після укладення договору купівлі-продажу позивачем по справі та ОСОБА_3, не вдалося, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 року останній помер, натомість відповідачка по справі ОСОБА_2, як спадкоємиця першої черги на спадкове майно ОСОБА_3 в передбаченому законом порядку не оформила, у зв'язку з чим позивач не змог оформити документи належним чином.

Достеменно встановлено, що позивач добросовісно та безперервно володіє та відкрито користуюсь даним нерухомим майном, доглядає, утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт.

Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Відповідно до ст. 344 ч. 2 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Відповідно до Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Враховуючи, що відкрите і безперервне володіння позивачем житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, значно перевищує 10 років, то позивачка має право на визнання за ним права власності на зазначений вище житловий будинок.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Крім того, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне встановити факт того, що спірний житловий будинок належав на праві приватної власності ОСОБА_3, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, реєстровий номер 2585 кн. 33 від 21 листопада 2014 року, який необхідно позивачу для оформлення права власності на спірний будинок.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 212, 215, 224- 226, 256 ЦПК України, ст.ст. ч. 1 ст. 207, 204, 391, 392, 655, 1223, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Вважати встановленим факт того, що житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями по АДРЕСА_1 належав на праві приватної власності ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими спорудами та приміщеннями АДРЕСА_1, а саме приміщення житлового будинку з прибудовою та верандою літ. «А-1,а-1, а-2,» загальною площею 48,1 кв. м., в тому числі житловою площею 26,0 кв. м., літня кухня літ. «Б», сарай літ «б», тамбур літ. «б-1», сарай літ. «В», погріб літ. «в», сарай літ. «Ж», вбиральня літ. «Н», вимощення І, колодязь II, огорожа №1,2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

С у д д я -