Апеляційний суд міста Києва
Справа № 753/6168/14-ц Головуючий у суді першої інстанції: Парамонов М.Л.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2225/14 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ВолошинаВ.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року у справі за позов ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчо-виробниче мале підприємство «Путна», третя особа: Комунальне підприємство «Житло-Сервіс» про визнання права власності на гаражні бокси.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_4 02.04.2014 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Споживчо-виробниче мале підприємство «Путна», 3 особа - Комунальне підприємство «Житло-Сервіс» про визнання права власності на гаражні бокси НОМЕР_1, 1-22, 1-23, розташовані на першому поверсі гаражного комплексу з вбудованими приміщеннями по вул. О.Кошиця, 1/38 у Дарницькому районі м. Києва.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчо-виробниче мале підприємство «Путна», 3 особа - Комунальне підприємство «Житло-Сервіс» про визнання за ОСОБА_4 права власності на гаражні бокси - НОМЕР_1, №1-22, №1-23, що розташовані на першому поверсі гаражного комплексу з вбудованими приміщеннями по вул. О.Кошиця, 1/38 у Дарницькому районі м. Києва відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_3 - представник ОСОБА_4 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зокрема зазначав, що позивач, як інвестор договорів свої зобов'язання виконала, тоді як відповідач станом на грудень 2014 р. жодних документів для оформлення права власності на гаражні бокси №№1-21, 1-22, 1-23 позивачу не надав, так само як і замовнику.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін ( ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України).

Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання. А таких доказів на підтвердження своїх позовних вимог стороною позивача не було надано.

З такими висновками суду слід погодитись, оскільки суд дійшов їх з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах належної правової оцінки наданих сторонами в справі доказів та вищезазначених норм матеріального закону.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 10.01.2002 між ЗАТ «Планета-Буд» та «СВМП «Путна», правонаступником якого є ТОВ СВМП «Путна» була укладена угода на будівництво №235/2002 «Про будівництво індивідуального боксу в гаражі «Позняки-ба», відповідно до якої відповідач брав на себе зобов'язання своїми силами та засобами, за рахунок залучених від замовника коштів побудувати та передати замовнику бокс НОМЕР_1 в гаражі в термін до 30.12.2002, а замовник зобов'язувався забезпечити відповідне інвестування об'єкта та прийняти його у власність; загальна вартість будівництва складала 28681,56 грн., разом з ПДВ.

01.06.2009 між ЗАТ «Планета-Буд» та ТОВ «Будтех» був укладений договір передачі майнових прав на гаражний бокс НОМЕР_1, в розмірі вартості будівництва 28681,56 грн.

Згідно договору передачі майнових інвестиційних прав від 04.11.2013 ТОВ «Будтех» передало у власність ОСОБА_4 (фізичній особі) майнові інвестиційні права на гаражний бокс АДРЕСА_1, вартістю 25314,00 грн.

Згідно п.3.3.1 зазначеного Договору ОСОБА_4 (сторона 2) має право отримати у власність усю наявну документацію та самостійно вступити у договірні взаємовідносини з ТОВ «СВМП «Путна», як стороною за угодою на будівництво №235/2002 від 10.01.2002, згодом отримати документи на право власності та зареєструвати право власності у встановленому законодавством порядку.

Згідно виписки по рахунку за 22.07.2014 ТОВ «Будтех» - значиться сума 23901,30 грн., із зазначенням призначення платежу: за гараж згідно договору НОМЕР_1 від 04.11.2013 року (з ПДВ), від ОСОБА_4

Тобто, згідно зазначеної виписки з рахунку - суму 23901,30 грн., яка є меншою ніж зазначено у договорі від 04.11.2013 року (25314,00 грн.), сплачено позивачкою 22.07.2014 після пред'явлення позову про визнання права власності на гаражний бокс до суду.

19.02.2001 між ЗАТ «Укрспецбуд» та «СВМП «Путна», правонаступником якого є ТОВ «СВМП «Путна» (відповідач), було укладено угоду на будівництво №178/2001, відповідно до якої відповідач брав на себе зобов'язання своїми силами та засобами, за рахунок залучених від замовника коштів, побудувати та передати замовнику бокс НОМЕР_3 (в копії угоди наявні виправлення зазначеного номеру боксу, а в п.2.2 угоди значиться бокс НОМЕР_4) в гаражі в термін до 30.03.2001, а замовник зобов'язувався забезпечити відповідне інвестування об'єкта та прийняти його у власність; загальна вартість будівництва складала 30401,28 грн., разом з ПДВ.

16.05.2001 між ЗАТ «Укрспецбуд» та «СВМП «Путна», правонаступником якого є ТОВ «СВМП «Путна» (відповідач), було укладено угоду на будівництво №190/2001, відповідно до якої відповідач брав на себе зобов'язання своїми силами та засобами, за рахунок залучених від замовника коштів, побудувати та передати замовнику бокс НОМЕР_2 в гаражі в термін до 30.08.2001, а замовник зобов'язувався забезпечити відповідне інвестування об'єкта та прийняти його у власність; загальна вартість будівництва складала 29228,58 грн., разом з ПДВ.

На виконання умов договору замовником ЗАТ «Укрспецбуд» було здійснено оплату гаражних боксів НОМЕР_3 та НОМЕР_2 шляхом перерахування на рахунок відповідача договірних сум 30401,28 грн. та 29228,58 грн.

04.11.2013 між позивачкою ОСОБА_4 (фізичною особою) та ТОВ «Укрспецбуд» було укладено два договори передачі майнових інвестиційних прав, згідно яких замовник передав у власність позивачки майнові інвестиційні права на гаражні бокси НОМЕР_3 та НОМЕР_2 - відповідно до угод №178/2001 та №190/2001; згідно п.2.2 Договорів вартість інвестиційних майнових прав на гаражні бокси становить по 25314,00 грн.

Згідно наданої квитанції №ПН14712 від 18.08.2014 року - ОСОБА_4 сплачено за купівлю-продаж гаражів суму 50628,00 грн. - 18.08.2014 року, тобто після пред'явлення позову до суду.

Як вбачається з копії Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 22.12.2008 року, затвердженого Розпорядженням №79 від 30.01.2009 Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, гаражний комплекс з вбудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 прийнято в експлуатацію та передано в експлуатацію ТОВ «СВМП «Путна».

Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Виходячи зі змісту частин першої і другої статті 331 ЦК України, частини першої статті 182 ЦК України та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Як убачається з матеріалів справи позивач не надала суду жодного належного та допустимого доказу (дозвільної документації) у розумінні ст. 57-59 ЦПК України та що побудовані гаражі пройшли державну реєстрацію.

Встановивши при розгляді справи, що спір виник з договірних правовідносин, поведінка відповідача не свідчить про порушення саме права власності позивача, при цьому за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за договором передбачена відповідальність згідно чинного законодавства, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідач не порушив право власності позивачки. Натомість з урахуванням положень статей 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про визнання права власності, коли не виконуються умови договору.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження в суді першої інстанції, отримали належну оцінку і висновків суду не спростовують.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є не суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права які призвели або могли призвести до неправильного вирішення цього спору.

Оскільки рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, колегія суддів вважає, що підстав до його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: