У х в а л а

іменем україни

18 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича на рішення апеляційного суду Херсонської області від 23 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк») звернулося до суду з позовом до

ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором від 27 травня 2013 року, унаслідок чого у нього виникла заборгованість перед банком, розмір якої станом на 20 березня 2015 року складає 10 124 грн 09 коп., та яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 24 квітня 2015 року позов ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором № 31392К270513 від 27 травня

2013 року у розмірі 10 124 грн 09 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 23 червня

2015 року рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 24 квітня 2015 року в частині стягнення штрафу змінено, зменшено розмір стягнутого з ОСОБА_3 штрафу з 2 800 грн до 1 100 грн та загальну суму заборгованості за кредитним договором з 10 124 грн 09 коп. до 8 424 грн 22 коп.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Курений О.В. просить рішення апеляційного суду Херсонської області від 23 червня 2015 року скасувати й залишити в силі рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 24 квітня 2015 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Змінюючи частково рішення суду першої інстанції та зменшуючи розмір штрафу, апеляційний суд виходив із того, що прострочення зобов'язання мало місце через прострочення кредитора, а саме: несписання кредитором коштів із дебетного рахунку відповідача (зарплатна картка), а тому на відповідача не може бути покладена відповідальність у вигляді штрафу за період прострочення кредитора. Таке прострочення на думку апеляційного суду мало місце протягом липня-вересня 2013 року, а також суд зазначав, що у червні 2014 року Нижньосірогозьке відділення ПАТ «Брокбізнесбанк» припинило свою роботу і рахунок ОСОБА_3 було закрито.

Однак, з такими висновками апеляційного суду повністю погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2014_10_14/pravo1/T041618.html?pravo=1> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1989/ed_2014_10_14/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844146/ed_2014_04_19/pravo1/T030435.html?pravo=1> за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судами встановлено, що 27 травня 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір

№ 31392К270513, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії зі сплатою 32% річних, строком до 26 травня 2015 року.

За умовами вказаного договору та додаткової угоди № 1 до нього, відповідач зобов'язався сплачувати банку проценти за користування кредитною лінією щомісячно не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем, у якому нараховані проценти.

Також відповідно до п. 14 додаткової угоди № 1 у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування кредитною лінією, а також інших платежів власник рахунку сплачує банку штраф за кожний факт такого порушення у розмірі 100 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_3 із червня 2014 року не сплачує суму кредиту в розмірі 416 грн 67 коп., що підлягала сплаті згідно з графіком погашення кредитної заборгованості, та суму нарахованих процентів за користування кредитними коштами, унаслідок чого станом на 20 березня 2015 року існує заборгованість у розмірі 10 124 грн 09 коп., з яких 4 800 грн 36 коп. - заборгованість за кредитом, 1 464 грн 36 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2 800 грн - штраф, 603 грн 57 коп. - сума індексу інфляції простроченої заборгованості за кредитом, 393 грн 97 коп. - сума індексу інфляції простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 40 грн 82 коп. та 21 грн 14 коп. - 3% річних від суми заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками.

Відповідно до ст. ст. 526 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843595/ed_2015_09_03/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 530 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843599/ed_2015_09_03/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 610 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843682/ed_2015_09_03/pravo1/T030435.html?pravo=1>, ч. 1 ст. 612 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843684/ed_2015_09_03/pravo1/T030435.html?pravo=1> зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 599 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843670/ed_2015_09_03/pravo1/T030435.html?pravo=1> встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями ст. 1050 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844142/ed_2015_09_03/pravo1/T030435.html?pravo=1>, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843697/ed_2015_09_03/pravo1/T030435.html?pravo=1>.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за договором позики у зв'язку з порушенням умов договору є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі прострочення виконання грошового зобов'язання за договором позики, позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно зі ст. 625 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843697/ed_2015_09_03/pravo1/T030435.html?pravo=1>.

Разом з тим за змістом ч. 4 ст. 613 ЦК України боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора, тобто у випадку, якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають iз суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку ( ч. 1 ст. 613 ЦК України).

Тому, якщо боржник доведе, що невиконання ним грошового зобов'язання мало місце через прострочення кредитора, він звільняється від відповідальності, яка передбачена ст. 625 ЦК України, оскільки порушення грошового зобов'язання у вигляді його прострочення боржником не настало i в такому разі вважається, що виконання зобов'язання відстрочено на час прострочення кредитора ( ч. 2 ст. 613 ЦК України).

Проте зазначені положення актів законодавства та обставини справи суд апеляційної інстанції на порушення вимог ст. ст. 10 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1766/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 212 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 316 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2106/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> не врахував, доводи та заперечення сторін належним чином не

перевірив, належним чином не дослідив наданого банком розрахунку заборгованості та усіх його складових, унаслідок чого не визначився з дійсним обсягом відповідальності ОСОБА_3

При цьому, звільняючи частково відповідача від виконання договірних зобов'язань, а саме від сплати передбаченого умовами кредитного договору штрафу через прострочення кредитора, апеляційний суд не навів на підтвердження цього належних і допустимих доказів.

Не дав апеляційний суд оцінки й доводам позивача про те, що договірне списання грошових коштів з поточного рахунку відповідача є правом банку, а не його обов'язком, а дебетування з поточного рахунку ОСОБА_3 у вказаний у рішенні апеляційного суду період було неможливим, оскільки останнім через банкомат знімались кошти, які надходили на рахунок. Поза увагою суду залишилися й доводи про те, що з боку банку були відсутні перешкоди для здійснення ОСОБА_3 погашення кредиту у визначеному договором порядку.

Також, зменшуючи розмір штрафу, суд апеляційної інстанції не конкретизував період за який саме відрахував суми штрафів та не навів жодних розрахунків з цього приводу.

Отже, апеляційний суд у повному обсязі не виконав своїх обов'язків, визначених ст. ст. 303, 304, 316 ЦПК України.

Допущене судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, згідно з вимогами ст. 338 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2013_07_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> є підставою для скасування ухваленого судового рішення і направлення справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 23 червня

2015 року скасувати.

Справу за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук