Справа № 354/1212/13-ц
Провадження по справі № 2/354/53/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Марчака Ю.І

секретаря Савчук М.І.

з участю: представника позивача Бежука С.М.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" до Яремчанської міської ради, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідачів відділ Держкомзему в м.Яремче, про визнання незаконним та скасування п.2 рішення Яремчанської міської ради від 20.02.1996року №14, визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1,-

В С Т А Н О В И В:

Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" звернулося до суду з позовом до Яремчанської міської ради, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідачів відділ Держкомзему в м.Яремче про визнання незаконним та скасування п.2 рішення Яремчанської міської ради від 20.02.1996року №14, визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги викладені в позовній заяві від 05.11.2012року та суду пояснив, що в 2011році виконувались роботи з інвентаризації земель Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця". Вказані роботи здійснювались , як підготовчі для виготовлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками. На час подачі позовної заяви, та на даний час позивач користується земельними ділянками, які передані йому у користування згідно законодавства, чинного на час облаштування залізничного полотна та смуги відведення. Оформлення права користування проводилось шляхом відведення за схемою згідно діючих на той час нормативних актів. Оскільки земельна ділянка , що була передана у користування позивачу була віднесена до земель спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі, то при зміні законодавства та введенні інституту державних актів, вимоги щодо їх оформлення поширювалися тільки на нові земельні ділянки при їх відведенні та не вимагалося отримання актів на існуючі та наявні у користуванні землі. Залізницею, як землекористувачем, сплачується земельний податок за користування земельною ділянкою , площа якої обліковується у формі 6-зем на підставі Плану смуги відведення.

Виконуючи роботи з інвентаризації земель Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" та виготовлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками було встановлено, що в межах Яремчанської міської ради в смузі відведення Залізниці на 56 км. ПК 3-4 перегону Делятин - Яремче ( права сторона по ходу кілометрів) на відстані 14 м. від осі розташована земельна ділянка відповідача ОСОБА_2, на якій ним побудовано гараж. На їхню вимогу в 2012році відповідач ОСОБА_2 та Яремчанська міська рада надали позивачу копію рішення виконавчого комітету Яремчанської міської ради від 20.02.1996 року № 14 та копію державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 із змісту вказаних документів вбачалось , що відповідачу ОСОБА_2 на підставі п. 2 рішення Яремчанської міської ради від 20.02.1996 року № 14 було надано для будівництва гаражу земельну ділянку площею 0.013га.

Згідно "Плану смуги відведення земель лінії Івано-Франківськ-Держкордон Львівської залізниці", виготовленого в 1994 році проектно-кошторисною групою Івано-Франківського відділення Львівської залізниці та акта обстеження земельної ділянки Івано-Франківської дистанції колії ДТГО "Львівська залізниця" на перегоні Делятин-Яремче-Микуличин від 03.11.2011 року. Вбачається , що ширина смуги відведення на 56 км ПК 3-4 перегону Делятин-Яремче становить 20 м. Також із вказаних документів вбачається , що земельна ділянка відповідача ОСОБА_2 на якій збудовано гараж починається на відстані 14 м. від осі колії.

Передавши ОСОБА_2 у власність земельну ділянку для будівництва гаражу Яремчанська міська рада своїм рішенням від 20.02.1996 року № 14 фактично дозволила ОСОБА_2 захопити частково земельну ділянку із смуги відведення залізниці,чим було порушено право позивача на користування наданою їй земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна та забезпечення безпеки руху. Також просить врахувати, що вилучення земельної ділянки у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 84 , ч. 2 ст.149 ЗК України,ст. 23 Закону України " Про транспорт", у позивача не проводилося, проект відведення земельної ділянки та акт встановлення і узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі позивачем не погоджувався, згоди на вилучення земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2 позивач не давав, тому вказане рішення Яремчанської міської ради від 20.02.1996 року № 14 слід визнати незаконним та скасувати. Також Яремчанська міська рада в подальшому не мала правових підстав для реальної передачі відповідачу ОСОБА_2 спірної земельної ділянки у власність. Тому Державний актна право постійного користування землею серії НОМЕР_1 виданий ОСОБА_2 на підставі оскаржуваного рішення ради, також слід визнати недійсним.

Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі , всі судові витрати просить покласти на відповідачів. Вимоги відповідачів про застосування строку позовної давності і відмови з цих підстав в задоволенні позову не підлягають до задоволення враховуючи вимоги п.4 ч.1 ст.268 ЦК України , вимоги Закону України №4176-VI від 20.12.2011року.

Представник Яремчанської міської ради ОСОБА_3 позов не визнав та пояснив, що позивач не надав жодних документів на ствердження свого права належного користування на території Яремчанської міської ради земельною ділянкою шириною 20 метрів смуги відведення на 56 км ПК 3-4 перегону Делятин-Яремче. Роботи з інвентаризації земель Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" свідчать про бажання позивача отримати у належне користування вказану земельну ділянку, а не про передачу у власність або перебування спірної земельної ділянки у користуванні в позивача. В судовому засіданні встановлено , що ОСОБА_2 в 2004році повідомив позивача про отримання ним у власність спірної земельної ділянки , надав представникам позивача копії рішення та державного акта на земельну ділянку, а із позовною заявою позивач звернувся до суду тільки в 2012році пропустивши встановлені терміни . Враховуючи викладене та пропуск строку позовної давності в задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що йому виконком Яремчанської міської ради своїм рішенням від 20.02.1996року №14 надав 0.013га земельної ділянки в АДРЕСА_1 для будівництва гаража. В подальшому ним було отримано державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1. При виготовленні вказаного державного акта ним було погоджено межі із всіма належними власниками та землекористувачами сусідніх земельних ділянок. Позивач не надав суду жодних доказів в обґрунтування того , що він є власником або належним користувачем спірної земельної ділянки або сусідньої земельної ділянки . Приблизно в 2004році після виготовлення технічної документації на гараж, на спірній земельній ділянці він почав вказане будівництво. Тоді ж в 2004році він надав працівникам ДТГО "Львівська залізниця" копію державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 . Впродовж восьми років позивач не мав до нього жодних претензій з приводу збудованого гаражу і тільки в 2012році звернувся до суду із вимогою про про визнання незаконним та скасування п.2 рішення Яремчанської міської ради від 20.02.1996року №14, визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 . Вказані вимоги не підлягають до задоволення з підстав відсутності підтверджуючих документів про належне користування позивачем спірною земельною ділянкою або її володінням та з підстав пропуску позивачем строку позовної давності для захисту порушених прав.

Представник третьої особи надіслав суду листа в якому просить розгляд справи здійснювати в їхній відсутності.

Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог п. 2 Положення " Про землі транспорту" , затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 08.01.1981 № 24, вбачається , що землями транспорту визнаються землі, надані підприємствам, установам і організаціям транспорту для здійснення покладених на них спеціальних завдань по експлуатації , утриманню , будівництву, реконструкції , ремонту , удосконаленню і розвитку споруд , пристроїв і інших об'єктів транспорту. Із вимог ч. ст. 23 Закону України " Про транспорт" вбачається , щодо земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України. До складу цих земель входять землі, які є смугою відведення залізниць, а саме землі, надані під залізничне полотно та його облаштування, станції з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації, захисні та укріплюючі насадження, службові, культурно-побутові приміщення та інші споруди, необхідні для забезпечення роботи залізничного транспорту. Тобто діючим законодавством встановлено, що землі вже надані конкретним транспортним підприємствам, установам та організаціям як самостійним юридичним особам.

Відповідно до вимог ст.ст. 19, 27 Земельного кодексу в редакції 1992року надання у користування земельної ділянки , що перебуває у власності або користуванні , іншому громадянину провадиться лише після вилучення цієї ділянки в порядку передбаченому ст.ст.31-32 цього кодексу. Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Аналогічні норми є і в діючому Земельному кодексі. Відповідно до вимог ст.ст. 22, 23, 67 Земельного кодексу України від 13.03.1992р, для того щоб отримати у приватну власність земельну ділянку ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України від 13.03.1992року " Про прискорення земельної реформи та приватизації землі",Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992року "Про приватизацію земельних ділянок", Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України" затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.02.1993року №10 . Вказаними нормативними актами було передбачено, що громадянам передається у приватну власність безоплатно не більше 0.01га.для будівництва гаражу за відповідним рішення Рад народних депутатів за місцем розташування земельних ділянок. Тобто ОСОБА_2 мав право претендувати на отримання в приватну власність спірної земельної ділянки , яка знаходиться в АДРЕСА_1, після вилучення її з користування позивача і тільки після цього міг звертатись та отримати у приватну власність 0.01га.для будівництва гаражу.

Згідно змісту рішення виконавчого комітету Яремчанської міської ради від 20.02.1996 року № 14 (т.1, а.с.231-236), та рішення Яремчанської міської ради від 21.07.1992р. (т.2, а.с.11-13) вбачається , що відповідачу ОСОБА_2 на підставі п. 2 рішення виконкому Яремчанської міської ради від 20.02.1996 року № 14 було надано для будівництва гаражу земельну ділянку площею 0.013га. В подальшому на підставі зазначеного рішення ОСОБА_2 16.10.1996 року видано Державний акт на право постійного користування землею(т.1, а.с.11-12)., який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 000014..

Із пояснень представника позивача, змісту "Акту обстеження земельної ділянки Івано-Франківської дистанції колії ДТГО "Львівська залізниця" на перегоні Делятин-Яремче-Микуличин км 52+782м до км 64+100м. права і ліва сторона по ходу км" від 03.11.2011 року (т.1, а.с.15-24), змісту витягу з державної статистичної звітності (т.1, а.с.26-27), наказу (т.1, а.с.227-228), викопіюванні з кадастрового плану (т.2, а.с.2), земельно-кадастровому плані (т.2, а.с.4), встановлено, що ОСОБА_2 збудував гараж на земельній ділянці на території Яремчанської міської ради, яку позивач використовує для обслуговування залізничного полотна.

В судовому засіданні встановлено, що будівництво гаражу було розпочато ОСОБА_2 в 2004 році на підставі дозволу, наданого рішенням виконкому Яремчанської міської ради від 20.04.2004 року № 41. Вказане будівництво здійснювалось без відповідної проектної документації щодо забудови земельної ділянки.

При наданні у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки виконавчий комітет Яремчанської міської ради своїм рішенням від 20.02.1996 р. №14 порушив вимоги ст.19 та Глави 4 ЗК України в редакції 1992р, оскільки попередньо не вилучив вказану земельну ділянку у позивача. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку , що рішення виконавчого комітету Яремчанської міської ради від 20.02.1996 року № 14 та державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 про надання відповідачу ОСОБА_2 для будівництва гаражу земельної ділянки площею 0.013га. порушують права позивача на використання земельної ділянки на території Яремчанської міської ради, яку позивач використовує для обслуговування залізничного полотна.

Однак при вирішенні справи суд враховує те, що позивач просить визнати незаконним та скасувати п.2 рішення Яремчанської міської ради від 20.02.1996року №14 хоча земельну ділянку ОСОБА_2 було надано згідно рішення виконавчого комітету Яремчанської міської ради від 20.02.1996 року № 14. Вказаний факт було встановлено у всіх попередніх рішеннях Яремчанського міського суду по вказаній справі, однак позивач не уточнив своїх вимог та не привів їх до реальних обставин. Враховуючи об'єктивну відсутність п.2 рішення Яремчанської міської ради від 20.02.1996року №14 тому суд вважає , що слід відмовити у вказаній позовній вимозі оскільки неможливо скасувати рішення Яремчанської міської ради , якого не існує в природі.

Із пояснень свідка ОСОБА_6, його доповідної , як бригадира залізниці від 07.11.2004р, викопіровки із смуги відчуження ДТГО "Львівська залізниця", акта обстеження земельної ділянки км 56 пк 4 права сторона по ходу кілометра на перегоні Делятин-Яремча від 16.12.2004р., попередження позивача на адресу ОСОБА_2 від 18.03.2005р, листа позивача на адресу голови Яремчанської міської ради від 15.6.2005року , відповіді міського голови на адресу позивача від 20.07.2005року , листа начальника Івано-Франківської колії від 23.05.2005року , 22.05.2005року та від 26.06.2007року (т.2.а.с. 190-198) належність та достовірність , яких в судовому засіданні визнав представник позивача вбачається , що позивачу стало відомо про будівництво гаражу відповідачем на спірній земельній ділянці в 2004році.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення. Частина 4 ст.267 ЦК України передбачає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачі у справі звернулись до суду з заявою про застосування позовної давності. Твердження позивача , що ним не було порушено строк позовної давності є голослівним і спростовується вимогами п.4 ч.1 ст.268 ЦК України, вимогами перехідних положень Закону України №4176-VI від 20.12.2011року.

Враховуючи , що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права тільки в 2012році тобто з пропуском встановленого строку позовної давності, оскільки перебіг позовної давності у даному спорі починається з 08.11.2004 року , тобто з часу , коли позивач довідався про порушення своїх прав , і на час звернення позивача до суду з даним позовом закінчився строк позовної давності, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, тому в задоволенні решти позовних вимог позивача, про визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею та стягнення судових витрат, з цих підстав слід відмовити.

На підставі викладено суд прийшов до переконання про те , що слід відмовити в задоволенні позову Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" до Яремчанської міської ради, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідачів відділ Держкозему в м.Яремче, про визнання незаконним та скасування п.2 рішення Яремчанської міської ради від 20.02.1996року №14, визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1.

На підставі наведеного і ст.ст. 15, 256, 257, 261, 267 Цивільного Кодексу України, ст.ст.19, 22, 23,27,31,32, 67 Земельного кодексу України від 13.03.1992р, ст.ст. 12, 84, 116 Земельного Кодексу України та керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" до Яремчанської міської ради, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідачів відділ Держкомзему в м.Яремче, про визнання незаконним та скасування п.2 рішення Яремчанської міської ради від 20.02.1996року №14, визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Яремчанський міський суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ю. І. Марчак