У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, державного підприємства «Макарівське лісове господарство» до Київської обласної державної адміністрації, Макарівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконними і скасування розпоряджень голови районної державної адміністрації та голови обласної державної адміністрації, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на рішення Макарівського районного суду Київської області від 27 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» (далі - ДП «Макарівське лісове господарство») звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що згідно із п. 5 ст. 27 Лісового Кодексу України (далі - ЛК України), а також ч. 9 ст. 149 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) передача у власність та надання у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більш як 1 гектар, що перебувають у державній власності та вилучення таких земельних ділянок з постійного користування відноситься до виключної компетенції Кабінету Міністрів України.

Розпорядженнями Київської обласної державної адміністрації від 28 вересня 2007 року № №913-918 вилучено земельні ділянки лісогосподарського призначення з постійного користування ДП «Макарівське лісове господарство». Зазначені розпорядження прийняті на підставі листів голови Макарівської районної державної адміністрації, які датовані одним днем та надійшли до обласної адміністрації також в один день. Листи районної адміністрації підготовлені за результатами розгляду заяв громадян, що також датовані одним днем та надійшли до районної адміністрації в один день. Погодження користувача лісових земель датовані в один день. Зазначеними розпорядженнями обласної державної адміністрації вилучено ліси загальною площею 5,22 га, які знаходились у одному кварталі лісництва та використовувались для ведення лісового господарства, змінено їх цільове призначення на землі сільськогосподарського призначення та в подальшому розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації передано у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства. Вказане свідчить про те, що Київська обласна державна адміністрація розпорядилась землями лісового фонду у вигляді єдиного масиву площею, яка значно перевищує 1 га, що свідчить про перевищення головою обласної державної адміністрації передбачених законом повноважень.

Також допущено порушення вимог законодавства при зміні цільового призначення спірних земельних ділянок, а саме у порушення ст. 207 ЗК України втрати лісогосподарського виробництва у зв'язку з вилученням лісових земель для несільськогосподарських потреб не нараховувались та не сплачувались.

Таким чином, оспорювані розпорядження прийнято головою Київською обласною державною адміністрацією у порушення ст. ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст. ст. 20, 21, 57, 116, 118, 122, 149, 207 ЗК України, ст. 27, 31, 57 ЛК України, ст. ст. 3, 21, 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», оскільки ліси площею понад 1 га має право вилучати лише Кабінет Міністрів Україні повноваженнями щодо вилучення земельних ділянок лісогосподарського призначення площею понад 1 га обласні державні адміністрації чинним законодавством не наділені, а також у зв'язку з порушенням порядку зміни цільового призначення земельних ділянок.

У той же час державні акти на право власності на земельні ділянки видано ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5 з порушенням чинного законодавства, оскільки ними набуто право власності на земельні ділянки, які незаконно вибули із власності держави.

У подальшому ними на підставі договорів купівлі-продажу відчужені земельні ділянки ОСОБА_6, якому 21 серпня 2008 року розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 2 серпня 2008 року № 2507 видано державний акт на право власності на земельні ділянки площею 3,48 га зі зміненим цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва.

Прийняття Київською обласною державною адміністрацією незаконних розпоряджень про припинення права постійного користування та зміни цільового призначення земельних ділянок, вилучення із земель державної власності спірних земельних ділянок, зміна їх цільового призначення на землі сільськогосподарського призначення є свідченням невизнання права державної власності на спірні земельні ділянки в особі Кабінету Міністрів України, який в силу вимог ст. 57 ЛК України та ст. 149 ЗК України наділений повноваженнями щодо розпорядження ними.

Земельні ділянки вибули з державної власності всупереч законодавства та волі держави в особі уповноваженого на те органу, що дає підстави для витребування їх із чужого незаконного володіння на користь спеціалізованого державного підприємства.

Таким чином, заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» просив позов задовольнити.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 27 червня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційному порядку справа розглядалася неодноразово.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 березня 2015 року рішення Макарівського районного суду Київської області від 27 червня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі перший заступник прокурора Київської області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд першої та апеляційної інстанції, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що спірні земельні ділянки є землями лісового фонду, які віднесені до лісів 1 категорії, перебували у державній власності, у користуванні ДП «Макарівське лісомисливське господарство» до прийняття оскаржуваних розпоряджень та знаходяться за межами населених пунктів. Прокурор не довів в установленому законом порядку (ст. ст. 10, 60 ЦПК України), що правові акти індивідуальної дії голови обласної державної адміністрації спрямовані на розпорядження землями лісового фонду у вигляді єдиного масиву площею, яка значно перевищувала 1 га та є перевищенням своїх повноважень. Крім того, земельні ділянки передавалися у власність різним громадянам. Належних та допустимих доказів на підтвердження перевищення головою обласної державної адміністрації своїх повноважень на розпорядження землями лісового фонду (порушеної кримінальної справи, вироку суду, яким би було встановлено факт перевищення повноважень) прокурором суду надано не було. Крім того, вимоги в частині визнання незаконними державних актів на право власності на земельні ділянки відповідачів, розпоряджень Макарівської районної державної адміністрації про зміну цільового призначення земельних ділянок та витребування на користь держави є похідними від вимог про визнання незаконними розпоряджень.

Посилання у касаційній скарзі на правові позиції Верховного Суду України, зокрема, викладені у постановах від 20 березня 2013 року № 6-13цс13 та від 20 березня 2013 року № 6-20цс13 є безпідставними, оскільки ними судові рішення були скасовані з передачею справи на новий судовий розгляд для встановлення та з'ясування обставин того, чи не були дії посадових осіб спрямовані на розпорядження землями лісового фонду у вигляді єдиного масиву площею, яка значно перевищує 1 га, що є порушенням вимог ст. 27 ЛК України.

При цьому, у цій справі при попередньому скасуванні судового рішення суд касаційної інстанції звернув увагу суду апеляційної інстанції на зазначені обставини і при новому апеляційному розгляді суд, з висновками якого суд касаційної інстанції погоджується, не встановив таких обставин, а прокурор вимог не довів, що є його процесуальним обов'язком.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 27 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.П. Штелик