У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Полісьбуд» про захист права споживача, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 6 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом. Зазначала, що є власником квартири АДРЕСА_1. Між нею та відповідачем було укладено договір про надання комунальних послуг, відповідно до якого останнє повинно надавати послуги за затвердженими рішенням органу місцевого самоврядування тарифами і структурою та періодичністю виконання робіт. Посилаючись на те, що вона щомісяця сплачує послуги, проте відповідач безпідставно нарахував їй заборгованість за період до укладення договору та надає послуги неналежної якості, у зв'язку з чим їй, як споживачу, завдано моральну шкоду, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила задовольнити позов.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 6 квітня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_3 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності ОСОБА_3 належить на праві власності з 28 листопада 2008 року квартира АДРЕСА_1

Відповідно до рішення виконкому Житомирської міської Ради від 13 листопада 2008 року № 828 експлуатаційне обслуговування вказаного будинку здійснює ТОВ «Полісьбуд».

1 червня 2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Полісьбуд» укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідач є балансоутримувачем вказаного будинку, а позивач власником квартири, тому остання зобов'язана проводити оплату наданих послуг.

Однак повністю з такими висновками судів погодитися не можна.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st11> суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись в суд з позовом ОСОБА_3 зазначала про те, що їй завдано моральну шкоду, обґрунтовуючи вказані вимоги тим, що порушено її прав як споживача у зв'язку з неналежним наданням послуг по утриманню відповідачем будинку і прибудинкової території.

Під час розгляду справи у встановленому порядку підстави позову нею не змінювалися.

Вирішуючи спір, суди не звернули уваги на обставини, якими обгрунтовувався позов, не врахували, що спір стосувався захисту порушених, як вважала позивач, її прав споживача наданням послуг неналежної якості, жодних висновків з приводу існування цих обставин, не зробили.

У цьому випадку судам належало з'ясувати чи порушені права позивача відповідачем, а якщо порушені, то чи підлягають вони захисту в обраний нею спосіб, зокрема, щодо неправильного визначення заборгованості за спожиті комунальні послуги.

Висновки судів про зобов'язання позивача сплачувати заборгованість не стосувались предмету вказаного спору, обставини щодо обов'язку по сплаті, його виконання, наявність заборгованості, підлягали встановленню при вирішенні спору у справі за позовом ТОВ «Полісьбуд» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості (а. с. 166 т. 2).

Крім того, апеляційний суд у рішенні зазначив про те, що відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини щодо неправомірності встановлення ТОВ «Полісьбуд» тарифів за надані послуги з обслуговування будинку до їх затвердження рішенням Житомирської міської ради від 3 жовтня 2010 року, оскільки вказані обставини встановлені рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 3 жовтня 2014 року у справі за позовом ТОВ «Полісьбуд» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги.

Однак такий висновок апеляційного суду є помилковим, оскільки ОСОБА_3 участі у вказаній справі не брала, зазначене рішення її прав, обов'язків не стосувалось, воно ухвалено у справі у якій відповідачем був ОСОБА_4

Наведені порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому судові рішення не можна визнати законними та обґрунтованими, в зв'язку з чим вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 6 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук