Провадження № 2/193/516/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 листопада 2015 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
судді Шумської О. В.
при секретарі Мельниковій Т. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів , -
15 жовтня 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів з відповідача, в якому зазначила, що 16 березня 2002 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області. Актовий запис № 17. До червня 2010 року разом проживали. У листопаді 2010 року сторони розлучились.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розлучення залишився проживати з позивачем.
На підставі рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2010 року відповідач зобовязаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Внаслідок зловживання спиртними напоями відповідача 29 липня 2014 року звільнили з роботи і з того часу він ніде не працює і матеріальної допомоги на утримання сина не надає.
Внаслідок не виконання відповідачем рішення суду за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів в сумі 8096,16 грн., згідно розрахунків державного виконавця відділу ВДВС Софіївського РУЮ в Дніпропетровській області.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, у судове засідання не зявився , заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав по справі в судове засідання не прибув повторно, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, жодних заяв від відповідача по справі до суду не надійшло.
Зважаючи на це, суд відповідно до статті 224 ЦПК України може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, розглянув заяви позивача по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач по справі , ОСОБА_1, перебувала у шлюбі з відповідачем по справі, ОСОБА_2, який розірвано за рішенням суду в 12 листопада 2010 року. (а.с. 6-7) Від шлюбу сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (а.с. 4). Відповідно до рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2010 року по справі № 2-1237/10 з відповідача по справі ОСОБА_2 на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму , встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 22 жовтня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно розрахунку заборгованості по стягненню аліментів від 12.10.2015 року Відділу ВДВС Софіївського районного Управління юстиції Дніпропетровської області заборгованість по аліментам станом на 12.10.2015 рік складає 8096,16 гривень.
Позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 08 грудня 2012 року та змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 10).
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи.
Визначаючи розмір неустойки, суд враховує, що пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не проводилося стягнення. За положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Оскільки згідно з положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення.
В пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Відповідач по справі не довів, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася по незалежним від нього причинам.
В постанові Верховного суду України від 11 вересня 2013 року № 6-81 цс 13 сформульована обов'язкова для всіх судів України правова позиція щодо визначення пені по аліментам, а саме: «Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму».
Матеріалами справи підтверджується, наявність заборгованості по сплаті аліментів за рішенням суду.
Таким чином суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів сталася саме з вини відповідача. Доказів, щоб підтверджували виникнення заборгованості з незалежних від нього причин, відповідачем не надано.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог позивача сума судового збору стягується з відповідача. Однак при зверненні до суду позивачем не було сплачено судовий збір, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.3, 15,15-1,30-62, 174,175, 202-1, 203,224-226 ЦПК України, ст. ст 180,196 СК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 487,20 гривень .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.В. Шумська