АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2068/К/15 суддя Мхітарян С.С.
Категорія - 39 (I) Суддя-доповідач - Чорнобук В.І.
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.,

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.,

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поновлення строку для прийняття спадщини,-

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3,

відповідач ОСОБА_5

представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Саксаганського районної у місті ради про поновлення строку для прийняття спадщини. 02 лютого 2014 року уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_2 зазначив відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і просив суд визначити йому додатковий строк у два місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його баби ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його баба ОСОБА_7. Позивач є спадкоємцем першої черги, за правом представлення, оскільки його батько, ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, був сином ОСОБА_7. Зі своєю бабою позивач на час відкриття спадщини разом не проживав.

ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Болозенко Т.О. із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом йому було відмовлено, у зв'язку тим, що заява була подана з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Позивач вважає, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки інші спадкоємці першої черги, його тітки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заважали йому спілкуватися з бабою, про факт смерті ОСОБА_7 його не повідомили та він не зміг навіть бути присутнім на похоронах. ОСОБА_2 також зазначив, що не знав про смерть свої баби аж до дати звернення до нотаріуса. Посилаючись на вказані обставини просив позов задовольнити.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 серпня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставлять питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог. Зокрема, судом не враховано, що позивачу не було відомо про передбачений законом строк для прийняття спадщини, оскільки він є юридично необізнаною людиною та довіряв своїм тіткам, які вписали його у нотаріуса, як ще одного спадкоємця. Також, судом не було надано належної оцінки доводам позивача викладених у позові, які підтверджують поважність пропуску ним строку для прийняття спадщини. Крім того, позивач вважає, що у суді першої інстанції ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не надали переконливих пояснень, чому вони не бажають, щоб їх рідний племінник ОСОБА_2, якого вони заявили у нотаріуса як спадкоємця, поновив строк для вступу в спадщину.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 зазначають, що рішення суду законне та обґрунтоване, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги є безпідставними, тому просять відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, які кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, відповідача ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, які кожен окремо заперечували проти апеляційної скарги і просили її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16 грудня 2014 року. (а.с.7)

Сторонами не оспорюється та в силу вимог ст. 61 ЦПК України не підлягає доказування той факт, що померла була бабою позивача ОСОБА_2

Відповідно до довідки КП «ЖЕО №8» від 11.07.2014 року, ОСОБА_7 з 20.01.1972 року по день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. У вказаній квартирі померла проживала одна. (а.с.43)

Зі спадкової справи №41/2014 відкритої 07.08.2014 року після смерті 25.04.2014 року ОСОБА_7 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Болозенко Т.О. (а.с.41-65) вбачається, що крім позивача ОСОБА_2, який є спадкоємцем за правом представлення після батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року та був сином ОСОБА_7, спадкоємцями першої черги є дочки померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які 07 серпня 2014 року звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини (а.с.41,53).

24 листопада 2014 року позивач також звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Болозенко Т.О. із заявою про прийняття спадщини (а.с.55), але нотаріусом повідомлено позивачу, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки він своєчасно не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою та на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав. (а.с.59)

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив того, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, у відповідності до вимог ч.3 ст. 1272 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа №6-85цс12) і в силу ст.214, 360-7 ЦПК Україну він має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Отже, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Законодавство при цьому не встановлює перелік поважних причин, тому вони визнаються поважними на думку суду. Поважними слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

При цьому, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридично необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має значення юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Зазначені позивачем причини пропуску на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, колегія суддів не може вважати поважними, оскільки юридична необізнаність ОСОБА_2 та факт довіри своїм тіткам, які вписали його у нотаріуса, як ще одного спадкоємця, на думку колегії суддів, не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що підстав для визнання їх поважними немає.

Посилання позивача на той факт, що йому було невідомо про смерть ОСОБА_7, відхиляються колегією суддів, так як вони суперечать встановленим судом обставинам справи, оскільки відповідач ОСОБА_5 та допитаний у суді першої інстанції свідок ОСОБА_11, яка була попереджена про кримінальну відповідальність (а.с.66), вказували, що ОСОБА_2 був присутній на похованні своєї баби, куди його запросили рідні тітки. Відомостей, які б спростовували пояснення відповідача та показання свідка, матеріали справи не містять.

Також, колегією суддів не приймається до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не надали переконливих пояснень, чому вони не бажають, щоб їх рідний племінник ОСОБА_2, якого вони заявили у нотаріуса як спадкоємця, поновив строк для вступу в спадщину, оскільки чинним законодавством не передбачено обов'язку для спадкоємців, що прийняли спадщину, обґрунтовувати ненадання ними згоди в порядку ч.2 ст.1272 ЦК України на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було надано належної оцінки доводам позивача викладених у позові, які підтверджують поважність пропуску ним строку для прийняття спадщини, не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки вони є безпідставними та спростовуються вказаними висновками суду.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, що беруть участь у справі, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку і ухвалив обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України колегіясуддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: