Справа №442/3570/15-ц
Провадження №2/442/1303/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Нагірної О.Б.,

при секретарі - Кондратів І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 1992 року. Шлюб зареєстровано в Будинку урочистих подій м. Дрогобича Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 314. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є повнолітніми та проживатимуть разом із нею. Стверджує, що спільне життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя ,постійні сварки та конфлікти. В результаті чого позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги. Кожен з подружжя живе своїми інтересами та має особисте життя. Тому, за наведених обставин, їхній з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливі. Сім'я фактично розпалась, в зв'язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення, тому просить розірвати їхній шлюб.

В судове засідання сторони не з»явились, подали заяви, якими просять проводити розгляд справи за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач не заперечив проти такого.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 23 липня 1992 року, зареєстрований в Будинку урочистих подій м. Дрогобича Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 314. свідоцтво серії НОМЕР_1 від 23.07.1992 року ( а.с.9).

Так, згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 та 4 статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до положень ст. 111 СК України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, судом встановлено, що протягом тривалого часу подружжя не підтримує подружніх відносин, спільного господарства не ведуть.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Поряд з цим, прізвище позивачки після реєстрації розірвання шлюбу залишити набуте в шлюбі - ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 81, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України та ст.ст.105, 110, 112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 23 липня 1992 року в Будинку урочистих подій м. Дрогобича Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 314, свідоцтво серії НОМЕР_1 від 23.07.1992 року.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Нагірна О.Б.