Справа №345/747/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2015 року Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : головуючої - судді Галущак Л.О.

секретаря Назарчук І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ „Даноша" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд -

В С Т А Н О В И В :

Що позивач звернувся до суду із зазначеним позовом . Свої вимоги мотивує тим, що ТзОВ «Даноша» спеціалізується по виробництву свинського м'яса й , по-скільки на підприємтсві відсутня їдальня, то бувший директор оголосив працівникам, що усі вони будуть отримувати по 10 кг м'яса на місяць по пільговій ціні .Будучи працівником, він також отримував м"ясо. Однак , 27 листопада 2014 р. Калуський міськрайонний суд розглядав його позовну заяву до ТзОВ «Даноша» про оскарження бездіяльності і до обіду числився у списку на отримання м'яса, яке ТзОВ «Даноша» видає виключно кожному працівнику. Після судового засідання із даного списку він був безпідставно виключений.

01.12.2014 року із скаргою звертався до Генерального директора ТзОВ «Даноша», однак належної відповіді не отримав.

Вважає, що відповідач порушив його право та інтерес, по-скільки видача м"яса входило в його зобов"язання за відсутності їдальні, але відмовляється виконати дану дію відносно нього , мотивуючи тим, що не всім робітникам видається м'ясо по пільговій ціні.

Відповідно до ст. 9-1 УзпП України підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додатковів порівняно з законодавством трудові і соціально-побутові пільги.

Згідно ч. 1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.1 ст.1166 того ж Кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зазначає, що отримав 35,5 кг м'яса за 3,5 місяці роботи , тобто лютий, березень, квітень та пів місяця травня, а за інший період роботи не отримав , тобто не отримав м'ясо у кількості 84,5 кг та виходячи із середньо ринкової ціни за 1 кг м'яса - 55 грн. , то сума шкоди становить 4647,50 грн.

Вважає, що йому завдано і моральної шкоди, яка випливає з трудових правовідносин і має відшкодовуватися роботодавцем, який створив такий психологічний тиск на нього.

Моральна шкода полягає у стражданнях, які він зазнав через порушення законних прав на отримання м'яса у зв'язку з відсутністю їдальні на території підприємства. Також, роботодавець скрив істинну причину видачі м'яса по пільговій ціні, працюючи по 16 - 17 год. на добу у важких умовах, отримав принизливу відповідь не по суті скарги, а після суду, відстоявши у черзі за м'ясом, не інформуючи, власник викреслив його в останню хвилину із списку.

Така поведінка роботодавця вплинула негативно на його душевний стан, який виразився у погіршенні здоров'я через підвищення артеріального тиску, поганого сну, збудженості та загостренням його захворювання, що стало причиною його звернення в лікарню з 01.12.14 р. по 16.12.14 р. ,що підтверджується листком непрацездатності .

Його життя зазнало суттєвих змін, його соціальний статус - працюючий інвалід армії 2 групи і на утриманні знаходиться батько - ОСОБА_1 ( 93 роки) та син ОСОБА_3 - студент комерційної форми навчання, тому змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Тому просить стягнути з відповідача в його користь 4658,30 грн. матеріальної шкоди та 5000 моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його представник збільшили позовні вимоги й просять стягнути 5197.50 грн. - вартість 94.5 кг м'яса по ціні 55.00 грн. за 1 кг; 10.80 грн. - вартість рекомендованого листа, 271.28 грн. із урахуванням індексу інфляції ( 124,9 % за 2014р. та 108,6 % за 2015р.) - вартість передноворічного чеку, 5000 грн. моральної шкоди , всього 10479.58 грн. ( а.с. 20).

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав , в його задоволенні просить відмовити за безпідставністю позовних вимог з мотивів наведених у письмовому запереченні ( а.с. 42-43 ) .

Суд, вислухавши доводи сторін , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов до задоволення не підлягає , виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що з 03 лютого 2014 року позивач працював у ТзОВ «Даноша» . Позивач звернувся до суду із заявою про відшкодування шкоди у зв"язку із невидачею йому , як працівникові, м"яса по пільговій ціні.

Суд вважає, що відносини між власником (уповноваженим ним органом) і працівником, пов'язані із соціально-побутовим і соціально-культурним обслуговуванням працівників, слід визнати частиною трудових відносин.

Відповідно до ст. 9-1 КЗпП України підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додаткові порівняно з законодавством трудові і соціально-побутові пільги для працівників.

В нормі даної статті прямо зазначається, що пільги надаються в межах певних повноважень, тобто , повноваження встановлювати додаткові пільги для працівників передбачено окремими положеннями Кодексом законів про працю, спеціальними законами і підзаконними актами і це є тільки право (але не обов'язок) встановлювати для працівників такі пільги . Тому повноваження підприємства, установи, організації на надання працівникам додаткових порівняно із законодавством трудових і соціально-побутових пільг повинні бути закріплені в статуті , колективному договор чи іншим документом.

Однак, колективним договором , укладеним між адмінімтрацією підприємтва та Радою трудового колективу ТзОВ «Даноша» ( а.с.46-48 ) не передбачено видачу працівникам м"яса по пільговій ціні чи новорічного подарунка по соціальному пакету для працівників компанії. Дані соціальні пільги не були передбачені і при укладенні з позивачем і трудового довогу 01.07.2015 року ( а.с.44-45).

Таким чином, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів щодо обов"язку ТзОВ «Даноша» видачі праціникам м"яса по пільговій ціні та новорічного подарунка, а тому вимоги позивача про вішкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню у зв"язку з їх недоведеністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частина 1 ст.11 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень

По-скільки судом доведено вини підприємства у заподіянні матеріальної шкоди, то суд вважає, що задоволенню не підлягає і вимога про відшкодування моральної шкоди .

На підставі викладеного, керуючись ст. 9-1 , 237-1 КЗпП України, ст. 11,60, 210 , 213-215 ЦПК України , суд -

Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ТзОВ „Даноша" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з часу його проголошення.

ГОЛОВУЮЧА :