Справа № 201/6949/14ц
Провадження № 2/201/1806/2015р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3) про примус зареєструвати позови та визначити суддів,

В С Т А Н О В И В :

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 29.05.2014р. з ухвалою судді судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Міхеєвої В.Ю. про визначення підсудності надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3С.) про примус зареєструвати позови та визначити суддів (а.с. № 1-3).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 01.04.2015р. провадження у справі було відкрито (а.с. № 66).

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому засідання заперечувала проти позовних вимог, вважаючи що позивачкою порушено процесуальний порядок оскарження дій відповідача.

Представник відповідача - Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська - в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника суд не сповістив.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини не явки суд не сповістив.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності представника відповідача та третьої особи ОСОБА_2

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе провадження по справі закрити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з позовної заяви, позивачка просить суд визнати з боку відповідача порушення її права на доступ до правосуддя, що виразилося в тому, що відповідач не вніс до автоматичної системи документообігу суду жодної з одинадцяти поданих нею позовних заяв та не визначив автоматично суддю для розгляду кожного позову, а також просила зобовязати відповідача зареєструвати подані нею до суду позовні заяви та визначити суддів для їх розгляду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007р. Про незалежність судової влади зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 12.06.2009р. Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів розяснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ.

Зазначені положення є відтворенням положень ст.ст. 62, 126, 129 Конституції України, відповідно до яких судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суддів (судів) і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів (судів) у питаннях здійснення правосуддя, повязаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватися у порядку, передбаченому процесуальними законам, а не шляхом оскарження їх рішень, дій або бездіяльності до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи судом.

Верховним Судом України 15.04.2008р. була ухвалена правова позиція по справі № 21-319во07, де зазначено, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів ( судів) вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю, а намагання це зробити в конкретній справі шляхом подачі окремого позову проти судді (суду) є протиправним втручанням у здійснення правосуддя й посягання на його процесуальну незалежність.

У звязку із вищезазначеним розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), повязаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено. Таким чином, у відкритті провадження у такій справі слід відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України, а у разі відкриття провадження у справі його слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України.

Таким чином, провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3) про примус зареєструвати позови та визначити суддів слід закрити.

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на положення ст. 7 Закону України Про судовий збір, суд вважає за можливе у звязку із закриттям провадження, повернути позивачці судовий збір, сплачений по квитанції № 47299.163.1 від 07.07.2014р. в розмірі 121грн. 80 коп. та по квитанції № 0.0.322054916.1 від 01.12.2014р. в розмірі 121грн. 80коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 62, 126, 129 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007р. Про незалежність судової влади, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 12.06.2009р. Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів, Правовою позицією Верховного Суду України від 15.04.2008р. по справі № 21-319во07, ст. 7 Закону України Про судовий збір, ст. 88, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 210, 293 ЦПК Україна, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3) про примус зареєструвати позови та визначити суддів закрити.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_1 по квитанції № 47299.163.1 від 07.07.2014р. в розмірі 121грн. 80 коп. та по квитанції № 0.0.322054916.1 від 01.12.2014р. в розмірі 121грн. 80коп. на розрахунковий рахунок Одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, код за , Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, Код банку за , МФО банку: 805012, Рахунок отримувача: 0005, Код класифікації доходів бюджету:22030001 повернути позивачці.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів в апеляційний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Ткаченко Н.В.