АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Полдивач Л.Д.

при секретарі Ільченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.07.2015 у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення авторської винагороди, -

Справа 757/33127/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/13083/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Васильєва Н.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 звернулися з вказаним позовом , в якому з урахуванням уточнень від 30.03.2015 просили стягнути з відповідача:

ь на користь ОСОБА_1 авторську винагороду в розмірі 555930,00 гривень, збитки інфляції в розмірі 194575,5 грн., борг за користування грошима в ромірі 50033,7 грн, пені за прострочку її виплати в сумі 81165,78 гривень та судовий збір в сумі 3654,00 гривень, а всього 885358,98 гривень;

ь на користь ОСОБА_2 авторську винагороду в розмірі 555930,00 гривень, збитки інфляції в розмірі 194575,5 грн., борг за користування грошима в розмірі 50033,7 гривень, пені за прострочку її виплати в сумі 81165,78 гривень та судовий збір в сумі 3654,00 гривень, а всього 885358,98 гривень;

ь на користь ОСОБА_4 авторську винагороду в розмірі 555930,00 гривень, збитки інфляції в розмірі 194575,5 грн., борг за користування грошима в розмірі 50033,7 гривень, пені за прострочку її виплати в сумі 81165,78 гривень та судовий збір в сумі 3654,00 гривень, а всього 885358,98 гривень;

ь на користь ОСОБА_3 авторську винагороду у розмірі 581202,00 гривень, збитки інфляції в розмірі 203420,7 гривень, борг за користування грошима в розмірі 52308,18 гривень, пеню за прострочку її виплати в сумі 84855,49 гривень та судовий збір в сумі гривень, а всього 925440,37 гривень;

В обґрунтування своїх вимог зазначали, що вони є одними із співавторів винаходу «ІНФОРМАЦІЯ_1», права на отримання якого автори передали ДК «Укртрансгаз».

23.06.2008 між авторами винаходу та ДП «Укртрансгаз» укладено договір про виплату винагороди за використання винаходу, який був скоригований податковою угодою від 20.06.2011. За умовами п. 2.3 /б/ договору розмір винагороди визначений сторонами у 15% від економічного ефекту, одержаного компанією «Укртрансгаз». Відповідно до п.2.3./г/ договору про виплату винагороди за використання патенту також встановлено строк виплати авторської винагороди не пізніше трьох місяців по завершенню періоду, за який сплачується винагорода. Пунктом 2.3./д/ Договору встановлена періодичність виплат - кожні шість місяців від дати використання винаходу.

Договором між співавторами від 17.06.2008 і додатковою угодою до нього від 27.10.2010 вирішено питання про розподіл авторської винагороди. Згідно з яким ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належить по 11 відсотків, а ОСОБА_3 - 11,5 відсотків загальної суми винагороди.

У 2011 році відповідачем при здійсненні ремонту дефектної ділянки діючого магістрального газопроводу «Уренгой -Помари-Ужгород» /3890,227 км/ Гайсинського ЛВУМГ, дефектної ділянки діючого магістрального газопроводу «Кременчуг-Ананьїв- Богородчани» /299,76 км/ Олександрівського ЛВУМГ дефектної ділянки діючого магістрального газопроводу; «Кременчук-Ананьїв-Богородчани» /221.96км/. Олександрівського ЛВУМГ був використаний винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1», за фактами використання якого складено відповідні акти та проведено розрахунок економічного ефекту, який склав відповідно 7664422,00 гривень, 13055023,00 гривень та 16584700,00 гривень.

Посилаючись на те, що в порушення умов договору ПАТ «Укртрансгаз», не виплатив авторську винагороду за використання їх винаходу, позивачі просили задовольнити заявлені ними вимоги.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.07.2015. задоволений позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення авторської винагороди.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь:

ОСОБА_1 авторську винагороду у розмірі 555930,00 гривень, пеню за прострочку виплати авторської винагороди в сумі 81165,78 гривень та судовий збір в сумі 3654,00 гривень, а всього в сумі 640749,78 гривень;

ОСОБА_2 авторську винагороду у розмірі 555930,00 гривень, пеню за прострочку виплати авторської винагороди в сумі 81 165,78 гривень та судовий збір в сумі 3654,00 гривень, а всього в сумі 640749,78 гривень;

ОСОБА_3 авторську винагороду у розмірі 581202,00 гривень, пеню за прострочку виплати авторської винагороди в сумі 84855,49 гривень та судовий збір в сумі 3654,00 гривень, а всього в сумі 669711,49 гривень;

ОСОБА_4 авторську винагороду у розмірі 555930,00 гривень, пеню за прострочку виплати авторської винагороди в сумі 81165,78 гривень та судовий збір в сумі 3654,00 гривень, а всього в сумі 640749,78 гривень.

В апеляційній скарзі позивачі посилаються на необґрунтованість рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягненні збитків від інфляції та боргу за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України. Відмовляючи в задоволенні даних вимог суд виходив з того, що положення ст. 625 ЦК України не поширюються на правовідносини. Проте, між сторонами існують договірні правовідносини, а тому дане твердження суду вважають безпідставним. На підставі викладеного просять змінити рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.07.2015 та задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач також не погодився з рішенням суду першої інстанції, ним подана апеляційна скарга, в якій вказується на безпідставність та необґрунтованість рішення, прийнятого при неповному з'ясуванні судом всіх обставин справи, при невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи, з порушеннями та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача вказує на те, що позивачі не дотрималися умов укладеного договору про виплату винагороди за використання винаходу в частин: надання переліку та форми документів необхідних для здійснення виплата винагороди, а саме: не надано висновку про відповідність використаного технічного рішення формулі винаходу та довідка про об'єм використання винаходу.

Крім того, відповідач наголошує на наявності договірних відносин з ТОВ «НПИП КиАТОН» предметом якого були, зокрема, послуги з герметизації фланцевих з'єднань кранів з метою усунення витоків, а також роботи з герметизації під муфтового простору ремонтних муфт, установлених на лінійних ділянках магістральних газопроводів з метою відновлення несучої здатності труби і усунення несанкціонованих витоків газу. Таким чином, винахід на згаданих вище об'єктах ДК «Укртрансгаз» при герметизації фланцевих з'єднань кранів з метою усунення витоків, а також робіт з герметизації під муфтового простору ремонтних муфт, установлених на лінійних ділянках магістральних газопроводів з метою відновлення несучої здатності труби і усунення несанкціонованих витоків газу був використаний ТОВ «НПИП КиАТОН» в особі спеціально підготовленого персоналу із застосуванням сертифікованого обладнання, а не Відповідачем.

Також вказував на те, що суд в порушення ст. 267 ЦК України не застосував наслідки спливу строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені, та не надав правової оцінки наданих відповідачем доказів на підтвердження відсутності факту використання відповідачем винаходу за використання якого позивачі вимагають стягнути винагороду.

На підставі викладеного, відповідач просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.07.2015 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_1, діючи у власних інтересах та інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також ОСОБА_2 підтримали подану ними апеляційну скаргу, просили про задоволення її вимог. Апеляційну скаргу відповідача вважають необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Представник відповідача ПАТ «Укратрасгаз» заперечував проти доводів апеляційної скарги позивачів. Підтримали подану ними апеляційну скаргу, просив про задоволення її вимог, а саме про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про стягнення авторської винагороди за використання відповідачем винаходу «ІНФОРМАЦІЯ_1», суд першої інстанції виходив з того, що такі вимоги ґрунтуються на умовах укладеного між сторонами договору, та підтверджуються наданими ними доказами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є одними з авторів винаходу «ІНФОРМАЦІЯ_1», що підтверджується патентом на винахід НОМЕР_2, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності 11.08.2008 /т.1 а.с.10-17/.

Між групою винахідників, до якої в тому числі входять позивачі, та ДК «Укртранегаз» НАК «Нафтогаз України» 25.06.2008 укладено договір № 83789, предметом якого є виплата авторам винагороди за використання у ДК «Укртранегаз» та її філіях винаходу «Спосіб ремонту дефектної ділянки діючого трубопроводу» /т.1 а.с.18-23/.

Відповідно до п.2.3 договору роботодавець зобов'язався видати творцям періодичну винагороду за використання об'єкта права інтелектуальної власності у розмірі 15 % від фактичного економічного ефекту (з урахуванням додаткової угоди).

Періодична винагорода сплачується протягом строку дії (виключних) майнових прав, строки виплати винагороди - не пізніше 3-х місяців по завершенню періоду за який сплачується винагорода. Періодичність виплати винагороди - щоквартально, починаючи від дати використання об'єкта права інтелектуальної власності.

ДК «Укртрансгаз» та/чи філія, яка використовує винахід зобов'язувалася проводити виплату винагороди в касі ДК «Укртрансгаз» та/чи в касі філії, яка використовує винахід або перерахувати винагороду на особистий банківський рахунок за письмовою заявою особи, що її отримує, в розмірах, зазначених в п. 2.3 (б) договору на підставі наступних документів: копії патенту на винахід, акту про використання винаходу із висновком про відповідність використаного технічного рішення формулі винаходу, довідки про об'єм використання винаходу, затвердженого ДК «Укртрансгаз» розрахунку прибутку (економії) від використання винаходу, угоди між винахідниками про розподіл авторської винагороди, даного договору про виплату винагороди за використання винаходу, наказу керівника ДК «Укртрансгаз» або філії, яка впроваджує винахід про виплату винагороди (п. 2.3 (г)).

В 2011 році винахід по патенту України № 83789 був використаний під час ремонту дефектних ділянок:

діючого магістрального газопроводу «Уренгой -Помари-Ужгород» /3890,227 км/ Гайсинського ЛВУМГ (початок використання 23.05.2011)

діючого магістрального трубопроводу «Кременчуг-Ананьїв-Богородчани» /299,76 км/ Олександрівського ЛВУМГ (початок використання 01.07.2011);

діючого магістрального газопроводу «Кременчук-Ананьїв-Богородчани» /221,96 км/ Олександрівського ЛВУМГ (початок використання 28.09.2011).

За фактами використання винаходу відповідачем складено акти форми ІВ-6, які містять висновок про відповідність використаного технічного рішення формулі винаходу, проведено розрахунок фактичного економічного ефекту від використання винаходу, який склав 7664422,00 гривень, 13055023,00 гривень та 16584700,00 гривень. Розрахунки містять довідки про обсяг використання винаходу за розрахунковий період. Проведені і затверджені розрахунки авторської винагороди за використання винаходу, видані накази керівника філії, котра використовує винахід, на виплату винагороди авторам /т.1 а.с.27-83/.

Проте, в порушення умов договору, відповідачем не виплачено винагороду.

З наказу Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» - Дочірньої компанії «Укртрансгаз» № 488 від 28.10.2011, вбачається, що відповідно до листа ДК «Укртрансгаз» № 11659/29-004 від 28.10.2011 «Щодо виплати винагороди за використання винаходу /патент України № 83789», згідно з заключеним договором про виплату винагороди за використання винаходу від 25.06.2008 та додатковою угодою до нього від 20.06.2011 і згідно з договором між співавторами про вклад у створення ОПІВ та розділ винагороди від 17.06.2008 та додатковою угодою до нього від 27.10.2010 (четвертий рік впровадження, перший квартал) прийнято рішення відповідно до акту використання від 28.05.2011 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України № НОМЕР_2 на трубі ДУ-1400 МГ Уренгой -Помари-Ужгород» /3890,227 км/ Гайсинське ЛВУМГ, згідно розрахунку економічного ефекту від впровадження /7664422 гривень/ виплатити авторську винагороду ОСОБА_7 в сумі 132211 гривень; ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 - по 126462 гривні /т.1 а.с.82-83/.

Також, згідно наказу Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» - Дочірньої компанії «Укртрансгаз» № 489 від 28.10.2011 прийнято рішення, відповідно до акту використання від 28.09.2011 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України № НОМЕР_2 на трубі ДУ-1400 МГ «Кременчуг-Ананьїв-Богородчани» /221,96 км/ Олександрівського ЛВУМГ, згідно розрахунку економічного ефекту від впровадження /130550023 гривень/ виплатити авторську винагороду ОСОБА_7 в сумі 225199 гривень; ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 - по 215407 гривні /т.1 а.с.45-46/.

Згідно наказу Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» - Дочірньої компанії «Укртрансгаз» № 489 від 28.10.2011 прийнято рішення, відповідно до акту використання від 01.07.2011 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України № НОМЕР_2 на трубі ДУ-1400 МГ «Кременчуг-Ананьїв-Богородчани» /299,76 км/ Олександрівського ЛВУМГ, згідно розрахунку економічного ефекту від впровадження /16584700 гривень/ виплатити авторську винагороду ОСОБА_7 в сумі 223792 гривень; ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 - по 214061 гривні /т.1 а.с.66-67/.

На звернення позивачів про виплату їм авторської винагороди за використання винаходу, відповідач надав відповідь щодо відновлення виплат авторського винагороди /т.1 а.с91-97/.

Суд надав належну правову оцінку доводам представника відповідача щодо не надання позивачами всіх документів, необхідних для виплати авторської винагороди, які передбачені договором НОМЕР_2 від 11.08.2008, правильно зазначивши, що такі твердження є безпідставними, оскільки складання акту про використання винаходу з висновком про відповідність використаного технічного рішення формулі винаходу за формою ІВ-6 передбачено діючою Інструкцією щодо заповнення форм первинної облікової документації з обліку об'єктів права інтелектуальної власності.

В наявних у матеріалах справи актах про використання права інтелектуальної власності зазначено про використання всіх ознак формули винаходу. Зазначені акти підписані, в тому числі і представниками філії ПАТ «Укртрансгаз» та Лінійних управлінь магістральних газопроводів.

Також позивачами надані розрахунки фактичного економічного ефекту від використання винаходу за патентом України НОМЕР_2 «ІНФОРМАЦІЯ_1»», виконаного філією ПАТ «Укртрансгаз» з використанням Методичних положень визначення прибутку від впровадження науково-технічних заходів та використання об'єктів промислової власності у транспортуванні газу», затвердженого наказом НАК «Нафтогаз України» ДК «Укратрансгаз» від 26.12.2000 №281.

Вказане вище спростовує і твердження відповідача про використання винаходу не ними, а іншою особою ТОВ «НПИП КиАТОН». Крім того з умов укладеного між ними договору № від 03.10.2011 вбачається, що однією з умов надання послуг є усунення несанкціонованих витоків газу по запантенованим методам і замовник (відповідач) надає виконавцю завдання на виконання послуг /т.191-199/.

Безпідставним є також посилання в апеляційній скарзі на те, що суд в порушення вимог ст. 267 ЦК України не застосував наслідки спливу строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені. На думку представника ПАТ «Укртрансгаз», позивачі звернулися з такими позовними вимогами поза межами одного року, визначеного п.1 ч.2 ст.258 ЦК України. Разом з тим, як вбачається з наданого позивачами розрахунку, пеня за прострочення виконання зобов'язання ними розрахована в межах одного року, що ґрунтується на положеннях зазначеної норми закону.

А отже, доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з цим відхиляються апеляційним судом.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги позивачів колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому, проаналізувавши норми ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Крім того, слід зазначити, що ст. 625 ЦК України розміщена в розд. І «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України , а тому поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про виплату винагороди за використання винаходу, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язання, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Вказана правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом України, зокрема у справі № 6-49 цс12, у справі № 113цс14 ,

Виходячи з викладеного, виплата авторської винагороди є грошовим зобов'язанням відповідача передбаченим умовами договору № 83789 від 25.06.2008, а тому висновок суду першої інстанції, що положення ст. 625 ЦК України не поширюються на правовідносини між сторонами у справі є помилковим.

Договором між співавторами від 17.06.2008 і додатковою угодою до нього від 27.10.2010 вирішено питання про розподіл авторської винагороди. Згідно з ними ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належить по 11 відсотків, а ОСОБА_3 - 11,5 відсотків загальної суми винагороди. Відповідно до п.2.3./г/ договору про виплату винагороди за використання патенту також встановлено строк виплати авторської винагороди не пізніше трьох місяців по завершенню періоду, за який сплачується винагорода. Пунктом 2.3. /д/ Договору встановлена періодичність виплат - кожні шість місяців від дати використання винаходу.

Оскільки розмір винагороди ОСОБА_3 відрізняється, відмінним є розмір інфляційних витрат та трьох відсотків річних.

Розрахунок наведений позивачами /т.1 а.с.131-133/, перевірений судом, відповідає вимогам чинного законодавства та не спростований відповідачем в ході розгляду справи. А тому стягненню з відповідача підлягає на користь ОСОБА_3 збитки інфляції в розмірі 203420,7 гривень, три відсотки річних в розмірі 52308,18 гривень; на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 розмір збитків інфляції становить194575,5 гривень., три відсотки річних в розмірі 50033,7 гривень кожному.

Наведене не враховано судом першої інстанції, в зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню оскільки, має місце порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що, виходячи з вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, дає підставити скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних та ухвалити нове про задоволення даних позовних вимог.

В решті, як встановлено вище, рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому підстав для скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» - відхилити

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.07.2015 - скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вказані позовні вимоги. В решіті рішення суду залишити без змін.

В зв'язку з цим резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення авторської винагороди - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (код ЄРДПОУ 30019801, місцезнаходження: 01021 м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1) на користь ОСОБА_1 авторську винагороду в розмірі 555930,00 гривень, збитки інфляції в розмірі 194575,5 грн., борг за користування грошима в ромірі 50033,7 грн, пені за прострочку її виплати в сумі 81165,78 гривень та судовий збір в сумі 3654,00 гривень, а всього 885358 (вісімсот вісімдесят п'ять тисяч триста п'ятдесят вісім) гривень 98 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (код ЄРДПОУ 30019801, місцезнаходження: 01021 м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1) на користь ОСОБА_2 авторську винагороду в розмірі 555930,00 гривень, збитки інфляції в розмірі 194575,5 грн., борг за користування грошима в розмірі 50033,7 гривень, пені за прострочку її виплати в сумі 81165,78 гривень та судовий збір в сумі 3654,00 гривень, а всього 885358 (вісімсот вісімдесят п'ять тисяч триста п'ятдесят вісім) гривень 98 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (код ЄРДПОУ 30019801, місцезнаходження: 01021 м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1) на користь ОСОБА_4 авторську винагороду в розмірі 555930,00 гривень, збитки інфляції в розмірі 194575,5 грн., борг за користування грошима в розмірі 50033,7 гривень, пені за прострочку її виплати в сумі 81165,78 гривень та судовий збір в сумі 3654,00 гривень, а всього 885358 (вісімсот вісімдесят п'ять тисяч триста п'ятдесят вісім) гривень 98 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (код ЄРДПОУ 30019801, місцезнаходження: 01021 м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1) на користь ОСОБА_3 авторську винагороду у розмірі 581202,00 гривень, збитки інфляції в розмірі 203420,7 гривень, борг за користування грошима в розмірі 52308,18 гривень, пеню за прострочку її виплати в сумі 84855,49 гривень та судовий збір в сумі 3654,00 гривень, а всього 925440 (дев'ятсот двадцять п'ять тисяч чотириста сорок) гривень 37 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: