Справа № 760/8196/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 вересня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Головного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

22 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Київської міської ради, Головного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 Відповідно до заповіту все належне йому майно він заповів сину. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Він звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину.

22 січня 2015 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Разом з тим, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на іншу 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує державну реєстрацію права власності на вказану частину квартири.

07 червня 2002 року він уклав з ОСОБА_2 договір довічного утримання, відповідно до якого останній відчужував йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

16 квітня 2010 року був укладений договір про розірвання договору довічного утримання, проте ОСОБА_2 не встиг здійснити його державну реєстрацію.

Просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Позивач у судове засідання не з'явився, його представник подав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Проти ухвалення в справі заочного рішення не заперечував (а.с. 84).

Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 78, 79).

Представник Київської міської ради направив до суду письмові пояснення з яких вбачається, що Київська міська рада просить суд прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів. Також, просить розглядати справу у відсутність представника ради (а.с. 73-74).

У матеріалах справи містяться письмові заперечення представника Головного управління юстиції у м. Києві з яких вбачається, що управління є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус чи орган державної реєстрації прав. При вирішенні спорів про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Просить суд розглядати справу у відсутність представника управління (а.с. 81-83).

Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, який був батьком ОСОБА_1 (а.с. 42).

ОСОБА_1 звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Спадкова справа № 743/2014 була зареєстрована у спадковому реєстрі, що підтверджується наданою суду її завіреною копією (а.с. 38-63).

22 січня 2015 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори від 22 січня 2015 року вбачається, що видати позивачу свідоцтво на право на спадщину за заповітом на іншу 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 немає можливості через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує державну реєстрацію права власності на вказану частину квартири (а.с. 7-8).

У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна від 02 червня 2015 року № 7070 (И-2015) квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована:

- 1/2 частина за ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання, посвідченого 07 червня 2002 року;

- 1/2 частина за ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 25 лютого 2010 року (а.с. 67).

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 січня 2015 року вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, є його син - ОСОБА_1 Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі договору дарування, посвідченого 25 лютого 2010 року (а.с. 13).

07 червня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання, відповідно до якого останній відчужував позивачу 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9).

16 квітня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір про розірвання договору довічного утримання (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Таким чином, спадкодавцю на момент смерті належала квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину - 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2, у порядку спадкування за заповітом.

За таких обставин, вимога позивача про визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ґрунтується на законі.

ОСОБА_1 також зазначив відповідачем у справі Головне управління юстиції у м. Києві.

Разом з тим, Головне управління юстиції у м. Києві не є належним відповідачем у справі, оскільки відповідно до Постанови Пленуму Верхового суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус чи орган державної реєстрації прав. При вирішенні спорів про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, у задоволенні вимог до Головного управління юстиції у м. Києві слід відмовити.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 392, 756, 1216, 1223 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, Головного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: