441/178/15-ц 2/441/185/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.

з участю секретаря - Цап І.М.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника служби у справах дітей Городоцької РДА - Петрук Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Городоцької РДА про усунення перешкод у вихованні дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 03.02.2015 року звернувся в Городоцький районний суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Городоцької РДА Львівської області про встановлення порядку участі у вихованні дитини.

Позов обгрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі , який був розірваний рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 26.12.2011 р., від шлюбу у них є спільний син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розлучення син залишився проживати із відповідачкою в АДРЕСА_1. Відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні із сином.

27.07.2012 р. Городоцька РДА видала розпорядження, яким затвердила висновок комісії №46, який надав право позивачу брати участь у вихованні сина.

З листопада 2014 р. відповідачка заборонила ОСОБА_4 спілкуватися з сином, таким чином він змушений звернутися до суду, просить зобов'язати ОСОБА_2, не чинити перешкоди у побаченнях та спілкуванні з сином та встановити порядок його участі у вихованні, зокрема: бачитись три рази на тиждень із правом ночівлі за його місцем проживання, визначити право на спільний відпочинок з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 терміном не більше ніж 14 днів до двох разів на рік (в період літніх та зимових канікул) із правом виїзду за межі постійного місця проживання в межах України; у релігійні свята (на Пасху та на Різдво кожного року) на одну добу забирати сина до себе додому в АДРЕСА_2 Львівської області, із правом ночівлі в нього вдома.

Позивач ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві. Додав, що відповідачка не виконує розпорядження РДА, та не дає йому брати участь у вихованні сина як батьку.

Відповідач - ОСОБА_2, в судовому засіданні позов визнала частково. Суду показала, що не заперечує у спілкуванні дитини з його батьком, проте не довіряє позивачу, оскільки останній недобросовісно сплачує аліменти, участі в оздоровленні дитини не бере.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Городоцької РДА, в судовому засіданні показала, що позивач має право на участь у вихованні сина, зокрема його право підтверджується висновком №46 від 25.07.2012 р. про надання згоди ОСОБА_1, у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5.

Заслухавши сторони, третю особу, дослідивши матеріали судом встановлено.

Спір витікає із сімейних правовідносин, що регулюється Сімейним кодексом України главою 13 та 21.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, (а.с.7) ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблено відповідний актовий запис №96, батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - сторони у справі.

Шлюб між сторонами розірвано 26.12.2011 р., про що свідчить рішення Городоцького районного суду Львівської області (а.с.6).

Згідно розпорядження Городоцької РДА від 27.07.2012 р., №531 Городоцька районна державна адміністрація затвердила висновок №46 комісії з питань захисту прав дитини від 25.07.2012 р., де надала право ОСОБА_1, бачитись та спілкуватись з малолітнім сином - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, один раз на тиждень (цілий день) за попередньою домовленістю з матір'ю малолітньої дитини та у будь - який інший день тижня у присутності матері (а.с.8).

ОСОБА_1, перебуває на обліку як безробітний в районному центрі зайнятості населення, як безробітний, скарг на його поведінку від мешканців міста та сусідів в міськвиконком не поступало, згідно довідки-характеристики (а.с.9).

За наведених вище обставин суд приходить до переконання про часткове задоволення позову.

У відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них.

Згідно ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст. 158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування.

Даною статтею також передбачено право суду визначити способи участі одного з батьків у вихованні дитини, однак під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно ст.. ст.. 12,13,14 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Дитина має право вільно висловлювати свої думки; це право включає свободу шукати, одержувати і передавати інформацію та ідеї будь-якого роду незалежно від кордонів в усній, письмовій чи друкованій формі, у формі творів мистецтва чи за допомогою інших засобів на вибір дитини. Держави-учасниці поважають право дитини на свободу думки, совісті та релігії.

Таким чином суд ухвалюючи рішення враховує національні та міжнародні норми права, думку сторін, зауваження представника третьої особи - яка вважає, що при участі у вихованні сина ОСОБА_1, має бути врахована і думка дитини, його згода на перебування з батьком, крім того, оскільки у Конвенції про право дитини передбачено основоположне положення про право дитини на свободу думки, здатність сформулювати власні погляди, та враховуючи вік ОСОБА_4, якому вісім років, який має право вибору, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 153, 157-159 Сімейного Кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2, яка проживає в АДРЕСА_1 не чинити перешкод ОСОБА_1 у побаченні та спілкуванні з сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановити ОСОБА_1 порядок участі у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зокрема:

Визнати за ОСОБА_1 право на спілкування та побачення з неповнолітнім сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 два рази на тиждень (субота та неділя) з правом ночівлі дитини за місцем реєстрації позивача (АДРЕСА_2) за згодою дитини та матері дитини.

Визнати за ОСОБА_1 право на спільний відпочинок з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, терміном не більше ніж по сім днів до двох разів на рік (в період літніх та зимових канікул) за згодою сина та матері дитини.

Визнати за ОСОБА_1 право на спільний відпочинок з сином ОСОБА_4, 2007 р.н у релігійні свята (на Пасху та Різдво кожного року) на одну добу з правом ночівлі дитини за місцем реєстрації (АДРЕСА_2) за згодою дитини та матері дитини.

В решті позовних вимог позивачу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області в порядку та строки визначені ст. 294 ЦПК України.

СуддяН. І. Яворська