АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2011 року позовні вимоги ПАТ «Фінанси та кредит» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Фінанси та Кредит» суму у розмірі 247 154,13 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Фінанси та Кредит» судові витрати: судовий збір у розмірі 1700,00 грн. 00 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала заяву та просить перенести справу на іншу дату, так як не може бути присутньою в судовому засіданні за сімейними обставинами. Доказів поважності сімейних обставин не надано, тому суд не визнає причини неявки поважними та вважає можливим розгляд справи за неявки належним чином повідомленого відповідача ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача заперечила проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У лютому 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.03.2007 року позивачем було укладено кредитний договір № 07-569/07-А з ОСОБА_2 Відповідачу надано кредит у сумі 30 468 доларів США для придбання автомобіля із строком повернення до 21.03.2014 року у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності.

Відповідно до умов Договору встановлена плата за користування кредитом у розмірі 12 % річних. ОСОБА_3 виступила поручителем відповідача згідно до договору поруки від 23.03.2007 року. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором та виниклою заборгованістю позивач просить стягнути з відповідачів солідарно 249 369,28 грн. та покласти на відповідачів судові витрати.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 23.03.2007 року між ПАТ «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 07-569/07-А відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 30468 доларів США.

23.03.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно з якими остання взяла на себе зобов'язання відповідати за виконання з боку відповідача ОСОБА_2 умов кредитного договору в повному обсязі - п. 1.1. договору поруки (а.с. 20).

Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 кредитного договору ОСОБА_4 має вносити мінімально необхідний платіж по кредиту щомісячно з 1 по 10 число поточного місяця в розмірі 508 доларів США згідно з графіком зниження розміру заборгованості.

Станом на 19.01.2010 року за відповідачем ОСОБА_2 виникла заборгованість по виконанню зобов'язань за кредитним договором, яка становить 247 154,13 грн., з яких 154 184,72 грн. - заборгованість по основній сумі боргу, 15 698, 43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами, 3 676 грн. - заборгованість по щомісячній комісії, 73 594, 91грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків.

ПАТ «Фінанси та Кредит» 23.02.2009 року було направлено ОСОБА_2 вимогу - попередження про дострокове повернення кредиту, однак відповідач не виконав її.

Крім того, 14.04.2009 року ПАТ «Фінанси та Кредит» було направлено ОСОБА_2 листи - попередження про погашення заборгованості, однак вони теж залишились поза увагою відповідача.

Згідно положень ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з п. п. 1.1., 1.2. договору поруки ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що останній платіж відповідачем здійснено 20.10.2009 року, з позовом до відповідачів позивач звернувся 15.02.2010 року.

Встановивши наявність заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_2 та поручителя за договором ОСОБА_3

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про розгляд справи судом за відсутності відповідача ОСОБА_3, оскільки відповідач, у спосіб передбачений ЦПК України повідомлялась про розгляд справи судом, що підтверджено зворотнім повідомленням (а.с. 64).

Доводи апеляційної скарги про те, що за адресою повідомлення відповідач не проживає з 2010 року колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в заяві на адресу суду від 06.05.2015 року ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) повідомляє про те, що за адресою АДРЕСА_1 вона не проживає з кінця 2011 року, оскільки переїхала проживати в м. Чернівці (а.с. 82), а рішення суду постановлено 11 лютого 2011 року та відповідачів повідомлено за визначеною договором адресою.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_3 не підписувала договір поруки та має намір подавати зустрічний позов про визнання договору поруки недійсним та має намір заявити клопотання про призначення судово - почеркознавчої експертизи при розгляді справи по суті, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ні в суді першої інстанції при розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ні в апеляційному суді відповідач не надала жодних доказів, відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України, на підтвердження своєї позиції.

Станом на день перегляду справи апеляційним судом відповідач не звернулась з позовом до суду про визнання договору поруки недійсним. Крім того, не надала доказів необхідності проведення судово - почеркознавчої експертизи, як то висновку експерта чи почеркознавчої експертизи підпису. Як і не заявила клопотання про призначення судово - почеркознавчої експертизи у порядку визначеному статтею 143 ЦПК України.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що наявність рішення у даній справі не є перешкодою для звернення до суду з позовом про визнання договору поруки недійсним в загальному порядку.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді