Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/394/15-ц

номер провадження 2/695/432/15

12 травня 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.,

при секретарі - Оніщенко Н.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1

та відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші об`єднану цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинком, шляхом виселення, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинком, шляхом виселення, мотивуючисвої вимоги тим, що він є власником житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду від 07.08.2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Ковтунівської сільської ради про визнання права на спадщину. Проте, починаючи з 2010 року в даній садибі проживають ОСОБА_2 та його батько ОСОБА_3, які добровільно не бажають звільняти житловий будинок, а тому ОСОБА_4 змушений звернутись до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що самоправно вселились у вищезазначений будинок та виселити їх без надання іншого житлового приміщення.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_3 подов зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих коштів, яка прийнята до сумісного розгляду з первісним позовом. Свою позицію позивач за зустрічним позовом обгрунтовує тим, що під час укладання договору купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_1 ним було сплачено ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 25000,0 грн. Проте, договір купівлі-продажу нотаріально так і не був укладений, а ОСОБА_6 Померла, і ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом, зобов`язаний повернути йому безпідставно отримані кошти в сумі 25000,0 грн., 3% річних в сумі 3225,4 грн. та інфляційне відшкодування в сумі 16120,94 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 повністю ствердив позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи та законодавство, зазначені у позовній заяві. Зустрічні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, так як ОСОБА_3 ніяким чином не може вимагати у ОСОБА_4 кошти отримані ОСОБА_7 від ОСОБА_2 при укладанні договору купівлі-продажу будинку, оскільки кошти сплачувались не ним, а його сином, і не ОСОБА_6, як власнику будинку, а ОСОБА_5, а тому просив відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 не визнав, так як до нього жодного разу позивач не звертався з вимогою про виселення, в будинку проживає його батько, і як тільки ОСОБА_4 поверне кошти, сплачені ними за покупку даного будинку, вони звільнять садибу. По зустрічній позовній заяві пояснив, що кошти на придбання спірного будинку давав його батько, а тому батько і звернувся із зустрічним позовом, який він, як його представник, підтримує та просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 безпідставно набуті кошти в загальній сумі 44346,34 грн.

Відповідач та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 у судовому засіданні свої позовні вимоги повністю підтримав та пояснив, що жодного разу ОСОБА_4 до нього не звертався з вимогою про виселення, як тільки він їм поверне кошти, зазначені у зустрічному позові, вони звільнять будинок. Так як ОСОБА_8 і ОСОБА_6 жили однією сім`єю, то і отримані кошти, як він вважає, витратили на нужди сім`ї, а тому свої позовні вимоги підтримує та просить стягнути з ОСОБА_4 на його ОСОБА_3 користь безпідставно набуті кошти в загальній сумі 44346,34 грн.

Допитана як свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що кошти за будинок вона отримувала від ОСОБА_2, частинами в загальній сумі 25000,0 грн. Потім він сам не захотів оформляти нотаріально. Ключі від будинку вона передала ОСОБА_2 ще до отримання всіх грошей. Договір найму будинку не укладався. Коли хотіла повернути гроші, то ОСОБА_2 не будл вдома, а його батько ОСОБА_3 гроші відмовився брати.

Допитаний як свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 його внук. Свідку також відомо про продаж будинку ОСОБА_2. Продажем будинку займалась його жінка ОСОБА_8 При отриманні коштів свідок присутнім не був. Після оформлення спадщини його внуком вони із дружиною ходоли до ОСОБА_2, щоб ті виселялись, але їх там побили, про що у Золотоніському МВ порушена кримінальна справа. Йому також відомо, що батько ОСОБА_2 почав там проживати зразу ж після передачі ключів.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та вивчмвши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатисясвоєю власністю...

У ст.1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону № 475/97-ВР від 11.07.1997 року "Про ратифікацію "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року", Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", також закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як вбачається з рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області по справі за позовом ОСОБА_4 до Ковтунівської сільської ради про визнання права на спадщину (справа № 695-3242/14-Ц, провадження № 2-695-1161/14-Ц) та з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 26533621 від 08.09.2014 року ОСОБА_4 є власником будинку з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання...

Згідно із ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушення його прав.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що наразі власником спірного будинку з надвірними спорудами є ОСОБА_4, який на час заселення будинку відповідачами власником такого не був. Свідок по справі ОСОБА_8 повідомила, що сама дала ключі від будинку ОСОБА_2, так як мала намір продати його. Потім, коли договір не уклали, зверталась до відповідачів, щоб повернути кошти, проте ОСОБА_3 відмовився. Договір найму житла не укладався. Отже, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вселились у будинок по АДРЕСА_1 не самоправно, а тому у визнанні їх такими, що самоправно вселились у будинок, суд відмовляє. Проте, враховуючи, що на даний час відповідачі жодних законних підстав для проживання у будинку по АДРЕСА_1 не мають, суд виселяє їх без надання іншого житлового приміщення.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_10 частково.

Вирішуючи зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих коштів, суд встановив наступне.

Як вбачається з розписки, датованої 01 серпня 2010 року, та ствердженої сторонами у судовому засіданні, ОСОБА_8 отримала від ОСОБА_2 три тисячі гривень, як завдаток за продану йому хату та прилеглі споруди, наступні одинадцять тисяч гривень вона отримала 22 серпня 2010 року.

Відповідно до угоди від 30.08.2011 року, укладеної між ОСОБА_2, як покупцем, та ОСОБА_7, як продавцем, остання зобов`язувалась до 20 листопада 2011 року оформити державний акт на право приватної власності на земельну ділянку та документи на будинок по АДРЕСА_1, і після отримання необхідних документів здійснити нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу (договору дарування) садиби по АДРЕСА_1, на що отримала від ОСОБА_2 одинадцять тисяч гривень.

Таким чином, сторони по даній справі: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не є сторонами вищезазначених розписки та угоди, як і спадкодавець ОСОБА_6 Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 коштів за придбання будинку ОСОБА_6 не сплачував, а тому і вимагати їх повернення від ОСОБА_4 жодних законних прав не має. За таких обставин суд відмовляє позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_3 у задоволенні його вимог до ОСОБА_11

На підставі зазначеного та керуючись ст. 41 Конституції України,

ст.1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини

основоположних свобод", ст., ст. 321, 383, 386, 391 ЦК України,

ст., ст. 10, 11, 209, 212, 213 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинком, шляхом виселення - задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, у задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

ОСОБА_3 у задоволенні зустрічної позовної заяви до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.В.Середа

Повний текст виготовлено та підписано головуючим суддею 18 травня 2015 року.