РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

23 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на їх дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року породження, в розмірі 3000 гривень щомісяця, до закінчення ним навчання - до червня 2020 року.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 1997 року. Шлюб між сторонами розірвано 22 червня 2010 року за рішенням суду. Відповідач проживає окремо та до досягнення дитиною повноліття сплачував аліменти на сина за рішенням суду. Зараз вона самостійно оплачує навчання сина, без участі відповідача. Місце роботи відповідача їй невідомо.

Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року до участі в справі було залучено повнолітнього ОСОБА_3, на утримання якого просить стягнути кошти позивач.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. Пояснили суду, що позивач з сином живе у своєї матері, оплачує комунальні послуги. Відповідач несе поточні витрати на утримання дитини, надає йому кишенькові кошти, кошти на відпочинок та купує речі, проте не платить за його навчання, тому позивач вважає за необхідне стягувати з нього аліменти.

Відповідач проти задоволення позову заперечує. Зазначив, що він повністю забезпечує потреби дитини. Надає йому кошти, купує всі необхідні сину речі, техніку, підручники тощо. Коли він від'їжджає у відрядження, то залишає сину кошти на весь період своєї відсутності. Крім того, син постійно з мамою не живе, частину тижня, зазвичай це вихідні дні, проживає з батьком. Він пропонував позивачу оплачувати і навчання сина, але хотів отримати він колишньої дружини письмові підтвердження про отримання коштів, проте вона відмовилась це зробити.

Третя особа - ОСОБА_3 залишив вирішення спору на розсуд суду. Пояснив, що періодично проживає то з мамою, то з батьком. Мама оплачує квартиру, в якій вони мешкають, купує продукти харчування. Всі інші речі йому купує батько, також він щотижня надає йому кошти на поточні потреби та надає кошти для проведення дозвілля на вихідних. Мати лише декілька разів на його прохання давала йому гроші, оскільки батько був у відрядженні, а його гроші він витратив. У його присутності батько пропонував оплатити навчання, проте позивач не захотіла написати про це розписку.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 1997 року. Шлюб між ними розірвано (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві від 07 жовтня 1997 року (а.с. 3).

ОСОБА_3 навчається в Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця. Термін закінчення навчання - червень 2020 року (а.с. 32).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У судовому засіданні сторона позивача пояснила суду, що відповідач кошти на утримання дитини надає, але не оплачує навчання сина, в зв'язку з цим позивач і вважає за необхідне стягнення аліментів.

ОСОБА_3 пояснив суду, що витрати по його утримання несуть обоє батьки. Мама оплачує квартиру, в якій вони мешкають, купує продукти харчування. Батько купує йому всі інші речі, щотижня надає йому кошти на поточні потреби та надає кошти для проведення дозвілля на вихідних. У його присутності батько пропонував оплатити навчання, проте мати не захотіла написати про це розписку.

Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

До суду з позовом звернулась мати дитини - ОСОБА_1

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено та це підтвердив повнолітній ОСОБА_3, що частину тижня він проживає з матір'ю, а частину тижня з батьком.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про необхідність стягнення на її користь аліментів з відповідача на утримання їх повнолітнього сина не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 1998-200 СК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: