АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Бреславського О.Г., Половінкіної Н.Ю.,

Секретаря: Давньої Я.А.

З участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Чернівецька міська рада, про встановлення факту проживання однією сім'єю, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_1, заінтересована особа - Чернівецька міська рада, подала до суду заяву про встановлення факту проживання однією сім'єю із ОСОБА_3.

Посилалась на те, що влітку 1998 року вона познайомилась зі своєю сусідкою ОСОБА_3 В них склалися хороші дружні відносини. З грудня 2007 року вона, на прохання самої ОСОБА_3 почала фактично проживати у квартирі АДРЕСА_1. Власницею зазначеної квартири була ОСОБА_3.

Разом з ОСОБА_3 вона вела спільне господарство, допомагала їй готувати їжу, прибирала, за свої кошти допомагала зробити ремонт, оплачувала комунальні платежі. ОСОБА_3 дуже хворіла, а тому вона фактично сама піклувалася та доглядала її.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

За свої кошти вона поховала ОСОБА_3, організувала поминальний обід та продовжувала проживати в квартирі ОСОБА_3

За своє життя ОСОБА_3 заповіту не склала, але висловлювала бажання залишити їй свою квартиру у разі смерті.

Провадж. №22-ц/794/376/15 Головуючий у першій інстанції Дудаков С.Є..

Категорія: 69 Доповідач: Заводян К.І.

Встановлення зазначеного факту їй потрібно для оформлення права на спадщину.

Просила встановити факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2014 року з уточненням, внесеним додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 червня 2014 року, заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім'єю, з грудня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, яка є двоюрідною сестрою померлої ОСОБА_3, посилаючись на порушення її прав як спадкоємиці, подала на рішення суду апеляційну скаргу.

Вважає, що суд неповно з'ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи. Судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Вона не приймала участі у справі, але рішенням суду порушуються її права на спадщину. Згідно рішення Кошехабльського районного суду Республіки Адигея Російської Федерації від 23 червня 2013 року вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_3 по лінії матері.

Проживає в м. Майкоп, Республіки Адигея Російської Федерації, є інвалідом 2 групи, а тому приїжджати до ОСОБА_3 у неї не було можливості. Більше часу вони спілкувались по телефону, вона здійснювала ОСОБА_3 грошові перекази.

Про те, що заявниця ОСОБА_1 здійснює догляд за ОСОБА_3 вона не знала. За своє життя ОСОБА_3 хотіла продати свою квартиру та переїхати проживати до неї в м. Майкоп, Республіки Адигея Російської Федерації.

Заявниця ОСОБА_1 не надала суду квитанцій, як доказ того, що вона купляла ОСОБА_3 за свої кошти продукти харчування, оплачувала ремонт квартири та здійснювала оплату комунальних послуг.

Вважає себе єдиною спадкоємицею ОСОБА_3

9 вересня 2013 року вона направила до нотаріальної контори м. Чернівці заяву про прийняття спадщини.

Просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково.

З матеріалів справи убачається, що судом першої інстанції задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю із ОСОБА_3 з грудня 2007 року до дня смерті останньої, у квартирі АДРЕСА_1.

Задовольняючи заяву, суд виходив з того, що ОСОБА_1 з 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, по день смерті ОСОБА_3, проживала з покійною однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Заявниця своїми силами та коштами поховала ОСОБА_3, організувала поминальний обід, продовжує користуватися квартирою АДРЕСА_1, яка на праві власності належала ОСОБА_3 і є спадковим майном.

Проте погодитися з висновками суду не можна.

Із змісту заяви ОСОБА_1 убачається, що встановлення факту, що має юридичне значення, їй було необхідне для оформлення спадщини як спадкоємцем за законом четвертої черги - особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

З доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 та поданих до неї матеріалів убачається, що згідно рішення Кошехабльського районного суду Республіки Адигея Російської Федерації від 23 червня 2013 року вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_3 по лінії матері (а.с.43), спадкоємцем за законом (ст.1265 ЦК України) або за правом представництва (ст.1266 ЦК України). 06 вересня 2013 року вона подала до нотаріальної контори м.Майком Республіки Адигея Російської Федерації заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої із застереженнями Законом України N 240/94-ВР ( 240/94-ВР ) від 10.11.94 р., одними із Договірних Сторін якої є України і Російська Федерація, громадяни кожної з Договірних Сторін, а також особи, що проживають на її території, користуються на територіях всіх інших Договірних Сторін у відношенні своїх особистих і майнових прав таким же правовим захистом, як і власні громадяни цієї Договірної Сторони.

Громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, що проживають на її території, мають право вільно і безперешкодно звертатися до суду, прокуратури й інших установ других Договірних Сторін, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні і кримінальні справи (далі - установи юстиції), можуть виступати в них, подавати клопотання, пред'являти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни цієї Договірної Сторони.

Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами част.1, 2 ст.235 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Відповідно до частини шостої ст.235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" також передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснюється, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З матеріалів справи убачається наявність спору про право на спадкове майно померлої ОСОБА_3

За таких обставин, даний спір має вирішуватися у порядку позовного провадження.

Вказаних вимог закону суд не виконав, не з'ясував обставин щодо наявності спору про спадкування, неправильно застосував норми цивільного процесуального права, що відповідно до вимог п.п.1, 4 част.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду, залишення позову ОСОБА_1 без розгляду і роз'яснення сторонам по справі, що вказаний спір повинен розглядатися в позовному провадженні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.234, 235, ст.307, п.п.1, 4 част.1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2014 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 червня 2014 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Чернівецька міська рада, про встановлення факту проживання однією сім'єю із ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1, з грудня 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_1, Чернівецькій міській раді, ОСОБА_2, що спір про право на спадкове майно померлої ОСОБА_3 повинен розглядатися в позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: