АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №668/3850/15-ц Головуючий в І інстанції Гаврилов Д.В.
Провадження №22-ц/791/1350/2015 Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року травня місяця «20» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Прокопчук Л.П.
Суддів:Бугрика В.В.
Іванової І.П.
при секретарі:Яковенку В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 06 квітня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року заявники звернулися до суду з зазначеною скаргою, посилаючись на те, що їм стало відомо, що постановою державної виконавчої служби Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 21 червня 2002 року на їх квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт.

Вони на даний час не є боржниками і у державній виконавчій службі на виконанні не знаходяться виконавчі листи щодо них, тому ВДВС відповідно до ст.ст.22,57,60 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний був зняти накладений ним арешт на їх майно, але своєчасно цього не зробив і на даний час відмовляється це зробити, про що свідчить відповідь начальника ВДВС.

Просили визнати незаконною бездіяльність державної виконавчої служби, зобов'язати ВДВС винести постанову про зняття арешту з майна та зняти арешт з належної їм квартири.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 06 квітня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просили її скасувати і ухвалити нову про задоволення їх скарги в повному об'ємі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник апелянтів, апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

Вважаючи судове рішення законним і обґрунтованим, представник ВДВС просила залишити його без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень станом на 29 січня 2015 року за кожним заявником зареєстровано право власності по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1 корп.2 у м. Херсоні.

Власником іншої частини цієї ж квартири у розмірі 1/3 частини є ОСОБА_7.

Згідно ж цього витягу інформація про державну реєстрацію обтяжень свідчить про те, що ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 29.01.2002 року накладено арешт на 1/3 частину квартири, що належить ОСОБА_6, а постановою державної виконавчої служби Суворовського РУЮ м. Херсона від 21.06.2002 року накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_5 /а.с.6-7/.

Зі змісту ухвали Суворовського районного суду м. Херсона від 29 січня 2002 року слідує, що з метою забезпечення позову ОСОБА_8 був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить не лише ОСОБА_6, але й ОСОБА_5 із забороною проводити будь-які дії по відчуженню квартири /а.с. 12/.

Згідно повідомлення начальника ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона надати постанову державного виконавця від 21.06.2002 року зі спливом строку не виявляється можливим /а.с. 8/.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 18 березня 2015 року арешт, накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 29 січня 2002 року на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5 і ОСОБА_6 із забороною проведення будь-яких дій по відчуженню цієї квартири, скасовано.

Отже, підстави, з якими пов'язувалася реєстрація обтяження на належну ОСОБА_6 частину квартири відпали. Крім того, представником ОСОБА_6 надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, згідно з яким вищезазначене обтяження припинено 09.04.2015 року на підставі ухвали суду від 18.03.2015 року.

Із зазначеного слідує, що права ОСОБА_6 щодо тривалого накладення арешту на належну їй частину квартири не були пов'язані з діями чи бездіяльністю державної виконавчої служби, тому колегія вважає, що відмовляючи заявнику ОСОБА_6 у задоволенні її скарги, суд першої інстанції постановив в цій частині законну ухвалу.

Що стосується обтяження на частину квартири, належну ОСОБА_5, здійсненого на підставі постанови державної виконавчої служби Суворовського РУЮ м. Херсона від 21.06.2002 року, то в цій частині колегія суддів вважає, що дії державної виконавчої служби не можна визнати законними, оскільки за повідомленням цієї служби надати постанову, а також інформацію про стан виконавчого провадження про причини накладення арешту не видається можливим за відсутності такого виконавчого провадження та будь-якої інформації щодо нього.

Зазначене свідчить про те, що державною виконавчою службою були порушені вимоги ст.50 Закону України «Про державну виконавчу службу» (ст.38 Закону в редакції від 28.11.2002 року), згідно з якою арешт, накладений на майно боржника знімається, скасовуються, інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання.

За відсутності в державній виконавчій службі виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_5 підстав для знаходження частини належної йому квартири у реєстрі обтяжень є безпідставним, тому такі дії державної виконавчої служби є незаконними, відповідно порушене право заявника підлягає захисту у обраний ним спосіб, що узгоджується зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У абзаці 2 пункту 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що виходячи зі змісту ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Із наданої в судовому засіданні апеляційної інстанції копії постанови державного виконавця від 21.06.2002 року вбачається, що вона постановлена державним виконавцем, яка, за поясненнями представника ВДВС, у відділі вже не працює. Також не заперечує, що заявникам було відмовлено у знятті арешту з описаного майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що порушене право заявника ОСОБА_5 слід поновити, зобов'язавши начальника відділу державної виконавчої служби Суворовського РУЮ у м. Херсоні вчинити дії, пов'язані зі зняттям арешту з належної ОСОБА_5 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Отже, постановлена судом першої інстанції ухвала в зазначеній вище частині підлягає скасуванню з ухваленням нової з підстав вищезазначених.

Щодо інших вимог скарги, то вони не обґрунтовані законом та доказами, судом підставно відмовлено у їх задоволенні заявникам і такий висновок суду не спростований доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 06 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_5 щодо незняття арешту з належного йому майна скасувати і ухвалити нову.

Скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність державної виконавчої служби Суворовського РУЮ м. Херсона щодо незняття арешту з майна належного ОСОБА_5 при закінченні виконавчого провадження.

Зобов'язати начальника державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні винести постанову про зняття арешту з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_5.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук