РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 р. м. Кремінна

Справа № 414/733/15-ц

Провадження № 2/414/304/2015

Кремінський районний суд Луганської області в складі головуючого:

судді: Акулова Є.М.

при секретарі: Дегтяренко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кремінна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Кремінської районної державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій вказує, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який на даний час розірвано та від якого має неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На теперішній час син проживає разом з нею, вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров»я дитини, фізичний, духовний розвиток. Відповідач ніякої участі у житті сина не приймає, дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Її разом із сином запросили в гості родичі, які постійно мешкають в м. Тольятті Російської Федерації. Тому вона має бажання виїхати до своїх родичів в Російську Федерацію на відпочинок та оздоровлення дитини, для чого її родичі мають можливість надати їй матеріальну допомогу.

Її намагання знайти батька сина та отримати від нього необхідний дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон дитини безрезультатні.

Таким чином у неї є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, будь-яких обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд за межі України для тимчасового перебування у її неповнолітнього сина немає. Тому просить суд дозволити їй оформлювати документи на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина за кордон без дозволу батька дитини.

У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимогах.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Представник служби у справах дітей Кремінської РДА у судовому засіданні дійшов висновку про доцільність надання дозволу позивачу оформлювати документи на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина за кордон без дозволу батька дитини з метою відпочинку, оздоровлення, підвищення духовного та культурного рівня й розширення світогляду.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, при цьому постановивши заочне рішення.

Дослідивши обставини справи, докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису, яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який на даний час розірвано (а.с.4), від шлюбу має неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачкою в АДРЕСА_1.

Як встановлено в судовому засіданні позивач має намір виїхати до родичів, що проживають у Російській Федерації і готові надати їй з сином притулок для відпочинку та допомогу. З огляду на цю обставину позивач має намір разом з сином відвідати своїх рідних та відпочити. Така подорож матиме неабияке значення для духовного та фізичного розвитку її дитини, адже завдяки значній фінансовій допомозі, яку нададуть її рідні, вона матиме можливість оздоровити сина. Але незважаючи на це, її намагання знайти батька сина та отримати від нього необхідний дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон дитини безрезультатні.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на виїзд неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за кордон без згоди батька.

Керуючись ст. 4 п. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. ст.150, 154 СК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 226-228ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Надати дозвіл для оформлення документів для тимчасового виїзду громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, в супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на оздоровлення та відпочинок за межі України до шістнадцяти річного віку дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Є.М. Акулов