Провадження: №2/522/9975/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2015 року м. Одеса
Приморський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді Домусчі Л.В.,
при секретарі Шевчик В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,
Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, але не може оформити та належним чином зареєструвати своє право власності на спадкове майно. При цьому позивачем було замовлено технічний паспорт на квартиру, та обмірювання його частини експертом з інвентаризації не виявлено реконструкції та самочинного будівництва, що посвідчує відсутність відповідного штампу у технічному паспорті. Цим підтверджується той факт, що належні йому та спадкодавцям частки не збільшувалися та відповідають розмірам, визначеним у приватизаційних документах.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_9 ( діє на підставі довіреності від 22.09.2015 року) не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечував, просив позовні вимоги задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_6 міська рада, в судове засідання не зявилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили.
Суд у звязку з неявкою відповідача. ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_8 та онуком ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с. 61-62).
Як вбачається з технічного паспорту від 05.02.1998 року на квартиру АДРЕСА_1, квартира складається з чотирьох кімнат, 445/1000 частин квартири, які належать ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1, складаються з двох кімнат, площею 20,7, кв м. та 24,9 кв.м., а також 445/1000 частин кухні, загальною площею 4,4 та 12,1 кв.м., 445/1000 частин ванної кімнати, загальною площею 1,4 кв.м., 445/1000 частини туалету, загальною площею 1,4 кв.м., окр.коридор 10,1 кв., 445/1000 частини загального коридору, площею 12,3 кв.м., та 1,8 кв.м., 445/1000 частин балкону (лоджії) загальною площею 1,3 кв.м. (а.с. 152-153).
05.04.2010 року ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 216581 від 06.04.2010 року (а.с. 12)
Згідно довідки № 382 від 03.06.2010 року, яка видана дільницею № 14 КП «ЖКС «Фонтанський», ОСОБА_7 та її онук ОСОБА_1 були зареєстровані та проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 66)
З матеріалів спадкової справи № 378/2010р. до майна померлої 05.04.2010 року ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_7 було складено заповіт від 04.03.1998 року на імя ОСОБА_11В.(а.с. 60)
До нотаріальної контори звернулися онук померлої ОСОБА_7- ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини та ОСОБА_11 із заявою про відмову від прийняття спадщини, що припадає їй згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої ОСОБА_6 державної нотаріальної контри 04.03.1998 року за реєстром № 8-761.(а.с. 57-58).
Також судом встановлено, що 29.05.2010 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖД № 225571 від 31.05.2010 року. (а.с. 13)
З матеріалів спадкової справи № 379/2010р. до майна померлого 29.05.2010 року ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_8 заповів все своє майно сину ОСОБА_1, що підтверджується заповітом від 12.04.2010 року, зареєстрованому в реєстрі за № 735 (а.с. 113)
Згідно довідки дільниці № 14 КП ЖКС «Фонтанський» від 03.06.2010 року, ОСОБА_8 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 24)
З позову та матеріалів справи вбачається, що 21.05.2015 року позивач ОСОБА_1 замовив ТОВ «ОСОБА_6 регіональне БТІ» технічний паспорт на квартиру № 14, розташовану за адресою: м.Одеса, вул.Тираспольська, 22. Експертом з інвентаризації обєктів нерухомого майна проводилося обмірювання квартири приміщень якими користується позивач та користувалися спадкодавці, а інша частина квартири з урахуванням архівних матеріалів попередніх інвентаризацій.
Відповідно до абз. 38 п.32 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року виявлені в установленому порядку самочинно збудовані будинки або прибудови до будинків, господарстві будівлі (прибудови), торгівельні, господарські кіоски та павільйони, металеві гаражі, підлягають технічній інвентаризації з включенням їх у планові та інші матеріали. У разі самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорту і копіях планових матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляють штампи встановленого зразка.
При обмірюванні експертом з інвентаризації квартири № 14 не виявлено реконструкції та самочинного будівництва, що посвідчується відсутністю відповідного штампу у технічному паспорті. Тобто, цим підтверджується той факт, що належні позивачу та спадкодавцям частки не збільшувалися та відповідають розмірам, визначеним у приватизаційних документах.
26.06.2015 року державним нотаріусом у звязку з відкриттям спадкової справи, було зроблено запит до КП «БТІ» ОСОБА_6 міської ради щодо підтвердження реєстрації права власності на частку квартири АДРЕСА_2. (а.с. 157)
Згідно відповіді КП «БТІ» ОМР від 27.07.2015 року, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 на праві власності належить 445/1000 частки квартири № 14 по вул.Тираспольскій в м.Одесі в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.06.1998 року.
При цьому, станом на 31.12.2012 року по вул.Тираспольска, 22 в м.Одесі в комунальному підприємстві зареєстровано право власності на 268/1000 частки квартири № 14 за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5; на 320/1000 частки квартири № 14 за ОСОБА_2
Також у відповіді вказано, що сума часток по квартирі № 14 по вул.Тираспольській в м.Одесі не складає одиницю у звязку з реконструкцією вказаної квартири. (а.с. 161)
Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 30.09.2015 року державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 445/3000 часток квартири під № 14 у будинку № 22 по вул.Тираспольській в м.Одесі, що належать померлому 29.05.2010 року гр.ОСОБА_8 у звязку з необхідністю перерахування часток у прав власності та відсутністю правовстановлюючого документа на перераховані частки квартири.( а.с.166)
Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Зі змісту ст. 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
ОСОБА_1 своєчасно подав заяву про прийняття спадщини після померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8
Судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_1С ОСОБА_1 проживав разом з ними в спірній квартирі та в силу ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_8 шляхом оперативного управління спадковим майном.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до частини 1 статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до частини 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
У відповідності із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам і гідності громадян, інтересам суспільства.
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
Як зазначає позивач у своєму позові, на теперішній час проведення перерахунку частко у квартирі унеможливлюється тим, що співвласники квартири не допускають інженера спеціаліста БТІ до належним їм приміщень та не дають згоди на проведення перерахунку часток у квартирі.
Відповідно до п.3.1. Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55 «Про затвердження Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна» розрахунок часток у спільній власності на обєкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників обєктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, вказаних у правовстановлюючих документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлюючих документів.
При цьому, технічна характеристика 445/1000 частин квартири АДРЕСА_3, в наданих до суду технічних паспортів від 05.02.1998 року та від 21.05.2015 року однакова. Таким чином, в технічному паспорті від 21.05.2015 року не виявлено реконструкції та самочинного будівництва, що посвідчується відсутністю відповідного штампу у технічному паспорті. Тобто, цим підтверджується той факт, що належні позивачу та спадкодавцям частки не збільшувалися та відповідають розмірам, визначеним у приватизаційних документах.
Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Після всебічного, повного дослідження матеріалів та обставин справи, їх оцінки, суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 169 ч. 4, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 372,1216-1218, 1220-1223, 1226, 1233-1235, 1241, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 на 445/3000 частин квартири № 14, розташованої за адресою: м.Одеса, вул.Тираспольська, 22.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 на 445/3000 частин квартири № 14, розташованої за адресою: м.Одеса, вул.Тираспольська, 22.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Домусчі Л.В.