Справа № 473/582/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"18" березня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання - Фінько О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересована особа: Вознесенська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності їм правовстановлюючого документа - свідоцтва на право власності на житло, що було видане 24 березня 1993 року Органом приватизації Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області.

В обґрунтування вимог зазначено, що 24 березня 1993 року виконавчим комітетом Вознесенської міської ради Миколаївської області на підставі розпорядження № 232 від 24 березня 1993 року на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було видано свідоцтво на право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1.

Однак пізніше ними було з'ясовано, що їх прізвища у правовстановлюючому документі як власників вищевказаного нерухомого майна не співпадають з прізвищами, що зазначені у їх паспортах.

Посилаючись на те, що вирішити питання в адміністративному порядку неможливо, а встановлення зазначеного факту має для заявників юридичне значення, так як потрібно для реалізації повноважень власників, заявники просили заяву задовольнити.

В судове засідання заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 надали заяви, в якій просили розглядати справу у їх відсутності, вимоги, що викладені в заяві підтримали у поновному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Вознесенської міської ради Миколаївської області, в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до ст.3, ч.1 ст.234 ЦПК УКраїни, п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

За правилами п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 березня 1993 року Органом приватизації Вознесенської міської ради Миколаївської області на підставі розпорядження за № 232 від 24 березня 1993 року, на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було видано свідоцтво на право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Проте, прізвище заявників не співпадають з прізвищами власників квартири, зазначеним у вищевказаному правовстановлюючому документі, внаслідок чого неможливо встановити факт належності останнім цього майна.

Разом з тим, виправити допущену помилку в обумовленому свідоцтві на право власності неможливо.

В той же час факт належності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 правовстановлюючого документа - свідоцтва на право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів, а саме:

копією паспортів заявників, в яких їх прізвище зазначено "ОСОБА_2"; (а.с.5,7,9)

копією свідоцтва про народження заявника ОСОБА_3, в якому його прізвище зазначено на російській мові "ОСОБА_1" (а.с.11);

копією свідоцтва про одруження заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в якому їх прізвища на російській мові зазначено "ОСОБА_1" та "ОСОБА_2" (а.с.8);

копією Будинкової книги (а.с.15,14).

Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.

Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявників юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власників майна, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.209 , 212- 215, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересована особа: Вознесенська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , правовстановлюючого документа - Свідоцтва на право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1, виданого 24 березня 1993 року Органом приватизації Вознесенської міської ради, на підставі розпорядження від 24 березня 1993 року № 232.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Ротар