УХВАЛА

18 лютого 2015 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бондарчук В.В.,

розглянувши в судовому засіданні заяву представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

09 жовтня 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до Приватного підприємства «ІКІО» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення та демонтажу будівельних конструкцій, побудованих та змонтованих на даху магазину, який прибудований до будинку АДРЕСА_1, посилаючись на те, що має місце порушення норм інсоляції, не дотримуються державні будівельні норми,улаштовані на даху будівництва три кондиціонери створюють сильний шум, будівництво пошкоджує загальний стан будинку, мало місце знеструмлення будинку внаслідок перевантаження 23 травня 2014 року. Позивачі будь-яких погоджень на будівництво магазину та реконструкцію фасадів з надбудовою офісного приміщення не давали. За їх скаргами Управлінням архітектури та містобудування м. Хмельницького 4 вересня 2014 року було прийнято рішення, яким були визнані недійсними містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №207 від 19 грудня 2013 року. Інспекцією ДАБК скасовано реєстрацію декларацій про початок будівельних робіт, однак не зважаючи на це ПП «ІКІО» продовжує виконання будівельних робіт. З огляду на викладене, позивачі відповідно до ст.ст.16, 317, 386, 391 ЦК України просять їх позов задовольнити.

16 лютого 2015 року представник позивачів ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони Реєстраційній службі Хмельницького міськрайонного управління юстиції вчиняти будь-які реєстраційні дії, щодо об'єкту нерухомості, а саме прибудовано-надбудованих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 до набрання чинності судовим рішенням у справі.

Відповідно до ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

П.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006, № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п.49 Постанови КМ України, від 17.10.2013, № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування); документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (в разі коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна змінилася його адреса).

В силу ст. 39 Закону України «Про архітектурну діяльність» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Форма акта готовності об'єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об'єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об'єкт застрахований). Орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі необхідності під час розгляду питань, пов'язаних з видачею сертифіката, може звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Крім цього судом враховується, що у справі в якості третьої особи бере участь державна архітектурно-будівельна інспекція України, а тому без вчинення нею дій, визначених вищезазначеним Законом, реєстрація будь-яких прав на нерухоме майно забудовником є неможливою.

З огляду на викладене, суд вважає, що підстав для забезпечення позову не має, як і не має належного обґрунтування чому саме такий вид забезпечення позову було обрано представником позивачів.

Керуючись ст.ст.151-153, 209, 210 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяву про забезпечення позову поданої представником позивачів ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Бондарчук