АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2191/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Ільєва Т.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Прохоровій В.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Попович О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 5 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у місті Києва про стягнення шкоди.

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю та ставила питання про стягнення на її користь шкоду у розмірі 40 000 гривень за надану правову допомогу в силу вимог ст. 22, 1173,1174 ЦК України. Зазначаючи, що через незаконне рішення позивачу була завдана матеріальна шкода. Так як вона була змушена отримувати правову допомогу адвоката ОСОБА_3 на всіх стадіях розгляду справи : ним був виготовлений позов, апеляційна скарга, представлялись інтереси в судових засіданнях в якості представника, отримувались судові рішення, виконавчий лист пред'являвся до виконання, отримана зареєстрована декларація, надавались усні консультації. Тому звертаючись до суду просила задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 5 листопада 2014 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу, та ставив питання про скасування рішення суду, постановлення нового, за яким позовні вимоги підлягали задоволенню у повному обсязі. Мотивуючи свою вимогу тим, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Апелянт у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача апеляційну скаргу не визнала, заперечувала проти її задоволення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що в жовтні 2013 року позивач зверталась до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у місті Києві з заявою про прийняття в експлуатацію садового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

01 листопада 2013 року вона отримала рішення, яким було відмовлено в реєстрації поданої декларації про готовність об'єкта до експлуатації, з підстав того, що для прийняття об'єкта в експлуатацію позивач повинен забезпечити здійснення технічного обстеження об'єкта, та надати відповідачу документальне підтвердження проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, проведеного після 29 квітня 2013 року та надати технічний паспорт виготовлений після 29 квітня 2013 року.

07.04.2014 року Київський апеляційний адміністративний суд частково задовольнив позов ОСОБА_5 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві та,

- визнав протиправним та скасував рішення Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві КВ № 85 від 01.11.2013 року, про повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації: АДРЕСА_1:

- зобов'язав Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві вчинити відповідні дії щодо реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Звертаючись до суду із позовом позивач ставила питання про стягнення із відповідача на її користь збитків, а саме витрат, які були понесені нею на оплату правової допомоги та підтверджувалися актом прийому - передачі від 30.06.2014 року. За яким адвокат ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_5 прийняла виконані послуги загальна вартість яких склала 40 000 гривень.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з недоведеності вимог позивача в частині того, що понесені нею витрати є шкодою ( збитками) в розумінні положень норм ЦК та положень Закону України „ Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Апелянт звертаючись до суду вказував на те, що у ході розгляду справи ними було доведено очевидний причинно - наслідковий зв'язок між незаконними діями відповідача та наслідками - витратами понесеними позивачем для відновлення свого порушеного права, а відтак вважав, що розмір визначеної в позові шкоди підлягає стягненню у відповідності до положень ст.ст. 22, 1173, 1174 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Позивачем ( апелянтом ) при зверненні до суду не було взято до уваги, що витрати визначені ним у позові фактично законом віднесені до судових витрат. Вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом, їх не можна визнати збитками чи шкодою в розумінні положень цивільного законодавства України і вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні.

При цьому слід також відзначити, що дії представника позивача вчинялися в рамках підготовки, розгляду справи, розгляд якої здійснювався адміністративним судом за нормами КАС України.

З урахуванням вищевикладеного та положень ч. 2 ст. 308 ЦПК України , колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм м матеріального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 5 листопада 2014 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: