Ухвала

іменем україни

09 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей-Південь» до приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 про визнання прилюдних торгів та виданого на їх підставі свідоцтва про придбання майна недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Прометей-Південь» (далі - ТОВ «Прометей-Південь») звернулося до суду з позовом до приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.»), відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (далі - ВДВС ГУЮ в Одеській області), ОСОБА_1 про визнання прилюдних торгів та виданого на їх підставі свідоцтва про придбання майна недійсними.

Позовні вимоги мотивувало тим, що прилюдні торги з реалізації належної на праві власності товариству квартири АДРЕСА_1 були проведені з чисельними порушенням вимог чинного законодавства, зокрема боржника не було належним чином повідомлено про проведення торгів та початкову ціну, уцінку майна, крім того в торгах брала участь лише одна особа, що призвело до порушення прав боржника та вплинуло на формування продажної ціни спірної нерухомості.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року зазначене рішення районного суду частково скасовано й частково задоволено позов.

Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, проведені 21 травня 2014 року.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого на ім'я ОСОБА_1

Скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору № 1614183 від 28 лютого 2014 року про надання послуг з організації та проведення прилюдних торгів залишено без змін.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_1просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити без змін рішення суду першої інстанції, що було помилково скасовано.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилами ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції в повній мірі не відповідає.

Скасовуючи частково рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Прометей-Південь», суд апеляційної інстанції виходив з того, що при проведенні прилюдних торгів з реалізації майна позивача було допущене порушення чинного законодавства, що призвело до реалізації іпотечного майна, яким забезпечувалося виконання кредитних зобов'язань, по заниженій ціні. При цьому суд зазначив, що правова природа реалізації спірного майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - переможця прилюдних торгів, а відтак підлягає визнанню недійсними як результати прилюдних торгів, так і свідоцтво про право власності на спірну квартиру та скасуванню реєстрації такого права.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна виходячи з наступного.

Судом установлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2013 року в солідарному порядку з ТОВ «Прометей-Південь», ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСибббанк») стягнуто заборгованість за кредитним договором № 0 від 20 липня 2007 року в розмірі 3 197 784 грн 93 коп.

На підставі вказаного судового рішення видано виконавчий лист № 1527/20078/12 від 14 травня 2013 року, на підставі якого державним виконавцем ВДВС ГУЮ в Одеській області 23 липня 2013 року відкрито виконавче провадження у межах якого складено акт опису та арешту квартири АДРЕСА_1.

Реалізацію вказаної нерухомості доручено ПП «Нива-В.Ш.» на підставі договору від 28 лютого 2014 року про надання послуг з проведення прилюдних торгів та реалізації арештованого майна (предмета іпотеки).

Проведення прилюдних торгів з реалізації спірної нерухомості призначалися на 28 лютого 2014 року, 18 квітня 2014 року та на 21 травня 2014 року.

Відповідно до повідомлення ПП «Нива-В.Ш.» прилюдні торги відбулися 21 травня 2014 року, переможцем яких стала ОСОБА_1, яка була єдиним їх учасником.

Правовідносини по реалізації арештованого майна регулюються Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про порядок проведення виконавчих дій та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 27 жовтня 1999 року № 68/5.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Правила проведення прилюдних торгів встановлені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення), яким визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну та передбачено певні правила проведення цих торгів.

Разом з тим, відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку».

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у ч. 2 п. 45 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що у разі якщо за судовим рішенням із відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то судом не може бути змінений спосіб виконання такого рішення на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватись за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Судом достовірно встановлено, й це вбачається з матеріалів справи, що прилюдні торги проводилися на виконання рішення суду про стягнення з позивача кредитної заборгованості, шляхом продажу арештованого майна.

Також матеріали справи не містять будь-якого виконавчого документа про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

У цьому випадку прилюдні торги повинні проводитися у відповідності до Тимчасового положення.

Прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу. Такий договір як правочин можна визнати недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст. 215 зазначеного Кодексу).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням

Так, згідно п. 4.2. Тимчасового положення (у редакції чинній на час проведення прилюдних торгів) лот виставляється на торги за наявності не менше двох покупців. У відповідності до пункту 7.1. розділу 7 «Прикінцеві положення» Тимчасового положення, прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися, зокрема, у разі відсутності покупців або наявності лише одного покупця.

Проте суд апеляційної інстанції, у порушення вимог ст. 214 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню до них, унаслідок чого не встановив за яким порядком має здійснюватися реалізація спірного майна з прилюдних торгів та дійшов помилкового висновку, що порядок проведення прилюдних торгів з продажу арештованого майна, на виконання судового рішення про стягнення суми кредитної заборгованості й за відсутності виконавчого документу про звернення стягнення на предмет іпотеки, визначений Законом України «Про іпотеку».

Отже, апеляційний суд не виконав своїх обов'язків, визначених ст. ст. 303, 304, 316 ЦПК України.

Допущене судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, згідно вимог ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого судового рішення і направлення справи на новий судовий розгляд до апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно з'ясувати характер спірних правовідносин, права та обов'язки сторін у справі, законодавство, яке підлягає застосуванню, й ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року скасувати.

Справу передати на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П.Дербенцева

Д.О.Остапчук

В.О.Савченко