Справа № 202/1041/15-ц
Провадження № 2/0202/1989/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Чумак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «3Д Транс» про стягнення компенсації за дні невикористаної відпустки та середнього заробітку за весь час затримки, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ТОВ «3Д Транс» про стягнення компенсації за дні невикористаної відпустки та середнього заробітку за весь час затримки.

В обґрунтування поданої заяви позивач ОСОБА_1 зазначив, що він працював водієм автотранспортних засобів в ТОВ «3Д Транс» з 29.04.2014 року. Наказом від 22.01.2015 року був звільнений на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Зазначає, що при звільненні з ним не було проведено повний розрахунок, а саме: не виплачено 3 100 грн. компенсації за всі дні невикористаної щорічної відпустки. Посилаючись на ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України, просить суд стягнути з ТОВ «3Д Транс» 3 100 грн. компенсації за дні невикористаної відпустки та 2 000 грн. середнього заробітку за весь час затримки до дня подання позовної заяви.

У судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Позовну заяву та викладені в ній обставини підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Надав суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позивач дійсно працював на посаді водія ТОВ «3Д Транс» з 29.04.2014 року. 22.01.2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. 22.01.2015 року позивачу було видано трудову книжку НОМЕР_1, про що отримано розписку від позивача з відміткою, що він не має претензій до керівника TOB «ЗД Транс». Заробітна плата позивача на момент укладання з ним трудового договору становила 1600 грн. 01.10.2014 року позивачеві було збільшено заробітну плату до 2 000 грн. Таким чином, на момент звільнення середньомісячний заробіток позивача становив 1 769,64 грн. Бухгалтерією TOB «ЗД Транс» було проведено розрахунок з позивачем відповідно до якого за 14 робочих днів він отримав 1 400 грн. окладу, 23,14 грн. індексації заробітної плати та компенсацію за дні невикористаної відпустки в розмірі 1 066,14 грн., всього було нараховано 2 489,28 та з відрахуванням воєнного збору, податку на доходи фізичних осіб, утримання єдиного соціального внеску, сума до виплати склала 2 002,38 грн. В розрахунковому листі за січень 2015 року позивач 22.01.2015 року розписався, про те, що отримав грошові кошти, з нарахованою заробітною платою ознайомлений, з утриманою сумою податку ознайомлений, до нарахованої суми заробітної плати претензій не має. Посилаючись на ст. 47, 83, 116 КЗпП України, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації за дні невикористаної відпустки та середнього заробітку за весь час затримки.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.04.2014 року ОСОБА_1 прийнято на роботу до транспортного відділу, на посаду водія автотранспортних засобів ТОВ «3Д Транс» з посадовим окладом 1 600 грн.

Наказом № 175-к/тр від 01.10.2014 року посадовий оклад водія транспортних засобів ТОВ «3Д Транс» збільшено до 2 000 грн.

Відповідно до п.1 наказу №11-к/тр від 22.01.2015 року ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України звільнено з посади водія автотранспортних засобів транспортного відділу ТОВ «ЗД Транс».

Відповідно до п.2 наказу №11-к/тр від 22.01.2015 року про звільнення, бухгалтерію зобов'язано нарахувати ОСОБА_1 компенсацію за 18 днів невикористаної відпустки.

22.01.2015 року позивачу було видано трудову книжку НОМЕР_1, про що отримано розписку від позивача з відміткою, що він не має претензій до керівника TOB «ЗД Транс».

Згідно розрахункового листка за січень 2015 року ОСОБА_1 отримав грошові кошти у сумі 2 002,38 грн., з нарахованою заробітною платою ознайомлений, з утриманою сумою податку ознайомлений, до нарахованої суми заробітної плати претензій не має.

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки розрахунок з позивачем, в тому числі і за дні невикористаної відпустки, був проведений в день звільнення, до нарахованої суми заробітної плати претензій у позивача не було, що підтверджується письмовими доказами по справі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «3Д Транс» про стягнення компенсації за дні невикористаної відпустки та середнього заробітку за весь час затримки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції.

Суддя: Г.В. Бєсєда