Справа № 654/5317/14-ц
Провадження № 2/654/152/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2015 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ширінської О.Х.,

при секретарі - Слюсар О.С.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника І відповідача - ОСОБА_2,

представника ІІ відповідача - Чухрая В.М.,

представника третьої особи - Запорожець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ Дрежземагенства у Голопристанському районі Херсонської області про визнання державного акту недійсним, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся із вище вказаним позовом, який в судовому засіданні підтримала його представник ОСОБА_1

У позовній заяві ОСОБА_5 зазначив, що 29.11.2013 р. ОСОБА_8 склав заповіт, яким заповідав йому все майно, яке належало йому на день смерті. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_8 помер. Після його смерті за заповітом йому належить домоволодіння, яке складається з будинку та господарчих будівель і споруд за АДРЕСА_1. Недавно стало відомо, що колишня дружина відповідача ОСОБА_6 (шлюб розірвано Голопристанським районним судом 04.10.2013 р.) ще за життя заповідача оформила на себе Державний акт про право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

Вважає Державний акт про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, який було видано ОСОБА_6, недійсним з наступних підстав.

25.09.2001 р. було укладено договір купівлі-продажу домоволодіння між ОСОБА_9 та ОСОБА_8

Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 укладено 05.12.2001 р. ВРАЦС Голопристанського районного управління юстиції, актовий запис № 116 від 05.12.2001 р., тобто після придбання ОСОБА_8 вище зазначеного домоволодіння.

Відповідно до п. 18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ відповідно до положень ст.ст. 81, 116 ЗК України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації - є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги і просила в порядку ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 155 ЗК України скасувати рішення Великокардашинської сільської ради від 20.05.2009 р. № 470 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельні ділянки» в частині затвердження технічної документації із землеустрою про видачу Державного акут про право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 Визнати недійсним Державний акт про право власності на землю, серія НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_6, на право власності на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 1АА72100016.

Представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та пояснив, що домоволодіння, яке прийняв у спадщину ОСОБА_5, знаходиться на іншій земельній ділянці, на іншій стороні АДРЕСА_1, а у державному акті зазначено неправильна адреса. Належна ОСОБА_6 земельна ділянка розташована в АДРЕСА_1. Тому вважає позовні вимоги безпідставними, такими, що задоволенню не підлягають.

Представник відповідача Великокардашинської сільської ради - Чухрай В.М. позовні вимоги визнав та пояснив, що вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а державний акт ОСОБА_6 - скасуванню.

Представник відділу Держземагенства у Голопристанському районі Запорожець М.В. при вирішенні даного спору поклалася на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом були встановлені наступні фактичні обставини.

Так, позивач ОСОБА_5 за заповітом від 29.11.2013 року успадкував після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р., все належне йому на день смерті майно, а саме: житловий будинок в АДРЕСА_1, який належав на праві приватної власності ОСОБА_8, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7178680 від 06.05.2005 р.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Негра Л.А. від 05.06.2014 р. № 121/0214 по іншій цивільній справі № 654/2080/14-ц, яка знаходиться в провадженні Голопристанського районного суду, після смерті ОСОБА_8, була відкрита спадкова справа № 2/2014 р.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 06.08.2014 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 20.11.2014 р., визнано факт проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01.01.1995 р. по 05.12.2001 р. Визнано за ОСОБА_6 право власності на ? частину житлового будинку із господарчими будівлями і спорудами за АДРЕСА_1.

Рішенням двадцять другої сесії сільської ради У скликання від 20.05.2009 р. № 470 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельні ділянки громадян згідно списку, серед яких зазначена ОСОБА_6, площа ділянки 0, 25 га, яка розташована в АДРЕСА_1.

Із оглянутих судом оригіналів спірного державного акту про право власності на землю та технічної документації слідує, що Державний акт ОСОБА_6 стосується саме права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Як свідчить із технічної документації, а саме: заяв ОСОБА_6 про розробку технічної документації та її затвердження, рішення 16 сесії ІУ скликання від 26.08.2005 р. № 59 «Про надання згоди на виготовлення технічної документації на безкоштовну передачу у власність земельних ділянок», кадастровому плану земельної ділянки - у всіх документах зазначено адреса земельної ділянки - АДРЕСА_1.

Таким чином, вказані вище докази спростовують доводи представника відповідача ОСОБА_11 щодо існування іншої земельної ділянки та іншої адреси по АДРЕСА_2. Факт існування в АДРЕСА_2 - не був також підтверджений як самим представником відповідача ОСОБА_2, так і сільською радою та її представником в судовому засіданні.

Крім того, хоча в Акті встановлення меж земельної ділянки від 08.11.2006 р. та у верхній частині Акту винесення земельної ділянки в натуру і зазначено АДРЕСА_2 (в той же час, в нижній частині того ж Акту зазначена АДРЕСА_1), суд вважає, що дійсною адресою розташування спірної земельної ділянки є АДРЕСА_1, як саме зазначено і в самому Державному акті про право власності на землю, а зазначені представником відповідача невідповідності саме ставлять під сумнів дійсність спірного Державного акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною першою статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

З огляду на вище наведене, враховуючи той факт, що позивач прийняв спадщину за заповітом, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 Херсонської області, він має право на земельну ділянку, на якій розташована вказана домобудівля.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, рішення двадцять другої сесії У скликання Великокарадашинської сільської ради від 20.05.2009 р. № 470 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельні ділянки» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку, виділену ОСОБА_6, площею 0, 25 га., розташовану в АДРЕСА_1. - скасуванню, а Державний акт про право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1, площею 0, 25 га - визнанню недійсним.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 179, 209, 212, 213, 215, 217 ЦПК України, ст.ст. 120, 155 ЗК України, ст. 377 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати рішення двадцять другої сесії У скликання Великокарадашинської сільської ради від 20.05.2009 р. № 470 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельні ділянки» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку, виділену ОСОБА_6, площею 0, 25 га., розташовану в АДРЕСА_1.

Визнати недійсним Державний акт серія НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_6, на право власності на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1, площею 0, 25 га, з цільовим призначенням - для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі апеляційного скарги через районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя О. Х. Ширінська