Справа № 274/103/15-ц
Провадження № 2/0274/495/15
20.04.2015 м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі головуючого судді Хуторної І.Ю.,
при секретарі Соломянюк Л.О.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, зобов'язання зняти з реєстраційного обліку, -
У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом. Зменшивши позовні вимоги, просив визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житлом: квартирою АДРЕСА_1
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину належить квартира АДРЕСА_1. Шлюб з відповідачкою розірвано у 2003 році. Більше 8 років відповідачка не проживає у квартирі, витрат по утриманні квартири та оплаті комунальних послуг не здійснює. Як на правову підставу, позивач у позові посилається на положення статті 71 ЖК України, статей 383, 405 ЦК України.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві, пояснив, що відповідачка тривалий час не проживає у квартирі позивача. У зв'язку з реєстрацією відповідачки у житлі позивач вимушений сплачувати комунальні послуги у більшому розмірі.
Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася повторно.
Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України, судом ухвалено, провести заочний розгляд справи.
Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.04.1998 ОСОБА_2 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 ( а.с. 9,10).
У вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_3, 1971 року народження та син власника - ОСОБА_4 ( а.с. 8).
Відповідно до акта МК ВЖРЕП № 7 від 10.12.2014 ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2008 року ( а.с 11).
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що більше 10 років як вона проживає у одному під'їзді з квартирою позивача. За цей час не бачила там ОСОБА_3, за квартирою доглядає мати позивача.
Свідок ОСОБА_6 дала аналогічні покази свідку ОСОБА_5
Відповідно до частини першої статті 156 ЖК України, з урахуванням положень частини першої статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені статтями 383 ЦК України та 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки інше не встановлено чинними законами, договором, заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сім'ї права користування помешканням.
Враховуючи, що відповідачка без поважної причини відсутня по місцю своєї реєстрації, не проживає у квартирі більше 6 років, її реєстрація в будинку порушує охоронюване законом право власності позивача, позивач заперечує проти реєстрації відповідачки у його житлі, суд вважає, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право на користування житлом.
Посилання позивачем на положення 71 ЖК є зайвим, оскільки спірні правовідносини регулюються нормами глави 32 ЦК України.
Керуючись статтями 10,11,60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_3, 1971 року народження такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення, а особами у відсутність яких ухвалено рішення, у той же строк з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: І.Ю. Хуторна