Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/1168/15-ц
провадження № 2/632/475/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" червня 2015 р. Первомайський міськрайонний суд Харьківської області

у складі: головуючого судді - Росоха А.В.

за участю секретаря Венгер В.М., сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайський Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, -

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом про стягнення аліментів на утримання батька звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2

Свій позов мотивує тим, що він є інвалідом 3-ї групи, не працює, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 949 грн., інших джерел доходу не має, його матеріальне становище є вкрай нужденним. Його донька відповідач по справі матеріальну допомогу йому не надає, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 30% від мінімального прожиткового мінімуму.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі. Крім того пояснив, що має право на отримання аліментів від своєї повнолітньої доньки, так як він не позбавлений батьківських прав відносно неї та в свій час до повноліття сплачував аліменти за рішенням суду на утримання своєї доньки.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивач по справі покинув їхню сімю коли їй було вісім місяців та до настання 32 років бачив її лише три рази, взагалі не виконував своїх батьківських обовязків, її виховав її хрещений, якого вона називає батьком, а тому вважає що позов задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Тобто, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, що є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом 1,2,3 групи. Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму.

Такими чином, право на аліменти у батька, матері виникає у разі наявності двох підстав в їх сукупності, а саме непрацездатність та потреба в матеріальній допомозі, яка визначається залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є інвалідом 3-ї групи тобто є непрацездатною особою, отримує пенсію по інвалідності, яка становить 949 грн.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність в період 01.01.2015 30.11.2015 становить 949 грн.

Прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Таким чином, відсутня необхідна умова для застосування ст. 202 СК України потреба в матеріальній допомозі.

Крім того, відповідно до ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обовязку утримувати матір, батька та обовязку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обовязків.

Звільнення дочки, сина від аліментного обовязку або, позбавлення права матері, батька права на аліменти це санкція за ухилення від виконання батьківських обовязків. Вона може бути застосована як тоді, коли мати, батько не виховували і не утримували дочку, сина, так і тоді, коли вони виконували лише частину своїх батьківських обовязків.

В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач по справі взагалі не цікавився життям своєї дитини, не приймав участі у її вихованні, покинув сімю коли дитині було 8 місяців та до настання 32 років бачив її лише три рази, вихованням дитини займався її хрещений батько.

Тому суд, вважає що відсутність факту позбавлення батьківських прав позивача по відношенню до його доньки відповідача по справі, а також сплата аліментів, у свій час, на утримання неповнолітньої доньки за рішенням суду, свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обовязків в розумінні ст. 204 СК України, яка в даному випадку підлягає застосуванню до виниклих правовідносин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 202, 204 СК України, ст.ст. 10, 60, 61, 79, 88, 131, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька - залишити без задоволення.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_3