АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/978/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1275/15Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого : судді Пилипчук Л.І.

суддів : Кривчун Т.О., Чумак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, уточнивши позовні вимоги в процесі розгляду, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31 жовтня 2013 року близько 17 год. 30 хв. в смт. Градизьк, Глобинського району по вул. Гвардійська, у напрямку автодороги Бориспіль - Дніпропетровська, в якій водій мотоцикла Урал-М67-36 д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_4 не впорався з керуванням та допустив виїзд на зустрічну смугу й зіткнення з автомобілем ВАЗ 210112, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням позивача ОСОБА_5 Оскільки винний в ДТП ОСОБА_4 помер, але його діями завдана матеріальна і моральна шкода, яку в сумі 12 825 грн. повинна відшкодувати відповідачка як спадкоємець.

Відповідачка ОСОБА_2 у червні 2014 року подала зустрічний позов до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вина ОСОБА_4 у скоєнні ДТП не встановлена, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не є належним доказом його вини.. Посилаючись на норми ст.ст.1167, 1168, 1200 ЦК України, прохала стягнути з позивача 40 000 грн. моральної шкоди, завданої їй та малолітній доньці, витрати на поховання в сумі 11 575 грн., та щомісячно по 333 грн. на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею 18 років, у зв'язку із втратою годувальника.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 12 825 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, прохала рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає, що суд неповно дослідив обставини щодо наявності у ОСОБА_4 правових підстав володіння мотоциклом, яким він керував на момент ДТП.

Не з'ясовано, чи була застрахована цивільно-правова відповідальність власника вказаного мотоцикла ОСОБА_7

Вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження не є беззаперечним доказом вини водія ОСОБА_4, як і не встановлено, що мотоцикл під його керуванням на момент ДТП рухався.

На її думку, судом не встановлено коло спадкоємців та вартість спадкового майна, тоді як шкода підлягає відшкодуванню у межах його вартості.

Зазначає, що при відмові у зустрічному позові суд невірно тлумачив норми ст.ст.1200,1201 ЦК України Крім того, вважає, що заподіяна їй та малолітній доньці моральна шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, має бути відшкодована незалежно від вини.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

За загальним правилом відшкодування шкоди, передбаченим ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1.ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до роз'яснень, викладених у абзаці 5 пункту 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2014 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні давні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ч.1 ст.58 ЦПК України).

Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом першої інстанції, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 31.10.2013 року близько 17 год. 30 хв. в смт. Градизьк Глобинського району по вул. Гвардійська, у напрямку автодороги Бориспіль - Дніпропетровська, рухався мотоцикл Урал- М 67-36 д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_8, під керуванням ОСОБА_4, який не впорався з керуванням і допустив виїзд на зустрічну смугу та зіткнення з автомобілем ВАЗ 210112 д.н.з. 210112, під керуванням ОСОБА_5 Внаслідок отриманих в ДТП тілесних ушкоджень ОСОБА_4 помер у лікарні.

За даним фактом 01.11.2013 Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.( матеріали кримінального провадження №№ 0000777).

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 1289 від 17.01.2014 року, проведеної в межах вказаного кримінального провадження, водій мотоцикла Урал-М67-36, д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ 210112, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 У даній дорожній ситуації дії водія мотоцикла Урал-М67-36 ОСОБА_9 не відповідали вимогам п. 10.1 «Правил дорожнього руху України» і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв'язку з пригодою. Технічна можливість запобігти зіткненню з боку водія автомобіля ВАЗ 210112 ОСОБА_3 не визначалася його односторонніми діями, в його діях відсутні будь-які невідповідності вимогам «Правил дорожнього руху України», які б з технічної точки зору знаходилися у причинному зв'язку з виникненням даної пригоди /а.с.53- 55 кримінального провадження/.

Постановою слідчого СВ Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області від 03.03.2014 року кримінальне провадження № 0000777, розпочате по вказаному факту ДТП за ч. 2 ст. 286 КК України, - закрито у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. В мотивувальній частині вказаної постанови слідчим зроблено висновок про закриття кримінального провадження., ураховуючи, що в діях водія ОСОБА_3 відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, а в діях водія ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, однак від отриманих після ДТП травм водій ОСОБА_4 помер у лікарні,

Висновки, встановлені автотехнічної експертизою, щодо невідповідності дій водія мотоцикла «Урал-М67-36 ОСОБА_4 вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, які знаходилися у причинному зв'язку з пригодою, та щодо відсутності у діях ОСОБА_3 будь-яких невідповідностей Правилам, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв'язку з виникненнями даної пригоди,- відповідачкою належними та допустимим доказами не спростовані.

Відповідно до частин 1,4 статті 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 983 від 26 січня 2015 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП , що сталася 31.10.2013 року, автомобіля ВАЗ 210112, д.н.з. ВІ НОМЕР_1 , складає 12 825,05 грн. / а.с. 147/

Встановивши, що майнова шкода позивачу завдана з вини ОСОБА_4, спадкоємцем якого та правонаступником у відшкодуванні шкоди є відповідачка в межах вартості спадкового майна, яка перевищує розмір шкоди, тому місцевий суд правомірно стягнув визначену експертизою суму шкоди із ОСОБА_2 та відмовив у задоволенні зустрічного позову за безпідставністю.

При цьому колегія суддів зазначає, що дочка покійного ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Однак у з'язку з малолітнім віком вона не має належного обсягу цивільної дієздатності, а тому саме ОСОБА_2 є належним відповідачем у даній справі та представляє інтереси свої і малолітньої дочки.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують, спрямовані на переоцінку доказів, фактично зводяться до незгоди з оцінкою обставин справи, наданою районним судом.

Посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи щодо наявності у ОСОБА_4 правових підстав володіння мотоциклом, яким він керував на момент ДТП, щодо наявності страхового полісу цивільно-правової відповідальності власника вказаного мотоцикла, відповідачка намагається перекласти свій обов'язок доказування інших, ніж встановлені та доведені в суді, обставин - на позивача та суд, тоді як згідно встановленого статтею 10 ЦПК України принципу змагальності цивільного судочинства кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо не встановлення судом кола спадкоємців та вартість спадкового майна. Матеріали спадкової справи вказують на те, що відповідачка 25.04.2014 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті 01.11.2013 року чоловіка ОСОБА_4./а.с.40-44/ Крім того, їх малолітня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Вартість нерухомого майна, належного спадкодавцю, становить 28759 грн./а.с.180/

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 п. 1 ст. 314, ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - суддя Л.І. Пилипчук

Судді: /підписи/ Т.О. Кривчун

О.В. Чумак

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук