Справа № 214/1980/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 вересня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковтун Н.Г.,

при секретареві Троценко О.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Саксаганської районної у місті ради про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до виконкому Саксаганської районної у місті ради про визнання права власності за набувальною давністю; в обґрунтування позовних вимог зазначив, що у квартирі, розташованій за адресою: вул. Житомирська, 27/10, у м. Кривому Розі до моменту смерті проживав ОСОБА_3, який помер 22 січня 2005 року.

ОСОБА_3 за життя на праві приватної власності належала зазначена квартира за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Житомирська, 27/10, яку останній нікому не заповідав та після його смерті воно ніким не успадковане. У 1998 році позивач познайомився з померлим ОСОБА_3, котрий був одинокою літньою людиною, потоваришував з ним, часто його відвідував, ОСОБА_3 також неодноразово приходив до нього у гості. У грудня 2002 року ОСОБА_3 почав хворіти, хвороба виявилась тривалою, і позивач доглядав за ОСОБА_3, надава допомогу як моральну, так і матеріальну, оскільки рідних і родичів у нього не було. 14 січня 2005 року позивач забрав ОСОБА_3 з КЗ "Криворізька міська лікарня № 14", відвіз його додому і знаходився біля хворого постійно, вони мали намір укласти договір довічного утримання, почали збирати необхідні документи, одна 22 січня 2005 року ОСОБА_3 помер. Спочатку позивач доглядав за вказаною квартирою, а потім став постійно проживати там зі своєю дружиною, за власні кошти проводив поточний та капітальний ремонт, сплачував за користування комунальними послугами. Таким чином, з 01 лютого 2005 року і до теперішнього часу позивач відкрито, добросовісно та безперервно проживає в зазначеному домоволодінні. Станом на теперішній час єдиним власником нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. Житомирська, 27/10, у м. Кривому Розі є ОСОБА_3, який помер 22 січня 2005 року. Оскільки позивач протягом тривалого часу добросовісного, відкритого та безперервного володіє спірним нерухомим майном, тому останній звернувся до суду за захистом свого майнового права та просив визнати за ним право власності на квартиру за адресою: вул. Житомирська, 27/10, у м. Кривому Розі, за набувальною давністю.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обгрунтування, зазначені в позовній заяві. Вказав на те, що товаришивав з ОСОБА_3, який був одинокою людиною. Після його смерті 22 січня 2005 року він став користуватись квартирою ОСОБА_3 № 10 в будинку 27 по вул.Житомирській в м.Кривому Розі. В цій квартирі він зробив ремонт, провів каналізацію, становив сан.вузол. З цього часу оплачує комінальні платежі, обробляє земельну ділянку буля будинку. Ніхто не заперечував проти його володіння цією квартирою . Просить визнати за ним правао власності на квартиру, оскільки він вільно, безпреревно, понод 10 років володіє квартирою, яка належаа ОСОБА_3

Представник позивач позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 20 липня та 01 вересня 2015 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання повістки, яка знаходиться в матеріалах справи. Раніше в судових засіданнях представник відповідача заперечував проти задоволення позову. Вказала на те, що обліку як безхазяйна ця квартира не перебувала, про неї було невідомо.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення столрін, свідків, давши оцінку доказам наданим позивачем в обґрунтування своїх вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 січня 2015 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7), котрому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11 листопада 1993 року в/о "Кривбасруда", шахта "Батьківщина", згідно розпорядження від 29 жовтня 1993 року № 321, що підтверджується колпією свідоцтва про право власності на житло, копією технічного паспорта та копією витяга з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18 лютого 2005 року (а.с. 12 -14).

Після смерті ОСОБА_3, померлого 22 січня 2005 року, до нотаріальної контори з метою прийняття або відмови від прийняття спадщини ніхто не звертався, заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався, свідоцтва про право на спадщину не видавались, що вбачається з листа Сьомої криворізької державної нотаріальної контори та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 01 липня 2015 року (а.с. 69, 70).

Ринкова вартість двокімнатної квартири, загальною площею 49, 7 кв.м, розташщованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Житомирська, 27/10, відповідно до звіту про оцінку майна складає 115 111 грн (а.с. 37 -50).

Згідно акта від 18 березня 2015 року, посвідченого свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та майстром дільниці № 3 ТОВ "Житлосервіс-КР", ОСОБА_1 надавав хворому ОСОБА_3 матеріальну допомогу, доглядав за ним під час хвороби, 14 січня 2005 року забрав хворого ОСОБА_3 в.П. з 14-ї міської лікарні, після смерті ОСОБА_3 поховав його за всіма християнськими звичаями (а.с. 15).

Згідно відповіді головного лікаря КЗ "Криворізька міська лікарня № 14" ОСОБА_3 14 січня 2005 року був виписаний з лікарні без ефекту від лікування, потребував стороннього догляду, перевезений санітарним транспортом лікарня за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Житомирська, 27/10, жогляд за хворим організований ОСОБА_1 (а.с. 9).

Згідно копія квитанцій, оплату поховання та поминального обіду здійснював ОСОБА_1 (а.с. 10, 11).

Крім того, з лютого 2005 року і до теперішнього часу позивач відкрито, добросовісно та безперервно проживає в зазначеному домоволодінні, сплачує по рахунках за користування комунальними послугами, про що свідчать довідки ПАТ "Криворіжгаз", КПТМ "Криворіжтепломережа", ПАТ "ДТЕК"Дніпрообленерго", ТОВ "Житлосервіс-КР" (а.с. 73, 74, 75) та квитанції про оплату комунальних послуг за перяод з 2005 року по 2015 рік (а.с. 76 - 112).

Згідно показів свідка ОСОБА_4 власник квартири № 10 ОСОБА_3 помер близько 10 років тому, позивач з дружиною користуються квартирою померлого, огородом, сараєм, останній раз був у квартирі за життя ОСОБА_3, в квартирі дві кімнати, відсутній санвузол, позивач та його дружина спокійні люди.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 розі з 1962 року, позивач доглядав за ОСОБА_3 з квартири № 10, протягом останніх 10 років вона регулярно бачила позивача та його дружину, вважає. що вони проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

Свідок ОСОБА_7 повідомив суду, що протягом останніх 25 років проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, позивач разом з дружиною живе в будинку № 27 по вул. Житомирській, протягом останніх 9 чи 10 років, часто виходить на вулицю, свідок знає всіх сусідів, з позивачем не підтримує тісних стосунків, однак вони завжди здоровкаються при зустрічі.

Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Слідуючи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів.

Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача основані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обов'язковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Згідно п. 9 вище вказаної постанови, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Виходячи із першої необхідної умови об'єктом володіння є квартира за адресою вул. Житомирська, 27/10, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, про що свідчить відповідна технічна документація (а.с.44-48).

Добросовісність та відкритість володіння позивачем об'єктами на які поширюється строк давності підтверджується тим, що технічна документація на майно видана на ім'я померлого ОСОБА_3, протягом 10 років ніхто не звертався. позивач олплачував комунальні послуги, тобто турбувався долею майна та не приховував того, що він ним користується.

Те, що позивач дійсно безперервно володів вказаним нерухомим майном на протязі більше 10 років, а саме - з лютого 2005 року та по теперішній час підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Згідно п. 11,14 вище вказаної постанови, ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року.

Слідуючи змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Набувальна давність є юридичним фактом. Рішення суду про встановлення факту спливу строку набувальної давності не замінюватиме собою державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а буде лише підставою для її проведення.

З огляду на вище викладені обставини, приймаючи до уваги, що під час розгляду справи знайшов підтвердження факт відкритого, добросовісного, безперервного протягом 10 років, володіння позивачем квартирою, яка розташована за адресою вул. Житомирська, 27/10, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, тому суд вважає за необхідне, визнати за позивачем право власності на зазначене нерухоме майно за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 344 ЦК України, п. 5,9,11,14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, ст. ст. 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до виконкому Саксаганської районної у місті ради про визнання права власності за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності за набувальною давністю на двокімнатну квартиру № 10, загальною площею 49, 7 кв.м, що розтащована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Житомирська, будинок № 27.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи які не брали участь у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г. Ковтун