РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Кузьменко І.О.

за участю секретаря судового засідання Ніздропи І.В.,

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Староскалатської сільської ради, колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леся Курбаса, третьої особи - Відділу Держземагенства у Підволочиському районі про визнання права власності на земельну частку (пай), -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, вказавши: з 1966 р. по 1994 р. він працював у КСГП ім. Л.Курбаса. У 2002 р. він вийшов на пенсію за станом здоров'я по інвалідності. Відповідно до законодавства він, як пенсіонер сільськогосподарського товариства, має право на земельну частку (пай) і повинен був включеним у список осіб, які мають право на земельну частку (пай) і отримати його у натурі.

11.02.2002 р. на загальних зборах працівників КСП ім. Леся Курбаса було складено список осіб, маючих право на земельну частку (пай), однак на ці збори його не запросили і про цей список позивачу стало відомо наприкінці 2014 року. Тоді ж йому стало відомо що 10.04.2013 р. на загальних зборах трудового колективу затвердили вказаний список, однак на збори були запрошені лише працюючі громадяни та пенсіонери з числа працюючих.

На початку 2002 р. стан здоров'я позивача погіршився, він переніс інсульт, отримав 3-тю групу інвалідності, через що не міг за станом здоров'я вирішувати питання, пов'язані з виділенням паю. 23.12.2014 р. позивач звернувся із заявою до пайової комісії КСГП ім. Л.Курбаса про виділення йому паю як пенсіонеру, однак письмової відповіді не отримав, а усно йому було рекомендовано звернутися до суду із виділенням паю із резервного фонду Староскалатської сільської ради, оскільки земля КСГП ім..Леся Курбаса уже розпайована.

Посилаючись на вищенаведене, Постанову Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004р. №7 «Про практику застосування судми земельного законодавства при розгляді цивільних справ», позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну частку (пай) по Староскалатській сільській раді Підволочиського району як пенсіонеру з числа членів КСГП ім. Леся Курбаса в розмірі 2,4 га.; виділити належну йому земельну частку (пай) із земель резерву (57,4008 га.) Староскалатської сільської ради, у разі неможливості виділити із земель іншої сільської ради в межах Підволочиського району.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і дав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача - Староскалатської сільської ради в суд не з'явився, подав заяву з проханням справу розглядати без його участі, з позовом згідний.

Представник відповідача - КСГП ім. Л.Курбаса в суд не з'явився, подав заяву з проханням справу розглядати без його участі, з позовом згідний.

Представник третьої особи - Відділу Держземагенства у Підволочиському районі в суд не з'явився, подав заяву з проханням справу розглядати без їх участі.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти:

Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акт на право колективної власності на землю.

Як випливає із записів у трудовій книжці позивача, він працював у КСГП ім. Л.Курбаса, а раніше колгоспі ім. Горького, з 1966р. по 1994 рік ( дата закінчення роботи не зазначена).

Відповідно до іншого запису, він продовжив свою трудову діяльність з 01.08.1994 року у КСГП «Зоря», де зазначено: "прийнятий в члени колгоспу на посаду інженера по техніці безпеки, а 01.11.1995 р. був прийнятий на роботу механіком кар'єру у ПП «Кар'єр Новосілка».

Таким чином, на час прийняття нормативного акту про розпаювання колективних земель, позивач не являвся і не залишався членом КГСП ім.Л.Курбаса, а був членом іншого сільськогосподарського підприємства.

Невключення його до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) на загальних зборах членів КСГП ім. Л.Курбаса відповідало вимогам Указу Президента від 08.08.1995року.

Виходячи із вищенаведеного, оскільки позивач права на земельну частку (пай) у землях КСГП ім. Л.Курбаса не набув, то його позов до задоволення не підлягає.

На підставі ст.ст. 11,13 ЦК України, Указу Президента України від 08.08.1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 14, 15, 57, 60, 212-215 ЦПК України суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Староскалатської сільської ради, колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леся Курбаса, третьої особи - Відділу Держземагенства у Підволочиському районі про визнання права власності на земельну частку (пай) та виділення земельної частки (паю) - відмовити за безпідставністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя І.О. Кузьменко