Н.п. № 2о/522/375/15
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

народних засідателів: Дедіш С.М., Свинцицька Н.Д.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу зазаявою ОСОБА_1, зацікавлені особи КП ЖКС „Порто-Франківський, Управління соціального захисту населення в Приморському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою та просить визнати безвісно відсутнім громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє місце мешкання: АДРЕСА_1; початком безвісної відсутності вважати 01 січня 2006 року.

При цьому посилається на те, що він, зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3. В квартирі, у якій він проживає разом зі своєю родиною, на даний час зареєстрований і брат його мами (його дядько) ОСОБА_2. Однак, ще в травні місяці 2004 року останній пішов з дому, забрав свої речі і до сьогодні ні він, ні його мати, не мають жодних відомостей про місце перебування дядька. Дядько вже більше 10 років не зявляється за місцем проживання і відносини ні з ким не підтримує. До того ж, відповідно до довідки Портофранківського РВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 12 грудня 2011 року, ОСОБА_2 знаходиться в розшуку і до сьогодні його місце перебування не встановлено. Останнім часом, до зникнення, його дядько вів розпусний та кочовий спосіб життя, дуже часто не ночував вдома, кочував на вулиці з безпритульними, приходив у нетверезому стані і вів себе брутально, тому ці підстави у повній мірі могли призвести до факту його зникнення. Задоволення його заяви має для нього юридичне значення, оскільки надає можливість не сплачувати комунальні послуги за особу, яка ними фактично не користується, що передбачено чинним законодавством України. Маючи дуже малий дохід, він змушений сплачувати комунальні послуги за свого дядька ОСОБА_2, що є дуже значним навантаженням на сімейний бюджет. В звязку з викладеним він був вимушений звернутися до суду з вказаною заявою та просить її задовольнити.

Заявник в судове засідання не зявився надав суду заяву про те, що заяву підтримує та просить розглянути справу за його відсутністю.

Зацікавлені особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки (витягу із домової книзі про склад сімї та реєстрації) в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані та мешкають шестеро осіб, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Як вбачається з довідки Портофранківського РВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 12 грудня 2011 року, ОСОБА_2 знаходиться в розшуку та його місце перебування не встановлено.

Заявнику необхідно визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім, оскільки в звязку з тяжким матеріальним становищем йому тяжко сплачувати за нього комунальні послуги.

Відповідно до ч.1, 2 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Таким чином, суд вважає, що знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 є безвісно відсутнім.

Керуючись ст. 43 ЦК України, п. 3 ч. 2 ст. 234, ст. ст. 246-249 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Визнати безвісно відсутнім громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє місце мешкання: АДРЕСА_1.

Початком безвісної відсутності вважати 01 січня 2006 року.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя

Народні засідателі

19.11.2015