Номер провадження: 22-ц/785/7347/15
Головуючий у першій інстанції Лепеха В.А.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: Головуючої судді Процик М.В.,

суддів Сєвєрової Є.С., Дрішлюка А.І.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу,

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» на рішення Савранського районного суду Одеської області від 07 липня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року Приватне акціонерне товариство (далі ПрАТ) «Страхова компанія (СК) «Інгосстрах» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь в рахунок відшкодування витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу 23786,31 грн. та понесених судових витрат.

В обґрунтування позову ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» посилалась на те, що 29.05.2013р. між ПрАТ «СК «Інгосстрах» та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № ODKTCPS-134T4RB, згідно якого з 30.05.2013р. по 29.05.2014р. позивач зобов'язався у разі настання страхового випадку сплатити банку страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. 25.07.2013р. в Одеській області Савранського району с. Концеба по вул. Калініна відбулась ДТП за участю застрахованого автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та незастрахованого трактора МТЗ-82, д.н. НОМЕР_2 під керуванням відповідача, який є винним в ДТП. У зв'язку з пошкодженням застрахованого автомобіля позивач платіжним дорученням перерахував ПАТ КБ «ПриватБанк» страхове відшкодування у сумі 23286,31 грн. та поніс витрати на визначення розміру шкоди у сумі 500 грн.

07.07.2015р. представник позивача у судове засідання не з'явився, просив про розгляд справи за його відсутності.(а.с.61)

Відповідач позов не визнав, посилався на відсутність доказів його вини у вчиненні ДТП і 07.07.2015р. в судове засідання не з'явився, просив про розгляд справи за його відсутності. (а. с. 85).

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк (далі ПАТ КБ) «ПриватБанк» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином сповіщений. (а. с. 84).

Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 07 липня 2015 року у задоволенні позову ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» просить рішення суду від 07 липня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом усіх обставин справи та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Проти задоволення апеляційної скарги заперечував представник відповідача.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

За правилами ч. 1 п.1,3,4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів вини відповідача та доказів намагання урегулювати спір в досудовому порядку.

З такими висновками суду погодитись неможливо.

За змістом ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом… Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах; шкода завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

За змістом ст. ст.979, 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору; до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Із матеріалів справи вбачається, що 29.05.2013р. між ПрАТ «СК «Інгосстрах» та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № ODKTCPS-134T4RB, за умовами якого в період з 30.05.2013р. по 29.05.2014р. страховик зобов'язався у разі настання страхового випадку сплатити страхувальнику страхове відшкодування у межах страхової суми ( 92799 грн.) у порядку встановленому договором. Об'єктом страхування за договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки «Lifan 520 1.6 GX», 2012р. випуску, д.н. НОМЕР_3. Згідно, з умовами договору страхування право керувати транспортним засобом має будь-яка особа на законних підставах, а страховим випадком є, у тому числі пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП. (а.с.2) 25.07.2013р. о 10 год. 30 хв. в с. Концеба по вул. Калініна в Савранському районі Одеської області відбулась ДТП за участю застрахованого автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та за участі незастрахованого трактора МТЗ-82, д.н. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2. За змістом постанови Савранського районного суду Одеської області від 18 грудня 2013 року водій трактора МТЗ-82, д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2, виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям не з крайнього лівого положення не дав дорогу автомобілю марки «Lifan 520 1.6 GX», 2012р. випуску, д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, що рухався в попутному напрямку і здійснював обгін, що призвело до зіткнення транспортних засобі і пошкодження автомобіля марки «Lifan 520 1.6 GX». (а.с.6зв.-7) У відповідності з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 192/13 від 09.09.2013р., складеним за замовленням позивача СПД Кеосак А.П., розмір майнової шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Lifan 520 1.6 GX», 2012р. випуску, д.н. НОМЕР_3 складає 23286,31грн..(12зв.,13,14-22) Згідно зі страховим актом № И-3156 від 03.10.2013р. випадок ДТП визнано страховим, і сума страхового відшкодування до виплати страхувальнику визначена у розмірі 23286,31грн.(а.с.24) Платіжним дорученням №3088 від 04.10.2013р. страхове відшкодування у сумі 23286,31 грн. було перераховано власнику пошкодженого автомобіля, а саме ПАТ КБ «ПриватБанк».(а.с.26)

Із дослідженої апеляційним судом адміністративної справи № 3/512/348/13 вбачається, що Савранським районним судом Одеської області в адміністративній справі була призначена і проведена судова автотехнічна експертиза. За висновком судової автотехнічної експертизи № 5698 від 07 листопада 2013 року водію трактора МТЗ-82 д. н. НОМЕР_2 для забезпечення безпеки руху належало діяти відповідно до вимог пункту 10.4 Правил дорожнього руху, згідно з яким перед маневром йому слід було дати дорогу автомобілю; з технічної точки зору, за вихідними даними, що містяться у справі, саме фактичні дії водія трактора, які не відповідали вимогам пункту 10.4 ПДР, знаходяться в причинному зв'язку з фактом ДТП. Відтак, висновки суду у постанові від 18 грудня 2013 року щодо порушення відповідачем п.10.4 Правил дорожнього руху і вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтувалися на відповідних доказах. За загальним правилом деліктних правовідносин доведення відсутності вини покладається на завдавача шкоди. Згідно з матеріалами справи відсутність своєї вини в ДТП відповідач, як завдавач шкоди, належними і допустимими доказами не довів. Висновки суду щодо недоведеності позовних вимог страховика, до якого перейшли права вимоги потерпілого власника автомобіля, не відповідають матеріалам справи, та не ґрунтуються на вищенаведених вимогах закону.

За роз'ясненням Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (п.26) до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки особою відповідальною за завдані збитки є відповідач ОСОБА_2, то саме з нього на користь позивача слід стягнути виплачене страхове відшкодування у розмірі 23286,31 грн., задовольнивши позовні вимоги в зазначеній частині.

Водночас колегія суддів зауважує, що позивач помилково зазначив про стягнення в порядку регресу, оскільки в цьому випадку мова йде про стягнення в порядку суброгації, зважаючи на роз'яснення у вищевказаній Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року. Згідно з п. 27 Постанови «при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим…»

За роз'ясненням наданим Верховним Судом України в Аналізі «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» у розділі «Спори щодо відшкодування збитків у порядку суброгації» страховик не має права у порядку суброгації вимагати відшкодування вартості експертизи у зв'язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків; ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду.

Враховуючи наведене, вимоги позивача про стягнення понесених ним витрат на оплату автотоварознавчого дослідження експерту Кеосак А.П. у сумі 500 грн. задоволенню не підлягають, і в цій частині у позові страховика належить відмовити.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову в частині стягнення з відповідача виплаченого потерпілому власнику страхового відшкодування. У решті позову належить відмовити.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» задовольнити частково.

Рішення Савранського районного суду Одеської області від 07 липня 2015 року скасувати.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_4) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» () в рахунок відшкодування витрат по виплаті страхового відшкодування 23286,31 грн. та в рахунок компенсації судових витрат 243,60 грн..

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Є.С. Сєвєрова А.І. Дрішлюк