У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що він працював на посадах моториста ДЄ «Бравий», моториста - матроса МБ «Смелый», моториста - електрика СПК «Богатырь» на Державному підприємстві «Іллічівський морський торговельний порт» в період з 23 вересня 1982 року по 17 вересня 1984 року, з 18 серпня 1986 року по 21 серпня 1992 року та з 05 листопада 2006 року по 25 червня 2013 року.

Посилаючись на те, що при оформленні пенсії за віком на пільгових умовах йому була видана відповідачем уточнююча довідка, відомості в якій щодо деяких періодів роботи були вказані не вірно або взагалі не внесені, що призвело до помилкового зменшення його пільгового стажу, а тому просив суд зобов'язати Державне підприємство «Іллічівський морський торговельний порт» внести зміни в наказ № 1605 від 04 листопада 2011 року «Про затвердження атестації робочих місць портового флоту», змінивши в рядку «8340 моторист-електрик СПК «Богатырь» у графі «пенсійне забезпечення» запис «загальні підстави» на «Список № 2»; зобов'язати Державне підприємство «Іллічівський морський торговельний порт» видати йому уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності відповідних записів у трудовій книжці згідно додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, з вказівкою, що він працював повний робочий день в Іллічівському морському торговельному порту в період з 23 вересня 1982 року по 17 вересня 1984 року, з 18 серпня 1986 року по 21 серпня 1992 року, з 05 листопада 2006 року по 04 листопада 2011 року на посадах моториста ДЄ «Бравий», моториста - матроса МБ «Смелый», моториста - електрика ПК «Богатырь» та стягнути з Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» на його користь моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 19 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про зобов'язання вчинити певні дії скасовано та провадження в цій частині закрито.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про зобов'язання вчинити певні дії, апеляційний суд правильно виходив з того, що позовні вимоги є тотожними з вимогами, за якими рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2014 року ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову, у зв'язку з чим обгрунтовано закрив провадження у справі в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з недоведеності факту порушення прав позивача з боку відповідача.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 грудня 2014 року в частині, залишеній без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Горелкіна Н.А. Іваненко Ю.Г.