Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука А.О., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію інформації та відшкодування моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Телекомпанії «Приват ТВ Днєпр» - 9 канал про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на офіційному сайті - ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет відповідачем поширена інформація, яка містить відомості, що не відповідають дійсності. Просив визнати такою, що не відповідає дійсності (є недостовірною), наступну інформацію стосовно нього, поширену ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року через свій офіційний сайт - ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет, а саме: «Я, депутат Дніпропетровської обласної ради, готова надати свідчення щодо можливої причетності до терористичних вибухів у Дніпропетровську 27 квітня віце-губернатора ОСОБА_4» та зобов'язати ОСОБА_5 спростувати зазначену інформацію шляхом розміщення на своєму офіційному сайті (ІНФОРМАЦІЯ_1) в мережі Інтернет оголошення від імені ОСОБА_5 наступного змісту: «Моя заява такого змісту: «Я, депутат Дніпропетровської обласної ради, готова надати свідчення щодо можливої причетності до терористичних вибухів у Дніпропетровську 27 квітня віце-губернатора ОСОБА_4», розміщена ІНФОРМАЦІЯ_2 року на моєму офіційному сайті в мережі Інтернет, є необґрунтованою та зробленою без наявності будь-яких фактичних даних, що можуть свідчити про можливу причетність до терористичних вибухів у Дніпропетровську 27 квітня віце-губернатора ОСОБА_4».

Посилаючись на те, що поширенням наведеної вище недостовірної та негативної інформації йому завдано моральні страждання й емоційні переживання, просив суд стягнути на його користь 31 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ОСОБА_4. відносно неї ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 року поширена через інтернет-сайти інформація, що не відповідає дійсності. Просила визнати такою, що не відповідає дійсності (є недостовірною), наступну інформацію, поширену ОСОБА_4., а саме , «Заява політичних провокаторів пана ОСОБА_6 і пані ОСОБА_5 про мою причетність до вибухів - абсурдна. Я подаю позов до суду за навмисний наклеп. Стягнені кошти передадуть потерпілим від теракту. Аморально привертати до себе увагу і робити дешеву рекламу на горі та крові», російською мовою: «Заявление политических провокаторов господина ОСОБА_6 и госпожи ОСОБА_5 о моей причастности к взрывам - абсурдно. Я подаю в суд иск за преднамеренную клевету. Взысканные средства будут переданы пострадавшим от теракта. Аморально привлекать к себе внимание и делать дешевую рекламу на горе и крови»; зобов'язати ОСОБА_4 спростувати зазначену інформацію через Інтернет-сайти, а також виступити по телебаченню на 9-му телеканалі із заявою такого змісту: «Я, ОСОБА_4, офіційно спростовую свій коментар стосовно ОСОБА_5, зроблений ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Підтверджую, що ця інформація не відповідає дійсності та принижує честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_5.».

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2013 року первісний позов задоволено частково.

Визнано такою, що не відповідає дійсності (є недостовірною), наступну інформацію стосовно ОСОБА_4, поширену ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 2012 року через свій офіційний сайт - ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет, а саме: «Я, депутат Дніпропетровської обласної ради, готова надати свідчення щодо можливої причетності до терористичних вибухів у Дніпропетровську 27 квітня віце-губернатора ОСОБА_4».

Зобов'язано ОСОБА_5 спростувати інформацію, поширену нею ІНФОРМАЦІЯ_2 року через свій офіційний сайт (ІНФОРМАЦІЯ_1) в мережі Інтернет, а саме: «Я, депутат Дніпропетровської обласної ради, готова надати свідчення щодо можливої причетності до терористичних вибухів у Дніпропетровську 27 квітня віце-губернатора ОСОБА_4», шляхом розміщення на своєму офіційному сайті (ІНФОРМАЦІЯ_1) в мережі Інтернет оголошення від імені ОСОБА_5 наступного змісту: «Моя заява такого змісту: «Я, депутат Дніпропетровської обласної ради, готова надати свідчення щодо можливої причетності до терористичних вибухів у Дніпропетровську 27 квітня віце-губернатора ОСОБА_4», розміщена ІНФОРМАЦІЯ_2 року на моєму офіційному сайті в мережі Інтернет, є необґрунтованою та зробленою без наявності будь-яких фактичних даних, що можуть свідчити про можливу причетність до терористичних вибухів у Дніпропетровську 27 квітня віце-губернатора ОСОБА_4».

У іншій частині первісних позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, скасувавши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_4 та ухваливши в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовано виходив із положень ст. 277 ЦК України та дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_4 будучи публічною особою, повинен усвідомлювати, що межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Інформація, викладена ОСОБА_5 на своєму офіційному сайті, не може вважатись фактичними даними у зв'язку з чим не може бути визнана судом недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Разом з тим, суд, обґрунтовуючи свою позицію послався на положення ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» вказуючи, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, та не взяв до уваги, що на момент виникнення спірних правовідносин ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» було скасовано, натомість аналогічні положення викладені в ст. 30 Закону України «Про інформацію».

Однак хоча суд і допустився помилки щодо посилання на статтю матеріального права, яку було скасовано, на зміст рішення суду та його відповідність закону це не вплинуло.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із матеріалів справи та змісту ухвалених судами рішень не вбачається, що апеляційним судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення апеляційного суду у справі - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.О. Леванчук
Т.О. Писана