Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/841/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Забуранний Р.А.
Доповідач Фомічов С. Є.
РІШЕННЯ

Іменем України

14.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Фомічова С.Є.

суддів - Гайсюка О.В.

Карпенка О.Л.

при секретарі - Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до виконкому Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області,Новомиргородської державної нотаріальної контори про визначення додатково строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2014 року і

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до виконкому Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, Новомиргородської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4 Спадкоємцями за заповітом після смерті матері є позивач.

Після звернення до Новомиргородської державної нотаріальної контори, нотаріус постановою відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері у зв'язку з пропущеним встановленим законом строком для прийняття спадщини.

Посилаючись на норми чинного законодавства просив суд визначити йому додатковий строк у шість місяців для подання до Новомиргородської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 16 червня 2014 рокув задоволенні позову ОСОБА_3 до виконкому Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, Новомиргородської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з неповним з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Просив рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_5, представника ОСОБА_3, яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, яка є рідною матір'ю позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

22 серпня 2002 року ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений секретарем Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, в якому заповіла земельну частку (пай), яка видана згідно Державного акту НОМЕР_1, виданий Новомиргородською РДА від 10 квітня 2002 року синам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних долях.

При зверненні до Новомиргородської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус, постановою № 1361/02-31 від 18 грудня 2013 року, відмовив ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 через те, що пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність підстав для надання йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Однак, судом першої інстанції в порушення вимог ст. 212 ЦПК України не повно, не всебічно та не об'єктивно з'ясовані обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України викладених в п.24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Суд відкриває провадження у такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1271 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які б дали письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи та відповідно до пояснень наданих ОСОБА_5, представником позивача, в судовому засіданні апеляційного суду, суд першої інстанції розглядаючи справу не звернув уваги на те, що позов пред'явлено до виконкому Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області,Новомиргородської державної нотаріальної контори, але в даному випадку спір виникає між двома спадкоємцями, а саме між позивачем та його братом ОСОБА_7, які прийняв ? спадщини відповідно до заповіту та має намір і можливість прийняти іншу частину спадкового майна, а тому саме він повинен бути належним відповідачем.

Згідно ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи , замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснив, що пред'явлення позову ;до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Суд вказаними роз'ясненнями постанови не керувався, в порушення вимог ст.ст.10, 33 ЦПК України не роз'яснив позивачці наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, у тому числі і щодо залучення до участі у справі належного відповідача.

Апеляційний суд позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача, оскільки по суті справа вирішується судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності і обґрунтованості ухваленого судом першої інстанції рішення в межах, встановлених статтею 303 ЦПК України. Тому у апеляційного суду немає передбачених законом повноважень змінювати склад осіб, які беруть участь у справі, крім випадків процесуального правонаступництва, передбаченого статтею 37 ЦПК України.

Порушення судом норм матеріального і процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи та відповідно до п.4 ч.1, ч.3 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку і ухвалення нового рішення, яким відмовити позивачці у задоволенні позову пред'явленого до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визначення додатково строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: