Провадження № 2/202/575/2015
19 січня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Зосименко С.Г.
при секретарі Котула А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
В жовтні 2014 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідач зареєстрований у цій квартирі, але там не проживає, участі в оплаті за користування комунальними послугами та житло не приймає. Просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності. Позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі договір купівлі-продажу належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.12.2013 року. У спірній квартирі зареєстрований відповідач. З акту про не проживання від 01.10.2014 року вбачається, що відповідач у спірній квартирі не проживає з грудня 2013 року, особистих речей відповідача в квартирі немає. Позивачка вимушена, як власник квартири, нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та квартирну плату за відповідача, який зареєстрований у квартирі, але там не проживає, та позбавлений можливості користуватися своєю квартирою на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає у здійсненні права власності позивачці на спірну квартиру і тому позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користуванні житлом, підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про зняття з реєстраційного обліку у Індустріальному РВ м. Дніпропетровська відповідача, суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки позивачка не надала доказів порушення його права, а саме доказів звернення до третьої особи з вимогою про зняття відповідача з реєстраційного обліку та відмови йому.
Керуючись ст. ст. 334, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 60, 212, 213,214,215 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачкою в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Зосименко