Номер провадження: 22-ц/785/9881/15
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 жовтня 2015 року про відмову у закритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, Відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання протиправними та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування реєстрації права власності,

встановила:

15 серпня 2014 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3 є власником суміжного будинку АДРЕСА_2. У 2011 році позивачу стало відомо, що рішенням Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №171-VI від 10.06.2011 року земельна ділянка площею 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 була вилучена у її користувача - ОСОБА_5 та рішенням Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №172-VI від 10.06.2011 року ця земельна ділянка була надана відповідачу - ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства.

У подальшому, після прийняття відповідних рішень Випасненською сільською радою, відповідач по справі отримала Свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,0903 га за адресою: АДРЕСА_2.

Вказані рішення, а також видане на їх підставі Свідоцтво про право власності на земельну ділянку позивач вважає такими, що прийняті з порушенням діючого законодавства, тобто такими, що підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, позивач ставила питання про визнання протиправним та скасування рішення Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області; визнання недійсним Свідоцтва про право власності на земельну ділянку на ім'я відповідача; скасування реєстрації права власності на вказану земельну ділянку.

08 вересня 2015 року від представника відповідача - ОСОБА_6 надійшло клопотання про закриття провадження у справі через те, що розгляд даної справи не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, і виниклий спір не є підсудним Білгород-Дністровському міськрайонному суду Одеської області.

Позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7 у судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі з мотивів, викладених у запереченнях на вказане клопотання.

Представник відповідача - Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, згідно якої вказав, що з клопотанням про закриття провадження та з доповненням до нього ознайомлені, просять розглянути дане клопотання та справу без участі представника сільської ради та винести законне та обґрунтоване рішення.

Представник відповідача - Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, згідно якої просить суд розглянути дану справу за відсутності представника відділу, за наявними матеріалами справи, у відповідності до чинного законодавства.

Представник відповідача - Відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області у судовому засіданні залишила вирішення даного клопотання на розсуд суду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 жовтня 2015 року у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у закритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що даний спір повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Так, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п. 21, 22 своєї постанови Пленуму «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначив, що ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

За правилами цивільного судочинства розглядаються спори щодо договорів та інших правочинів, укладених відповідно до норм ЦК, інших актів цивільного законодавства, оскільки вони відрізняються від адміністративних договорів, спори щодо яких розглядаються адміністративними судами, тим, що згідно зі статтею 3 КАС адміністративний договір - це дво- або багатостороння угода, зміст якої становлять права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди. Для таких спорів характерна наявність відносин влади і підпорядкування, а для правочинів, укладених згідно із цивільним законодавством за участю суб'єкта владних повноважень, відносини грунтуються на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності.

Згідно п. 27 вищезазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких згідно зі статтею 19 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» провадиться реєстрація права власності, яке вони посвідчують. У зв'язку із цим суд відповідно до частини першої статті 21, статті 393 ЦК визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом, повністю або частково, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. Такі спори за участю фізичних осіб розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із уточненої позовної заяви ОСОБА_4, то її вимоги полягають у визнанні протиправними та скасування рішення Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області:

№ 378-VІ від 13 квітня 2012 року про відміну рішення Випасненської сільської ради від 10 червня 2011 року за № 172- VІ про надання дозволу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, від 06 жовтня 2011 року за № 226-VІ «Про внесення змін до рішення сільської ради № 36 від 09 липня 1997 року «Про заяву гр. ОСОБА_3»;

№ 420-VІ від 27 вересня 2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд».

Також позивачем ставились питання про визнання недійсним Свідоцтва про право власності на земельну ділянку на ім'я відповідача, а також скасування реєстрації права власності на вказану земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3 (т.1, а.с.102-106).

З огляду на викладене, та враховуючи, що в даному випадку управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи - відповідача ОСОБА_3 щодо володіння та користування нею земельною ділянкою по АДРЕСА_2, то в такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу доводів своєї апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, ухвалу постановлено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 жовтня 2015 року про відмову у закритті провадження у цивільній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко