провадження 2/389/838/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Ябчик Н.М.

при секретар: Красіловській О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Знам'янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека швидкої допомоги 03» про зобов'язання видати трудову книжку, стягнення заборгованості заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та затримки видачі трудової книжки, відшкодування заподіяної моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ ) «Аптека швидкої допомоги 03» і просить винести рішення, яким:

зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Аптека швидкої допомоги 03» видати їй трудову книжку; стягнути на її користь заборгованість із заробітної плати, у вигляді компенсації за невикористану відпустку у сумі 2927,00 грн.;

стягнути на її користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати з 25.08.2011 року по 09.02.2015 року у сумі 50 988,34 грн.;

стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за несвоєчасну видачу трудової книжки з 25.08.2011 року по 09.02.2015 року у сумі 50 988,34 грн.;

стягнути на її користь 5000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнути на її користь понесені судові витрати.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заробітної плати за серпень 2011 року в сумі 995,18 грн. просить залишити без розгляду.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що з грудня 2008 року працювала фармацевтом в аптеці ТОВ «Аптека швидкої допомоги 03». 13.08.2011 року написала заяву про звільнення за власним бажанням. 23.08.2011 року її було звільнено з займаної посади. Однак, в порушення вимог ст. ст. 47, 116 КЗпП України, їй, в день звільнення та дотепер, не видано трудову книжку. Також, на момент звільнення, відповідач з нею належним чином не розрахувався, зокрема не виплатив заробітну плату за серпень 2011 року та компенсацію за невикористану відпустку.

В своїй останній заяві від 09.02.2015 року про збільшення позовних вимог, вказала, що за час роботи у відповідача, 2 роки та 8 місяців, їй повинно було бути надано 64 календарні дні відпустки, з них 14 днів їй було надано неофіційно, тож відповідач повинен їй виплатити заробітну плату за невикористані 50 календарних днів відпустки. Отже, враховуючи, що до сьогодні заборгованість по заробітній платі відповідачем не сплачена, вважає, що має право на сплату середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати (тобто з дня звільнення - 23.08.2011 року) та середнього заробітку за час вимушеного прогулу за несвоєчасну видачу трудової книжки. Обрахунок середнього заробітку здійснила відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року № 100 (далі Постанова-100). З огляду на те, що день звільнення припадає на серпень 2011 року, до розрахунку компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу за несвоєчасну видачу трудової книжки прийняла заробітну плату за червень та липень 2011 р. Керуючись п. 8 Постанови-100 та відомостями про заробітну плату позивача в червні- липні 2011 р. за даними персоніфікованого обліку Пенсійного Фонду України отримала слідуючий розрахунок середньоденної заробітної плати: 2400,00 грн. (сумарна зарплата за червень, липень 2011 років) / 41 робочий день (сумарна кількість робочих днів за червень, липень 2011 року) = 58,54 грн. Отже, середньоденна заробітна плата для розрахунку заборгованості відповідача, у т.ч. із заробітної плати за невикористану відпустку, середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати за невикористану відпуску та середнього заробітку за час вимушеного прогулу за несвоєчасну видачу трудової книжки складає - 58,54 грн. Виходячи із розміру середньої заробітної плати отримала наступний розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем: - заробітна плата за невикористану відпустку - 2927,00 грн. (50 днів х 58,54 грн.). Період за який нараховується середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати та середній заробіток за час вимушеного прогулу за несвоєчасну видачу трудової книжки є період з 25.08.2011 року по 09.02.2014 року.

Загальна кількість робочих днів за цей період складає - 871 робочих дні: з 25.08.2011 року по 31.12.2011 року - 92 робочих днів (згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2011 рік» від 25.08.2010 N9111/0/14-10/13); за 2012 рік - 251 робочий день (згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2012 рік» від 25.08.2010 р. N9111/0/14-10/13; з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. - 251 робочий день (згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013рік» від 21.08.2012№ 9050/0/14-12/13); з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. - 251 робочих дня (згідно листа Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» від 04.09.2013р. № 9884/0/14-13/13); з 01.01.2015 р. по 09.02.2015 р. - 26 робочих дні (згідно листа Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» від 09.09.2014р. № 10196/0/14-14/13).

Виходячи з викладеного здійснила розрахунок: загальної суми середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати: 58,54 грн. (розмір середньоденного заробітку) х 871 робочих днів який склав 50 988 грн. 34 коп.; загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за несвоєчасну видачу трудової книжки: 58,54 грн. (розмір середньоденного заробітку) х 871 робочих днів який склав 50 988, 34 грн.

Через неправомірні дії відповідача, а саме невидачу трудової книжки, не могла реалізувати своє право на працю, не могла працевлаштуватися, була вимушена доводити наявність трудового стажу, докладати тривалих додаткових зусиль щоб відновити власні життєві зв'язки, влаштуватись на роботу за спеціальністю та відновити порушені майнові права, заподіяну моральну шкоду оцінює в 5000,00 грн. Також просить відшкодувати їй понесені судові витрати, а саме оплату правової допомоги в сумі 4000,00 грн. та вартість проведеної експертизи в сумі

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні суду пояснила, що підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, також пояснила, що на даний час працює по договору по тимчасовій трудовій книжці.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання призначене на 13.02.2015 року представник позивача надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглядати у його відсутності, просив стягнути на користь позивача кошти за проведення експертизи, та витрати на правову допомогу.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 13.02.2015 року не з'явився, однак в судовому засіданні що відбулося за часом раніше позовні вимоги не визнав, в заперечення позовних вимог вказав, що трудова книжка була видана позивачу під розписку в день звільнення 23.08.2011 року. Крім того, згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу, видно, що з грудня 2011 року позивач почала працювати у ТОВ «Цілительниця», разом з тим, згідно ч.2 ст.24 КЗпПУ та п.1.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, при влаштуванні на роботу працівники зобов'язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому законом порядку. На момент звільнення підприємство видало позивачу трудову книжку під розписку та повністю розрахувалось, будь яка заборгованість підприємства по виплаті заробітної плати та/або інших платежів чи виплат, що так чи інакше пов'язані або випливають із трудових відносин у підприємства перед позивачем ОСОБА_1 відсутня, тож всі позовні вимоги є безпідставними.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 47 КЗпПУ передбачає обов'язок власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Стаття 117 КЗпПУ в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Індивідуальні відомості про застраховану особу (т.1 а.с.4) свідчать про те, що ОСОБА_1 січня 2009 по серпень 2011 року отримувала заробіток в ТОВ «Аптека швидкої допомоги 03», а з грудня 2011 року отримує заробіток в «Цілительниця». ОСОБА_1 прийнята на роботу, за контрактом, на посаду фармацевта аптеки №1 ТОВ «Цілительниця», наказ №75 від 04.11.2011 року (т.1 а.с.55)

Довідки (т.1 а.с.40-41) свідчить про те, що компанією ТОВ «Аптеки швидкої допомоги 03», через АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 здійснювалась виплата заробітної плати за період з 01.11.2010 року по 07.09.2013 року.

На підставі заяви від 22.10.2008 року (т.1 а.с.62), наказом №196-к від 22.12.2008 року ОСОБА_1 прийнято на роботу (т.1 а.с.63). На підставі заяви від 13.08.2011 року (т.1 а.с.64), наказом №57-п ОСОБА_1 звільнено 23.08.2011 року за власним бажанням (т.1 а.с.65).

Відповідно до Книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них (т.1 а.с.35-36) позивач, на підставі наказу №57-к від 23.08.2011 року, отримала трудову книжку. Особова картка працівника ОСОБА_1 (т.1 а.с.72-74) та накази про надання відпусток №232-к від 02.07.2009 року (т.1 а.с.75), №12-п від 27.05.2010 року (т.1 а.с.76), №29-п від 07.07.2011 року (т.1 а.с.77) свідчать про перебування ОСОБА_1 у щорічній основній відпустці за вказані роки, тривалістю кожна по 31 календарному дню.

Разом з тим, висновок експерта №232 від 14.10.2014 року свідчить про те, що підпис працівника ОСОБА_1 в її особовій картці, та її підписи про ознайомлення в наказах про надання відпусток №232-к від 02.07.2009 року, №12-п від 27.05.2010 року, №29-п від 07.07.2011 року, були виготовлені з одного й того ж підписку, що свідчить про застосування монтажу при виготовленні вказаних документів (т.2 а.с.1-14).

З урахуванням наданих позивачем розрахунків, суд вважає встановленим розмір середньоденного заробітку позивача в сумі 58,54 грн. і дна обставина не оспорюється сторонами по справі. Також поясненнями сторін та дослідженими доказами, суд вважає встановленим строк затримки розрахунку, який становить 871 робочі дні за період з 25.08.2011 року по 09.02.2015 року. Отже, сума, яка підлягає стягненню з відповідача за затримку розрахунку при звільненні становить 50988,34 грн., така ж сума підлягає стягненню і за час вимушеного прогулу за несвоєчасну видачу трудової книжки. Також в суді встановлено не виплату позивачу, на момент звільнення, коштів за невикористану відпустку 50 днів, в сумі (50х58,54) 2927,00 грн., які теж підлягають стягненню з відповідача.

Разом з тим суд не погоджується з доводами позивача щодо відшкодування моральної шкоди в зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Право на компенсацію моральної шкоди передбачено ст.23 ЦК України.

Відповідно до п.п.3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 прояви моральної шкоди можуть бути у формі: фізичного болю та страждань, які фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я; душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; душевних страждань, які фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниження честі та гідності. В зв'язку з цим компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Крім того у кожній справі необхідно з'ясовувати характер правовідносин сторін та чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Отже, у суду відсутні достатні підстави вважати, що позивач отримав моральну шкоду, яка потребує компенсації, внаслідок чого суд вважає, що позивачу слід відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Судом встановлено, що позивачем 01.08.2014 року подано таку заяву в частині стягнення з відповідача заробітної плати за серпень 2011 року в сумі 995,18 грн тому є підстави для залишення позову, в цій частині, без розгляду.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з урахуванням зазначеного, з відповідача на користь держави належить до стягнення сума судового збору в розмірі 243, 60 грн..

Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати за надання юридичної допомоги в сумі 4000,00 грн. (т.1 а.с.183) та вартість проведеної експертизи в сумі 1687, 68 грн. (т.1 а.с. 196), а всього 5687,68 грн.

Крім того, за заявою позивача позовну вимогу про стягнення з відповідача заробітної плати за серпень 2011 року в сумі 995,18 грн. залишити без розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.116, 117 КЗпПУ, ст.ст.31, 88, ч.4, 213-215, 217, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека швидкої допомоги 03» про зобов'язання видати трудову книжку, стягнення заборгованості заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та затримки видачі трудової книжки, відшкодування заподіяної моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Аптека швидкої допомоги 03» видати ОСОБА_1 її трудову книжку.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека швидкої допомоги 03» (ідентифікаційний код 33240143) на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати, у вигляді компенсації за невикористану відпустку, у сумі 2927 (дві тисячі дев'ятсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека швидкої допомоги 03» (ідентифікаційний код 33240143) на користь ОСОБА_1, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати з 25.08.2011 року по 09.02.2015 року, у сумі 50 988 ( п'ятдесят тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 34 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека швидкої допомоги 03» (ідентифікаційний код 33240143) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за несвоєчасну видачу трудової книжки з 25.08.2011 року по 09.02.2015 року у сумі 50 988 ( п'ятдесят тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 34 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека швидкої допомоги 03» (ідентифікаційний код 33240143) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн. та вартості проведення почеркознавчої експертизи в сумі 1687 грн., а всього: 5687 (п'ять тисяч шістсот вісімдесят сім) грн. 68 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека швидкої допомоги 03» (ідентифікаційний код 33240143) на користь держави судовий збір в сумі 243 ( двісті сорок три) грн. 60 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача заробітної плати за серпень 2011 року в сумі 995,18 грн. - залишити без розгляду.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.02.2015 року.

Суддя Знам'янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області Ябчик Н.М.