У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів - Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі - Чейпеш С.І.

з участю - ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, головного державного виконавця Зейкана В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 11 грудня 2014 року справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Зейкана В.Л. про закінчення виконавчого провадження, -

у с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця МВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції Зейкана В.Л. про закінчення виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити ухвалу, якою задовольнити його скаргу та визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 35937586 від 20 червня 2014 року.

Зазначає, що відмова у задоволенні його скарги, з врахуванням положень ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою закінчене виконавче провадження не може бути розпочате знову, призведе до порушення його права власності.

Крім того, судом першої інстанції не було досліджено, чому виконати рішення Мукачівського міськрайонного суду від 22 листопада 2005 року без участі боржника неможливо та яким чином виконання зазначеного рішення пов'язано з особою боржника.

Справа розглядається апеляційним судом повторно, після того, як ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2014 року було скасовано ухвалу Мукачівського міськрайоннного суду від 11 липня 2014 року, якою було задоволено скаргу ОСОБА_1 та визнано незаконною і скасовано постанову головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Зейкана В.Л. про закінчення виконавчого провадження, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1, а.с. 68-69).

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що державним виконавцем в ході здійснення виконавчого провадження були вжиті всі можливі та необхідні заходи з виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 22 листопада 2005 року.

Крім того, на даний час право власності на приміщення № 2 та квартиру № 4 по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4, яка не є стороною виконавчого провадження, на підставі договору дарування від 14 червня 2010 року. Право власності було оформлено після ухвалення Мукачівським міськрайонним судом 22 листопада 2005 року рішення, яким було встановлено факт самочинного будівництва. Оскільки право власності на даний час не припинено, відсутні підстави вважати стіну до зазначених приміщень самовільно збудованою.

Такі висновки суду підтверджується матеріалами справи.

Зокрема, судом встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 22 листопада 2005 року (т.1, а.с. 54-55) було зобов'язано ОСОБА_7 демонтувати поставлену нею стіну на горищі будинку АДРЕСА_1 в м.Мукачево та не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні горищем, яке до реконструкції було спільним для квартири № 2 будинку АДРЕСА_1 та належного йому магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1».

На виконання зазначеного рішення 16 листопада 2010 року Мукачівським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист, виконавче провадження по якому було відкрито постановою державного виконавця від 15 січня 2013 року та надано строк для добровільного виконання рішення суду до 22 січня 2013 року(т.1, а.с. 93).

З метою проведення виконавчих дій державним виконавцем 25 червня 2013 року, 03 липня 2013 року, 02 серпня 2013 року, 08 жовтня 2013 року, 19 листопада 2013 року 26 листопада 2013 року, 05 лютого 2014 року, 04 березня 2014 року відповідно до ст.ст.11, 57 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) були винесені постанови про примусове виконання рішення (т.1, а.с. 108, 111, 114, 117, 158, 170).

Державним виконавцем неодноразово здійснювалися виходи до квартири № 2 по АДРЕСА_1, за результатами яких були складені відповідні акти від 30 січня 2013 року, 17 квітня 2013 року, 03 липня 2013 року, 10 серпня 2013 року, 17 жовтня 2013 року, 26 листопада 2013 року, 10 лютого 2014 року, 11 березня 2014 року (т.1, а.с. 94, 99, 109, 112, 115, 119, 159, 171).

У зв'язку з невиконанням рішення суду 04 лютого 2014 року державним виконавцем в порядку ст.87 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 170,00 грн., 11 лютого 2014 року - постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі 340,00 грн. (т.1, а.с. 162), а 17 лютого 2014 року на підставі ст. 382 КК України було внесено подання до Мукачівського МВ УМВС України щодо відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за невиконання рішення суду (т.1, а.с. 164-168). Постановою СВ Мукачівського СВ УМВС України від 13 березня 2014 року кримінальне провадження за вказаним поданням було закрито у зв'язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.1 ст.382 КК України (т.1, а.с.178-179).

У ході здійснення виконавчих дій з'ясувалося, що після ухвалення Мукачівським міськрайонним судом рішення від 22 листопада 2005 року ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 14 червня 2010 року подарувала квартиру № 4 по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 (т.1, а.с. 121-122). Остання у встановленому законом порядку зареєструвала своє право власності та отримала відповідні документи (т.1, а.с. 173-174).

У зв'язку із зазначеною обставиною державний виконавець у березні 2013 року звертався до Мукачівського міськрайоного суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення (т.1, а.с. 180-185), у задоволенні якої було відмовлено ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 14 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 04 червня 2014 року (т.1, а.с. 214-215, 220-222), та у квітні 2014 року - із заявою про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні (т.1, а.с. 191-199), у задоволенні якої було відмовлено ухвалою Мукачівського міськрайоного суду від 12 травня 2014 року (т.1, а.с. 210-211).

Постановою головного державного виконавця МВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції Зейкана В.Л. від 20 червня 2014 року було закінчено виконавче провадження № 35937586 на підставі п.11 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що виконання рішення суду на даний час є неможливим (т.1, а.с. 6-7).

Відповідно до п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Згідно з ч.3 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Згідно з ст.89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1, оскільки оскаржувана постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження була прийнята відповідно до Закону, в межах його повноважень.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст.ст. 210, 387 ЦПК України передбачених ст. 312 цього Кодексу підстав для її скасування немає.

Апеляційна скарга доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, не містить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 312, 387 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Джуга С.Д.Боднар О.В.Кемінь М.П.