АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/8097/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Ярошенко С.В.
Доповідач - Українець Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Шебуєвої В.А.,

- Оніщука М.І.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою про звернення стягнення на заставлене майно, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем 11.04.07 року укладений кредитний договір, внаслідок невиконання вимог якого виникла заборгованість в сумі 16 049,87 доларів США, тому позивач просив звернути стягнення на заставлене майно, шляхом продажу останнім.

Зазначав, що 11.04.07 року між банком та відповідачами в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору укладений договір застави рухомого майна.

Відповідно до умов даного договору, відповідачем, який є заставодавцем, передано позивачу, який є заставодержателем, автомобіль марки "Шевроле", модель "Авео", 2007 року виписку, д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі надав кредитні кошти ОСОБА_2

Проте, останнім зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитними коштами не виконано належним чином, про що відповідач повідомлявся банком із застереженням, що у разі невиконання позичальником умов договору, банк залишає за собою право вимоги дострокового повернення кредитних коштів та звернення стягнення на заставне майно.

Відповідач ніяк не відреагував на вимоги позивача і до теперішнього часу так і не здійснив погашення кредитної заборгованості.

Виходячи з наведеного, позивач, просив суд стягнути заборгованість шляхом звернення стягнення на предмет застави та стягнути судові витрати.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 11.04.07 року у сумі 16 049,87 доларів США(202 228,36 грн. - за курсом НБУ), звернуто стягнення, на користь ПАТ комерційний банк "ПриватБанк", на предмет застави - автомобіль марки "Шевроле", модель "Авео", 2007 року виписку, д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 07.04.07 року, шляхом продажу автомобіля та укладення від імені ОСОБА_2 публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень необхідних для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку в органах ДАЇ України.

Зобов'язано ОСОБА_2 передати у володіння ПАТ комерційний банк "ПриватБанк" автомобіль марки "Шевроле", модель "Авео", 2007 року виписку, д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, комплект ключів від зазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ комерційний банк "ПриватБанк" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 022,28 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2, через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати.

Зазначає, що судом не було звернуто увагу на те, що у позовній заяві представник ПАТ КБ "Приватбанк" вказує, що відсоток за користування кредитом становить 12% річних на суму залишку заборгованості по кредиту. Також не зазначено те, що відбулося підвищення відсоткової ставки по кредиту. У п. 2.3.1 Кредитного договору вказано, що при односторонньому збільшенні відсоткової ставки Банк надсилає письмове повідомлення Позичальникові про зміни відсоткової ставки протягом 7 днів з дати, коли змінена відсоткова ставка набирає чинності. Апелянт не був належним чином повідомлений про зміну відсоткової ставки. Крім того представником Апелянта у запереченні на позовну заяву заявлялось, що була збільшена сукупна вартість кредиту. У п. 3 додаткової угоди зазначається, що Банк надає Позичальнику кредитні кошти на купівлю автомобіля у розмірі 13 856, 87 доларів США та на сплату страхових платежів у розмірі 15 032, 36 доларів США, а у Кредитному договорі зазначено, що на сплату страхових платежів кредитні кошти надаються у сумі 5 417 доларів США. Тобто банк підвищив сукупну вартість кредиту 28 889,23 доларів США. ПАТ КБ "Приватбанк" не надав обґрунтованих доказів з приводу підвищення сукупної вартості кредиту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника банку, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав

Судом встановлено, що 11 квітня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір №K3M0AU22085683 (а.с.14-15).

Згідно п. 7.1 даного Договору банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування на поточний рахунок автосалону на строк з 11.04.2007 року по 10.04.2014 року включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 13856,87 доларів США на купівлю автомобіля, а також у розмірі 5417,84 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного Договору.

Забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним Договором виступає застава автомобіля Chevrolet. (п. 7.3 Кредитного договору).

Цього є дня між сторонами був укладений Договір застави рухомого майна №K3M0AU22085683, згідно якого в забезпечення виконання заставодавцем зобов'язань за Кредитним договором №K3M0AU22085683 від 11 квітня 2007 року заставодавець надав у заставу майно - марка Chevrolet Aveo, рік випуску 2007, тип транспортного засобу легковий седан, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна НОМЕР_4, державний номер НОМЕР_1. Даний автомобіль належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується техпаспортом НОМЕР_3, виданим УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 07.04.2007 року (а.с. 16-17).

Матеріалами справи та поясненнями сторін підтверджено, що у зв'язку з виникненням заборгованості за Кредитним договором №K3M0AU22085683 від 11 квітня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 01 червня 2012 року було укладено Додаткову угоду, згідно якої п. 7.1 Кредитного договору викладено в новій редакції, зокрема: банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування на поточний рахунок автосалону на строк з 11.04.2007 року по 10.04.2018 року включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 13856,87 доларів США на купівлю автомобіля, а також у розмірі 15032,36 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного Договору (а.с. 89-90).

Станом на 08.08.2014 року ОСОБА_2 має заборгованість у розмірі 16049,87 доларів США, що складається з:

- заборгованості за кредитом - 12298,92 доларів США;

- заборгованості по процентах за користування кредитом - 1056,12 доларів США;

- заборгованості по комісії за користування кредитом -116,40 доларів США;

- заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 32 488,22 грн.

Відповідно до положень ст. ст. 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому.

У апеляційній скарзі, представник апелянта зазначає, що банк порушив п.2.3.1 Кредитного договору, оскільки з 01.11.2008 року в односторонньому порядку підвищив відсоткову ставку до 14,04 %.

Колегія суддів відхиляє такі доводи апеляційної скарги з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

За ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом

Відповідно до п. 2.3.1 Кредитного договору №K3M0AU22085683 від 11 квітня 2007 року банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом у разі зміні кон'юктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміни курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення цього Договору; зміни облікової ставки НБУ; зміни розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміни середньозваженої ставки за кредитами банків у відповідній валюті (за статистикою НБУ).

При цьому банк надсилає позичальнику письмове повідомлення про зміну відсоткової ставки протягом 7 календарних днів з дати, коли змінена відсоткова ставка набирає чинності.

03.10.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу відповідача направлено повідомлення про підвищення відсоткової ставки за кредитним договором з 01.11.2008 року до 14,04 %.

У суді апеляційної інстанції представник банку пояснила, що наступні дії відповідача по погашенню кредиту, укладення додаткового договору і продовження виконання зобов»язання та внесення платежів, свідчить про те, що відповідач прийняв умову банку про підвищення відсоткової ставки і продовжував вносити платежі по сумі, яка була визначена додатковою угодою уже з урахуванням нарахованих відсотків в розмірі 14,04 %.

ОСОБА_2 не порушував питання про перерахування суми заборгованості, не ставив питання про визнання дій банку не правомірними, а погашав визначену суму заборгованості.

Не заслуговують на увагу посилання представника апелянта, що банком не надано обґрунтованих доказів щодо підвищення сукупної вартості кредиту до 28889,23 доларів США, оскільки в п. 3 Додаткової угоди зазначено, що банк надає позичальнику кредитні кошти на купівлю автомобіля у розмірі 13856,87 доларів США та на сплату страхових платежів у розмірі 15032, 36 доларів США, хоча у Кредитному договорі зазначено, що на сплату страхових платежів кредитні кошти надаються у сумі 5417 доларів США.

Так, відповідно п. 7.1 Кредитного договору банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 13856,87 доларів США на купівлю автомобіля, а також у розмірі 5417,84 доларів США на сплату страхових платежів.

Сторонами підтверджено в судовому засіданні, що з метою проведення реструктуризації заборгованості ОСОБА_2 по кредитному договору між позивачем та відповідачем 01 червня 2012 року було укладено Додаткову угоду, згідно якої банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 13856,87 доларів США на купівлю автомобіля, а також у розмірі 15032,36 доларів США на сплату страхових платежів.

З такими умовами Додаткової угоди ОСОБА_2 ознайомлений, про що свідчить особистий підпис на Угоді та Додатку до Додаткової угоди (а.с. 89-90).

Окрім того, з письмових пояснень представника позивача вбачається, що суму кредиту було перераховано під час проведення реструктуризації за рахунок прострочених платежів на дату укладення додаткової угоди до кредитного договору на суму 9816,79 доларів США + 4,20 доларів США з метою уникнення подальшого нарахування пені та прострочених відсотків. Тобто, загальна сума кредиту за період дії договору становить 26919,36 доларів США.

З розрахунку, наданого представником ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що заборгованість за кредитом становить 12298,92 доларів США.

Також на спростування доводів апелянта представником позивача надано письмові пояснення щодо розрахунку заборгованості по відсотках та комісії, з яких вбачається наступне.

Згідно п. 7.1 Кредитного договору розмір відсотків становив з 11.04.2007 року 1% на місяць на суму залишку заборгованості, що відповідало 12 % річних на суму залишку заборгованості, з 01.11.2008 року розмір відсотків становив 14,04% річних на суму залишку заборгованості.

Пунктом 3.4 кредитного договору передбачено порядок нарахування відсотків, згідно якого нарахування відсотків здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом - 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати попереднього періоду сплати до дати, яка передує першому дню поточного періоду сплати включно. Дата погашення кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту.

Відповідно п. 7.4 Кредитного договору згідно ст. 212 ЦК України при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених пп. 1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього Договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,45 % на місяць, нараховані на суму непогашеної в строку заборгованості за кредитом.

Всього за період дії Кредитного договору було нараховано відсотків за користування кредитними коштами 13173,85 доларів США, що складається із відсотків, нарахованих на поточну заборгованість у відповідності до порядку п. 3.4 Кредитного договору та відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість у відповідності до п. 7.4 Кредитного договору (10926,58 доларів США + 2247,27 доларів США) та з урахуванням проведеної реструктуризації 01.08.2012 року, оскільки нараховані відсотки прострочені були враховані в тіло кредиту. При цьому, сплачено відсотків з урахуванням проведеної реструктуризації 12117,73 доларів США. Тобто, залишок заборгованості по відсотках становить 1056,12 доларів США.

Згідно п. 7.1 Кредитного договору розмір винагороди за надання фінансового інструменту (що є комісією) складає 0,14% від суми виданого кредиту щомісяця в період оплати, тобто розмір щомісячної винагороди становить 19,40 доларів США (13856,87 доларів США суми виданого кредиту без урахування страхових платежів, перерахованих банком в наступні періоди, х 0,14%).

Загальна сума нарахованої комісії за період з 11.04.2007 р. по 08.08.2014 р. (дата розрахунку заборгованості), що становить 87 місяців, дорівнює 1687,80 доларів США (19,40 доларів США розміру щомісячної комісії х 87 місяців). Відповідачем сплачено комісію у сумі 1571,40 доларів США, а тому залишок заборгованості з комісії становить 116,40 доларів США.

На спростування наданих позивачем розрахунків, відповідач не надав інших розрахунків, згідно укладених договорів і наявних у нього документів щодо погашення заборгованості.

Перевіривши надані позивачем розрахунки та додаткові пояснення щодо природи наслідків укладення додаткового договору і визначення кінцевої заборгованості ОСОБА_2 перед банком за наслідками реструктуризації, колегія суддів погоджується з висновками суду щодо заборгованості відповідача перед позивачем по тілу кредиту, процентах та комісії.

Разом з тим, визначаючи заборгованість по пені, суд погодився з тим, що пеня має бути визначена в доларовому еквіваленті, який за рішенням суду складає 2 588,43 доларів США.

Проте такий висновок суду суперечить закону, оскільки пеня є фінансовою санкцією і її слід стягувати в гривнях, а не в доларах США.

Апеляційна скарга не містить посилання на цю обставину, проте в силу ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення суду.

Отже рішення суду в частині визначення пені в доларовому еквіваленті і зазначення заборгованості в гривневому еквіваленті підлягає скасуванню з ухваленням рішення про визначення розміру заборгованості по пені в гривнях, а заборгованості по кредиту, процентах, комісії в доларовому еквіваленті.

Згідно наданої довідки розмір заборгованості по пені складає 32488,22 грн.

Відповідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель мас право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 ЦК України).

З урахуванням наявної заборгованості суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення вимог про звернення стягнення на предмет застави.

Оскільки в резолютивній частині рішення суду зазначена сума заборгованості в доларах з урахуванням пені в доларовому еквіваленті, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 212, 525-526, 572, 589-590, 651, 1049-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення

Позов задовольнити частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 11.04.2007 року, що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 12 298,92 дол. США; заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 1056,12 дол. США; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 116,40 дол. США; заборгованості по пені в розмірі 32 488,22 грн звернути стягнення на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на предмет застави - автомобіль марки "Шевроле", модель "Авео", 2007 року виписку, д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 07.04.2007 року, шляхом продажу автомобіля та укладення від імені ОСОБА_2 Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень необхідних для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України.

Зобов'язати ОСОБА_2 передати у володіння Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" автомобіль марки "Шевроле", модель "Авео", 2007 року виписку, д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, комплект ключів від зазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" витрати по сплаті судового збору в розмірі 2022,28 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: