Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Лемак О.В.

при секретарі - Ревачко І.С.,

з участю позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Ужгород справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про проведення стіни у попередній стан, відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому просять зобов'язати відповідача ОСОБА_4 демонтувати трубопроводи з міжквартирної перегородки і привести пошкоджену стіну між квартирами АДРЕСА_1 у попередній стан, стягнути з відповідача на їхню користь понесені витрати на проведення експертизи в сумі 900,00 грн. та завдану моральну шкоду в сумі 2000,00 грн., та судові витрати в сумі 243,60 грн.

Позовні вимоги мотивують тим, що відповідно до договору дарування від 27.12.2005 року, посвідченим державним нотаріусом ОСОБА_5 за №4-503, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є співвласниками житлової квартири в АДРЕСА_2.

Так, 13.07.2012 року ОСОБА_1 з комірчини своєї квартири брав інструменти побачив, що в нижній частині комірчини над підлогою із ванної кімнати квартири АДРЕСА_1, в комірчину квартири АДРЕСА_2, було пробито отвір розміром близько 24 см на 17 см, який був закладений шматками цегли та штукатурки.

Квартира за адресою АДРЕСА_1, належиться ОСОБА_4, яка в травні 2012 року почала роботи в ній ремонтні роботи.

У ванній кімнаті квартири № 53 між квартирами № 53 і № 54 існувала здвоєна міжквартирна перегородка товщиною 160 мм. Кожна перегородка товщиною 65 мм, а між перегородками існував порожній простір 30 мм.

Міжквартирна перегородка служила надійним розмежуванням двох суміжних квартир і виконувала функції звукоізоляції і теплоізоляції.

Ремонтні роботи в квартирі № 53 виконував ОСОБА_6, який за допомогою перфоратора демонтував разом з керамічною плиткою у ванній кімнаті квартири № 53 одну із здвоєних міжквартирних перегородок і за одно почав руйнувати другу суміжну міжквартирну перегородку, пробивши в нижній частині перегородки над підлогою отвір розміром 210 мм на 155 мм в квартиру № 54.

На горизонтальній частині міжквартирної перегородки у ванній кімнаті квартири № 53 пробито борозду на висоті від підлоги 80 мм, шириною 55 мм, глибиною 35 мм і довжиною 1600 мм, в результаті товщина міжквартирної перегородки в місці пробитої борозди становить 30 мм, що значно ослабило конструкцію міжквартирної перегородки, яка в любий момент може обвалитися.

На міжквартирній перегородці товщиною 65 мм ванної кімнати квартири № 53 і житлової кімнати і комірчині квартири № 54 прокладено в бороздах (прихована прокладка) трубопроводи для пральної машини, душового змішувача та опалення, що суперечить державним будівельним нормам ДБН 13.2.2-15-2005 п. 28.

Позивачі зазначають, що відповідач їх запевнив, що всі пошкодження стіни будуть відновлені, та будуть компенсовані моральні та матеріальні збитки.

Вважають, що своїми діями власниця сусідньої квартири ОСОБА_4 порушила їхні права та інтереси, як власників квартири, в результаті частину міжквартирної стіни зруйновано, а частину стіни, що залишилася приведено в аварійно-загрозливий стан з її вини.

Також зазначають, що відповідач завдала їм моральної шкоди, моральна шкода полягає в тому, що ОСОБА_4, при проведенні ремонтних робіт у своїй квартирі, демонтувала частину міжквартирної перегородки (стіни), яка служила надійним розмежуванням двох суміжних квартир та виконувала ізоляційні функції. Тому позивачі змушені були звертатися починаючи з 21.07.2012 року до різних установ і правоохоронних органів.

В судовому засіданні позивачі позов підтримали, дали пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не визнав та подав заперечення, в яких зазначає, що позовні вимоги вважає необґрунтованими та проти їх задоволення заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору дарування від 27.12.2005 року, посвідченим державним нотаріусом ОСОБА_5 за №4-503, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є співвласниками житлової квартири в АДРЕСА_2.

Підстава звернення позивачів до суду стала те, що в нижній частині комірчини над підлогою із ванної кімнати квартири АДРЕСА_1, в комірчину квартири АДРЕСА_2, було пробито отвір розміром близько 24 см на 17 см та прокладено в борознах трубопроводи для пральної машини, душового змішувача та опалення, що суперечить державним будівельним нормам ДБН 13.2.-15-2005 п.28.

Позивачі вважають, що своїми діями власниця сусідньої квартири ОСОБА_4 порушила їхні права та інтереси, як власників квартири, в результаті частину міжквартирної стіни зруйновано, а частину стіни, що залишилася приведено в аварійно-загрозливий стан з її вини.

Згідно ст.41 Конституції України, використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України власник майна не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам, та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічним вимог і правил експлуатації будинку.

Судом встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_1, належиться ОСОБА_4.

З постанови Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області від 01.08.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи, вбачається, що була опитана ОСОБА_8 та пояснила остання, що квартира за адресою АДРЕСА_1, належить її матері ОСОБА_4, де в травні 2012 року вони почали робити в ній ремонтні роботи у ванній кімнаті, робітники ставили в стіну труби, під час установки вони пошкодили стіну сусідської квартири АДРЕСА_3. Також гр. ОСОБА_8 зобов'язалася відшкодувати ремонт в стіни в найкоротший термін, також пояснила, що її мама ОСОБА_4 знаходиться за кордоном, а в неї є довіреність на квартиру.

Судом встановлено, що співробітники департаменту міського господарства Ужгородського міськвиконкому спільно з працівниками КП «ЖРЕР-1» 02.04.2013 року проводилось обстеження комірчини квартири АДРЕСА_4, де підтвердили факт пошкодження стіни між квартирами №53 та №54 вищезгаданого будинку, що мав місце 23.07.2012 року при проведенні ремонтних робіт. А саме пробиття отвору площею 0,0401 м.кв. (23 см на 17 см) та його послідуюче закладання битою цеглою на цементному розчині. Крім того, встановити факт пошкодження та не відновлення гідроізоляції підлоги та стіни в ванній кімнаті, а також самовільного переобладнання водопроводу та прокладання труб водопроводу не виявилось можливим, внаслідок відсутності мешканців квартири №53 на момент проведення обстеження.

Відповідно до дослідження № 0002/2013 від 31.01.2014 року, експертом ОСОБА_9 було встановлено, що в нижній частині стіни пробитий отвір розміром 210 мм на 155 мм, який частково закладений шматками цегли. Товщина стіни (перегородки) становить 65 мм., тобто з цегли укладеної на ребро. В результаті ремонтних робіт проведених власником квартири №53 (за поясненням ОСОБА_1.), перегородка з товщини 160 мм зменшилася до товщини 65 мм (без врахування товщини нововлаштованої штукатурки та плитки), що підтверджується проведеними експертом замірами. Тобто в результаті ремонтних робіт було порушено проектні вимоги до будівлі. В результаті влаштування штукатурки та плитки на перегородку на неї збільшено навантаження. Експерт підкреслює, що обстеження проводилося зі сторони квартири №54, де був наявний пробитий отвір в стіні (перегородці) спільній з квартирою №53 (який згідно пояснень замовника виник під час проведення ремонтних робіт) на основі якого експерт і проводив заміри; в конструкції перегородки, що залишилася, в пробитому отворі, розміром 210 мм на 155 мм і в пробитій борозді глибиною 35 мм та шириною 55 мм в горизонтальній частині перегородки прокладено труби водопостачання або опалення, в результаті чого товщина стіни зменшилася з 65 мм до 30 мм., а в пробитому отворі стіна взагалі відсутня, що збільшує можливість руйнації конструкції стіни. Крім того експерт наголошує про наведену вище обставину, а саме шар штукатурки та плитки, що фактично встановлений на ослаблену перегородку.

Згідно з п. 2.28 зазначених державних будівельних норм не допускається розміщення вбиральні та ванної (або душової) над житловими кімнатами і кухнями. Ці приміщення допускається розміщувати над кухнею квартир, розташованих у двох рівнях. Не допускається кріплення приладів і трубопроводів безпосередньо до міжквартирних стін і перегородок, які огороджують житлові кімнати.

Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 р., передбачено, що власники, наймачі та орендарі приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування жилих і підсобних приміщень, балконів, лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Судом приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4. грубо порушила державні будівельні норми і правила, при проведенні ремонтних робіт в своїй квартирі, самовільно без проекту та дозволу переобладнала ванну кімнату та провела трубопроводи на міжквартирній перегородці.

Згідно ч.2 ст.13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від дій, які б могли порушити права інших осіб, завдати шкоду довкіллю або культурній спадщині.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про зобов'язання ОСОБА_4 демонтувати трубопроводи з міжквартирної перегородки і привести пошкоджену стіну між квартирами АДРЕСА_1 у попередній стан є підставними та підлягають до задоволення.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз'яснив, що моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, позивачем не надано жодних змістовних обґрунтувань та належних доказів заподіяння йому моральної шкоди.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 213,215, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про проведення стіни у попередній стан, відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 демонтувати трубопроводи з міжквартирної перегородки і привести пошкоджену стіну між квартирами АДРЕСА_1 у попередній стан.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 понесені витрати на проведення експертизи в сумі 1400,00 грн. та судові витрати по справі в сумі 243,60 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Лемак О.В.