Справа № 309/1612/14-ц
У Х В А Л А

18 травня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Мацунича М.В., Панька В.Ф.

при секретарі - Дашковській С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хустського районного суду від 17 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Ізянська сільська рада про встановлення земельного сервітуту, покладення зобов'язання не чинити перешкод у вчиненні певних дій,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Хустського районного суду від 17 листопада 2014 року заяву позивачки про забезпечення позову задоволено: зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2309/3980/13 року, виданого Хустським районним судом 11.07.14р., до вирішення справи по суті.

Відповідач не погодився з цією ухвалою, порушив питання про визнання її незаконною та скасування.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням судом норм процесуального права.

В судовому засіданні апелянт скаргу з наведених підстав підтримав.

ОСОБА_3 та її представник, а також представник Ізянської сільради вважали, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши осіб, які приймали участь у справі та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції свій висновок не обґрунтував обставинами справи і послався лише на вимоги ст.151 ЦПК України і така ухвала не може бути залишена в силі по причині порушення вимог ст.210 ЦПК України та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Відповідно до п.3 ч.1ст.210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ,складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, постановляючи ухвалу. Як вказано, в оскаржуваній ухвалі не зазначено вказаних мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту на право постійного користування належною на праві власності ОСОБА_2 частиною земельної ділянки, на якій розташована відмостка та підпірна бетонна стінка. У зв'язку з цими вимогами оскаржуваною ухвалою зупинено виконавче провадження, відкрите з примусового виконання виконавчого листа, виданого Хустським районним судом Закарпатської області, відповідно до якого ОСОБА_3, ОСОБА_4 зобов'язано усунути перешкоди в користування земельною ділянкою позивача шляхом знесення опорної стінки, розташованій на земельній ділянці позивача, яким являється ОСОБА_2 Тобто, в даному випадку виконується рішення суду, виконання якого жодним чином не може вплинути на рішення, яке буде прийнято по даній справі, оскільки воно підлягає обов'язковому виконанню відповідно до ст.14 ЦПК України. Саме на підставі цього у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову слід відмовити. Зазначене відповідає вимогам другого речення п. 2. Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Керуючись ст.ст.307,312,314 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Хустського районного суду від 17 листопада 2014 року по даній справі про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2309/3980/13, виданого Хустським районним судом 11.07.2014 року до вирішення даної справи скасувати, а у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову вказаним шляхом відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Судді: