233 № 233/1719/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
20 травня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Білик О. В.
при секретарі Кліменко І.В.,
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - КП «Служба Єдиного Замовника» м. Костянтинівка, -
09 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому зазначила, що у 1992 році її родина, яка складалася з трьох чоловік на підставі обміну квартир вселилася у квартиру АДРЕСА_1 та на теперішній час позивач є наймачем вказаної квартири. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_3 та в зазначеній квартирі залишилися мешкати позивач та син її померлого чоловіка - відповідач по справі ОСОБА_2 Приблизно у 2010 році , ще при житті свого батька, відповідач ОСОБА_2 забрав всі свої речи та виїхав з постійного місця мешкання в м. Харків, де мешкає по теперішній час. Зв*язків з квартирою відповідач не підтримує, у сплаті комунальних послуг участі не приймає. Формальна реєстрація відповідача в квартирі змушує позивача нести додаткові витрати по утриманню житла, як-то плата за комунальні послуги, у зв*язку з чим позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та вирішити питання щодо зняття відповідача із реєстрації за вищевказаною адресою.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначила, що з 2010 року відповідач ОСОБА_2 виїхав з квартири АДРЕСА_1 та по теперішній час мешкає у м. Харків, його особисті речі в зазначеній квартирі відсутні.
Представник третьої особи Костянтинівського КП «СЄЗ» в судове засідання не з*явився, надав суду заяву в якій не заперечував проти задоволення позивних вимог, просив справу розглянути за його відсутністю.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили, що вони є сусідами позивача ОСОБА_1, та їм особисто відомо про те, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не мешкає з 2010 року.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце його проведення був належним чином повідомлений у порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є наймачем та зареєстрована у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_2, що підтверджується довідкою від 05 листопада 2014 року, виданою КП «Служба Єдиного замовника» (а.с.8).
Як вбачається з актів про перевірку паспортного режиму, виданих КП «Служба Єдиного Замовника» (а.с.9-11), в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані дві особи - ОСОБА_1, 1947 року народження та ОСОБА_2, 1979 року народження, який не мешкає за даною адресою з грудня 2010 року, комунальні послуги не сплачує, що також підтверджується квитанціями (а.с.12-29).
Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення у випадках і у межах строків, установлених частиною 1, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі без поважної причини з 2010 року, спроб вселитися до неї не робив, ніхто не перешкоджав проживанню або вселенню його до спірної квартири.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідача втратившим право користування житлом є обґрунтованими, і відповідач ОСОБА_2 втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з його відсутністю і не проживанням в даній квартирі більше шести місяців без поважних причин.
Позивачем також заявлені позовні вимоги про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Отже, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.
Керуючись ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст. ст. 71, 72 , 163 ЖК України, ст. 3, 11, 57-61, 208-210, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - КП «Служба Єдиного Замовника» м. Костянтинівка - задовольнити часткво.
Визнати ОСОБА_2, 1979 року народження таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: