АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 411/4054/12 22-ц/774/363/К/15
Справа № 411/4054/12 Головуючий в І інстанції
Категорія 42 (3) Сарат Н. О.
№ 22-ц/774/363/К/15 Доповідач - Соколан Н.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Соколан Н. О.,

суддів: - Бондар Я. М.,Михайлів Л.В.

при секретарі: - Петренко К.І.

за участю: представника відповідачів ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_5 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, органу приватизації Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, Виконкому Криворізької міської ради, Криворізького міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи Реєстраційна служба Криворізького міського управління юстиції, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Соболєва Людмила Анатоліївна, Комунальне житлове підприємство №45 УЖКГ виконкому Криворізької міської ради, служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті Кривий Ріг ради, Довгинцівського районного відділу у м.Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на житло, визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру, визнання недійсним та скасування договору дарування, зобов'язання зняти з реєстрації, визнати право користування квартирою, зобов'язання зареєструвати місце проживання, усунення перешкод та вселення, визначення порядку користування квартирою, зобов'язання не чинити перешкоди у вселенні, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_6 звернулась до суду до відповідачів з зазначеним позовом, який в подальшому уточнювала. В обгрунтування вимог зазначила, що з серпня 1998 року по лютий 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_7 Згідно ордеру на житлове приміщення №10 від 15 березня 2003 року ОСОБА_8 отримав трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 на сім'ю з трьох осіб. У зазначеній квартирі були зареєстровані ОСОБА_8 та його неповнолітній син ОСОБА_7

У зв'язку з перешкоджанням відповідачем проживання їй у спірній квартирі, вона разом з сином була вимушена переїхати до батьків, у зв'язку з чим тимчасово не проживала та не проживає у квартирі. Рішенням Довгинцівського районного суду від 14.05.2008 року її та неповнолітнього сина було визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1. Не погодившись з зазначеним рішенням вона подала на нього апеляційну скаргу. На підставі цього рішення суду, яке в силу ст..223 ЦПК України не набрало законної сили, ОСОБА_8 зняв свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 з реєстрації за місцем проживання, та подав до органу приватизації Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради документи на приватизацію спірної квартири, чим ввів в оману Комунальне житлове підприємство №45 м.Кривого Рогу, орган приватизації Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради та Криворізького міського голову.

16.01.2009 року прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_8 та ОСОБА_10 права приватної спільної часткової власності по 1/2 кожному на спірну квартиру на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 23.12.2008р. Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради виданого згідно з розпорядженням №Д 907 від 15.12.2008р.

15.08.2011 року прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_8 та ОСОБА_10 права приватної спільної часткової власності по 1/2 кожному на спірну квартиру на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 22.07.2011р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про оформлення прав власності на об'єкти нерухомого майна" №246 від 13.07.2011р.

10.09.2011р. прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_11 права приватної спільної часткової власності на 1/2 спірної квартири на підставі договору дарування серії НОМЕР_2 від 31.08.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Соболєвою Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за №3268.

На теперішній час квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_11 та ОСОБА_10 по 1/2 частині кожному.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.03.2009року, яка набрала законної сили, рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 14.05.2008р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 04.09.2009р., яка набрала законної сили, позов ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишено без розгляду.

За таких обставин просила визнати недійсним та скасувати розпорядження органу приватизації, визнати недійсним та скасувати свідоцтво на право власності на житло, визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради, визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру, визнати недійсним та скасувати договору дарування, зобов'язати зняти з реєстрації, визнати право користування квартирою, зобов'язати зареєструвати за місцем проживання, усунути перешкод та вселити, визначити порядок користування квартирою, зобов'язати не чинити перешкоди у вселенні.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 жовтня 2014 року позов ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано розпорядження органу приватизації УЖКГ КМР Дніпропетровської області №Д 907 від 15.12.2008р, згідно якого ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частині кожному належить квартира АДРЕСА_1.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво на право власності на житло НОМЕР_3 від 23.12.2008р., видане органом приватизації УЖКГ КМР Дніпропетровської області на підставі розпорядження № Д 907 від 15.12.2008 року.

Визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету КМР "Про оформлення прав власності на об'єкти нерухомого майна" №246 від 13.07.2011р.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво серії НОМЕР_1 від 22.07.2011р. про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане на підставі рішення виконавчого комітету КМР "Про оформлення прав власності на об'єкти нерухомого майна" №246 від 13.07.2011р.

Визнано недійсним та скасовано договір дарування серії НОМЕР_2 від 31.08.2011р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Соболєвою Л.А. та зареєстрований в реєстрі за №3268.

Визнано з 15.03.2002 року за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 право користування квартирою АДРЕСА_1 відповідно до ордеру №10 від 15.03.2002року.

Усунуто перешкоди та вселено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в квартиру АДРЕСА_1.

Визначено наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1: жилу кімнату (приміщення3) площею 12,7 кв.м із лоджією (приміщення ІІ) площею 2,1 кв.м та жилу кімнату (приміщення 4) площею 12,7 кв.м виділено в користування ОСОБА_6 та ОСОБА_7, жилу кімнату (приміщення 2) площею 17,3 кв.м із лоджією (приміщення І) площею 2,1 кв.м виділено в користування ОСОБА_8, приміщення загального користування (коридори, кухня, ванна, туалет та ін.) площею 29,3 кв.м залишено у спільному користуванні ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Зобов'язано ОСОБА_8 не чинити перешкоди у вселенні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у квартиру АДРЕСА_1, а також проживанні та користуванні зазначеною квартирою.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник відповідачів ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду та залишення позовних вимог ОСОБА_6 без розгляду. Вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, не взяв до уваги позицію суду касаційної інстанції, викладену в ухвалі від 21.03.2012 року; задовольнив позовні вимоги щодо зобов'язання Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Довгинцівського РВ КМУ щодо зняття ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з реєстрації, хоча Відділ є третьою особою, а не відповідачем. З незрозумілих підстав та в порушення положень Сімейного кодексу судом порушені права малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Крім того, судом не враховано, що представник позивача ОСОБА_14, подаючи уточнені позовні вимоги 07.02.2013 року, не мала право на представництво інтересів позивача, оскільки строк дії відповідного доручення на той момент вже закінчився.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 з 01.08.1998 року по 27.02.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_8 Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15.03.2002 року, згідно ордеру на житлове приміщення № 10, виданого на підставі рішення виконкому Саксаганської районної ради від 20.02.2002 року, відповідачу ОСОБА_8 на сім'ю із трьох чоловік: ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 була надана трикімнатна квартира АДРЕСА_1.

У зазначеній квартирі були зареєстровані ОСОБА_8 та його неповнолітній син ОСОБА_7 У зв'язку з перешкоджанням відповідачем проживання у квартирі ОСОБА_6, вона разом з сином була вимушена переїхати до батьків, у зв'язку з чим тимчасово не проживала та не проживає у квартирі.

03.06.2006 року відповідач ОСОБА_8 уклав шлюб з ОСОБА_9 та від шлюбу вони мають сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_11.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.05.2008 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 було визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

На підставі цього рішення суду, яке в силу ст..223 ЦПК України не набрало законної сили, ОСОБА_8 зняв свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 з реєстрації за місцем проживання, та подав до органу приватизації Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради документи на приватизацію спірної квартири.

16.01.2009 року прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_8 та ОСОБА_10 права приватної спільної часткової власності по 1/2 частині кожному на спірну квартиру на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 23.12.2008р. Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради виданого згідно з розпорядженням №Д 907 від 15.12.2008р.

15.08.2011року прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_8 та ОСОБА_10 права приватної спільної часткової власності по 1/2 кожному на спірну квартиру на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 22.07.2011р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про оформлення прав власності на об'єкти нерухомого майна" №246 від 13.07.2011р.

10.09.2011р. прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_11 права приватної спільної часткової власності на 1/2 спірної квартири на підставі договору дарування серії НОМЕР_2 від 31.08.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Соболєвою Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за №3268. На теперішній час квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_11 та ОСОБА_10 по 1/ 2 частині кожному.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.03.2009року, яка набрала законної сили, рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 14.05.2008р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд. Ухвалою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 04.09.2009р.,яке набрало законної сили, позов ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_6 залишено без розгляду

При вирішенні спору суд вірно встановив обставини по справі, дав їм належну оцінку і відповідно до норм матеріального та процесуального закону обґрунтовано дійшов до висновку, що позивачем доведено факт порушення його прав та прав неповнолітнього ОСОБА_7 на користування спірної квартирою відповідачем та надано належні та допустимі докази, які свідчать про такі порушення, та зазначив, якими діями відповідача завдані ці порушення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 64 ЖК України члени сім!ї наймача, які проживають разом з ними, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов!язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї.

Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Тому до постановлення рішення суду про визнання особи, яка тимчасово не проживає в жилому приміщенні, такою, що втратила право користування ним (ст.72 ЖК), ця особа вважається тимчасово відсутньою, і за нею зберігаються всі права, передбачені ст.64 ЖК.

На час приватизації спірної квартири та отримання ОСОБА_8 розпорядження органу приватизації та свідоцтва на право на житло позивач ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.71 ЖК України, не визнані такими, що втратили право користування квартирою.

Відповідачем ОСОБА_8 не спростовано доводи позивача щодо перешкоджання проживання позивачу ОСОБА_6 з малолітнім сином у спірній квартирі відповідачем, тому доводи апеляційної скарги щодо не взяття до уваги позиції суду касаційної інстанції, викладену в ухвалі від 21.03.2012 року, а саме не встановив причини не проживання позивача в спірній квартирі не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки питання про визнання їх втратившими право на спірну квартиру не вирішувалось.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідачем ОСОБА_8 при поданні заяви 19.12.2008 року про приватизацію житла, були порушені права позивача та малолітнього сина ОСОБА_7, оскільки відомості про них не були зазначені в пакеті документів, передбачених Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду"

Тому право користування спірної квартирою має бути поновлено ОСОБА_6, неповнолітньому ОСОБА_7 з часу надання квартири, а саме з 15 березня 2002 року.

Разом з тим, суд дійшов помилкового висновку задовольняючи позовні вимоги про визначення порядку користування спірною квартирою між позивачем та відповідачем, оскільки не взято до уваги, що в спірній квартирі мешкає відповідач з дружиною ОСОБА_9 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_10,ОСОБА_11, питання щодо виселення яких позивачем поставлено не було. Тому в цій частині рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги що представник позивача ОСОБА_14, подаючи уточнені позовні вимоги 07.02.2013 року, не мав право на представництво інтересів позивача, оскільки строк дії відповідного доручення на той момент вже закінчився, не можуть бути взято до уваги колегією суддів, оскільки довіреність від імені позивача на представництво посвідчена 20.08.2011 року зі строком дії до 20.08.2014 року (т.3 а.с. 193).

Доводи апеляційної скарги щодо зобов'язання Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Довгинцівського РВ КМУ щодо зняття ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з реєстрації, хоча Відділ є третьою особою є безпідставними, оскільки судом в цій частині позов залишено без задоволення.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні- скасуванню частині визначення порядку користування в квартирі АДРЕСА_1 та ухваленні в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись статтями 303, 307, п.3 ч.1ст. 309, ст. 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 жовтня 2014 року в частині визначення порядку користування в квартирі АДРЕСА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: