АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/599/14-ц 22-ц/774/516/К/15
Справа № 193/599/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження № 22-ц/774/516/К/15 Шумська О.В.
Категорія № 27 ( ІV ) Суддя-доповідач - Братіщева Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Братіщевої Л.А.,

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобук В.І.,

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: представника позивача ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» - Подолінного Романа Георгійовича,

відповідача - ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.02.2006 року з ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № KRH1GK00150003, відповідно до якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 320160,00 грн. на термін до 09.02.2021 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 10.02.2006 року укладено договір іпотеки № KRH1GK00150003, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить відповідачу на праві власності Обумовлена сторонами договору іпотеки, ціна предмету іпотеки дорівнює 320162,01 грн. Відповідач не виконує свої зобов'язання перед банком, чим порушує умови договору кредиту. Станом на 01.04.2014 року, заборгованість за кредитом складає 943977,07 грн., яка складається з наступного: 264911,75 грн. - заборгованість за кредитом; 306502,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 48024,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 324539,27 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У зв'язку з чим просять стягнення заборгованість за кредитним договором. Просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 943977,07 грн. та судові витрати.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового - про задоволення позову у повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції, не врахував, що реалізація предмета іпотеки не позбавляє права позивача на стягнення кредитних коштів, що були погашені за рахунок продажу предмета іпотеки, у зв'язку з чим, оскільки на момент постановлення рішення по справі, борг позивачу в повному обсязі не повернуто, суд не мав підстав для відмови в захисті права Банку на отримання сум, передбачених умовами договору, як відповідальність за невиконання грошового зобов'язання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з підстав, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна повністю законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 10.02.2006 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № KRH1GK00150003, відповідно до якого йому було надано кредит у розмірі у розмірі320160,00 грн. на строк до 09.02.2021 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с 6-7).

Відповідно до п. 1.1. договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 10.02.2006 року укладено договір іпотеки № KRH1GK00150003. Відповідно до умов договору, відповідач, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № KRH1GK00150003 від 10.02.2006 року, надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, загальною площею 119,5 кв.м., житловою площею 52,0 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 320162 грн. 01 коп. (а.с. 93-94).

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем суду першої інстанції, за період з 29.09.2011 року по 01.04.2014 року, заборгованість за кредитом складає - 943977,07 грн., яка складається з наступного: 264911,75 грн. - заборгованість за кредитом; 306502,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 48024,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 324539,27 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с. 9-11, 128-129).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Одним із загальних принципів законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє підтвердження у положеннях ст. 627 ЦК України, і передбачає вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з відсутності підстав стягнення за кредитним договором, оскільки вважав, що за наявності рішення суду, яке набрало законної сили про звернення стягнення з ОСОБА_4 на предмет іпотеки, при задоволенні вказаного позову, відбудеться подвійне стягнення боргу за одним кредитним договором.

Колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», позивач має право на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, якщо це передбачено рішенням суду або договором.

Я вбачається з рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05.11.2010 року, були задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KRH1GK00150003 від 10.02.2006 року в розмірі 1560024,47 грн. було звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. Рішення набрало законної сили 16.11.2010 року (а.с. 53-55).

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

З інформаційної довідки про розподіл грошових коштів від реалізації заставного майна за кредитним договором № KRH1GK00150003 від 10.02.2006 року вбачається, що станом на 29 вересня 2011 року сума заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором становила: 687484,24 грн., яка складалась з наступних сум: 301155,82 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 204130,16 грн. - заборгованість за відсотками; 7200,00 грн. - витрати банку, пов'язані з підготовкою документів для переоформленні земельної ділянки; 174998,26 грн. - заборгованість з пені.

В зв'язку з припиненням виконання відповідачем умов кредитного договору в частині сплати заборгованості, Банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

29 вересня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк»було реалізоване заставне майно відповідача, сума від реалізації склала 346000,00 грн. та була розподілена наступним чином: 41046,47 грн. - погашення заборгованості за кредитом (тіло кредиту); 71529,67 грн. - погашення заборгованості з відсотків; 174998,26 грн. - погашення заборгованості з пені; 7200,00 грн. - погашення заборгованості витрат банку, пов'язаних з підготовкою документів для переоформленні земельної ділянки; 51225,60 грн. - погашення комісії банку (а.с. 51). Тобто сума заборгованості не була погашена в повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, який з посиланням на п. 42 Постанови від 30.03.2012 № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,вважає, що при наявності рішення суду, яке набрало законної сили про звернення стягнення з ОСОБА_4 на предмет іпотеки, у разі задоволення позову, відбудеться подвійне стягнення боргу за одним кредитним договором, оскільки, як вбачається з інформаційної довідки, наданої Банком, заборгованість за кредитом (тілом кредиту) та заборгованість по відсоткам не була погашена у повному обсязі внаслідок реалізації предмета іпотеки. Тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог.

Колегія вважає, що позовні вимоги щодо наявності заборгованості у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором № KRH1GK00150003 від 10.02.2006 року, яка підлягає стягненню з відповідача - Банком доведені, але підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині розміру стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, виходячи з того, що пеня підлягає стягненню не за весь час заборгованості, на чому наполягає позивач, а за останній рік до звернення до суду, враховуючи те, що для застосування відповідальності у вигляді стягнення пені Законом встановлена спеціальна позовна давність в один рік, що передбачено ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах загального строку позовної давності за основною вимогою.

Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 3,00% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати (а.с. 7).

Враховуючи викладене, розмір неустойки, який підлягає стягненню з відповідача за період з квітня 2013 року по 01.04.2014 року, тобто за рік до звернення до суду із позовом та в межах заявлених позовних вимог становить 162787,55 грн., виходячи з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, який не було спростовано відповідачем.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову і стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № KRH1GK00150003 від 10.02.2006 року станом на 01 квітня 2014 року, яка складається з наступного: 264911,75 грн. - заборгованість за кредитом; 306502,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 48024,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 162787,55 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а всього 782225,35 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 4 ч.1 ст. 309, ст. 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № KRH1GK00150003 від 10.02.2006 року станом на 01 квітня 2014 року, яка складається з заборгованості за кредитом - 264911,75 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 306502,05 грн.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 48024,00 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 162787,55 грн., а всього 782225 (сімсот вісімдесят дві тисячі двісті двадцять п'ять) грн. 35 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: