Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Бородіні А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа Сьома київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, 3-тя особа Сьома київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку на прийняття спадщини посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько - ОСОБА_5. Позивачу довгий строк не було відомо про смерть батьків, уз в'язку з тим, що він проживає в м. Запоріжжя. Після смерті батьків відкрилась спадщина - АДРЕСА_1. Позивачу було відмовлено у відкритті спадкової справи, оскільки він пропустив строк подачі заяви для прийняття спадщини. Через тяжку хворобу дружини позивача і те, що він не знав про смерті батьків він не мав змоги вчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому змушений звернутись до суду, оскільки вважає, що пропустив строк з поважних причин.

Позивач та його представники в судовому засідання позов підтримали та просять суд визначити додатковий строк для подання позивачем до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, строком на два місяці.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що ОСОБА_1 про смерть батьків дізнався ще до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, але вчасно до нотаріальної контори не звернувся, а тоу підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представників, відповідача, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.72 зворот).

Після її смерті спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в будинку 13-в та грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходиться в філії Дніпровського відділення ощадбанку № 7989/0328 м.Києві на рахунках № 348, 22/9760.

ОСОБА_6 та ОСОБА_2 є рідними дітьми померлої, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10, 32).

З матеріалів спадкової справи Сьомої київської державної нотаріальної контори до майна померлої ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини померлої матері звернулась 29.07.2008 року (а.с. 69).

Позивач ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини після померлої матері звернувся 02.07.2014 року (а.с.99).

Листом від 11.07.2014 року Сьома київська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_1 про те, що він пропустив строк для прийняття спадщини та порадила звернутися до суду з відповідною заявою (а.с.98 зворот).

Відповідно до ст. 1261 К України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, позивач є особою, яка відноситься до першої черги спадкоємців, проте пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, передбачений ч.1 ст. 1270 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У ч. 1 ст. 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини та звернувся в суд з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини в 3 місяці.

На підтвердження поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач та його представник в судовому засіданні зазначили, що ОСОБА_1 пропустив цей строк в вз»язку з тим, що він не проживає в м.Києві та не був вчасно повідомлений про смерть матері. Його рідна сестра в телефонному режимі запевняла, що батьки перебувають за містом і зв»язку з ними немає. Про смерть батьків дізнався випадково від спільних знайомих лише в серпні 2008 року і тривалий час перебував у тяжкому психологічному стані. Крім цього, в той момент його дружина перебувала в тяжкому фізичному стані через тяжке захворювання та потребувала постійного догляду. Дані обставини зазначені безпосередньо в самому позові.

В судовому засіданні ОСОБА_1 під час дачі особистих пояснень пояснив, що про смерть матері він дізнався в квітні 2008 року, а вперше після смерті матері приїхав до Києва в липня 2008 року.

На підтвердження даного факту в судовому засіданні за клопотанням позивача було допитано його дружину, яка пояснила наступне. В січні 2008 року її чоловік в останнє бачив своїх батьків коли вони приїжджали до Києва. В липні 2008 року вони приїжджали до Києва на консультацію до лікаря. В той же період вони і дізналися про смерть батьків. Заяву про прийняття спадщини після смерті батька подали в серпні 2008 року через нотаріальну контору м. Запоріжжя.

Крім цього, за клопотанням відповідача в судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що відповідач по справі є її матір»ю. На момент коли бабуся та дідусь були хворі вона проживала з разом ними. Після смерті діда, приблизно 27.04.2008 року, вона особисто говорила позивачеві про смерть діда та баби. У позивача з його батьками виник конфлікт тоді, коли він попросив їх переписати на нього квартиру.

Свідок ОСОБА_8, яка є невісткою відповідача, в судовому засіданні пояснила, що в серпні 2008 року відповідач особисто був у неї вдома і дізнався де поховані батьки. В гостях у них він був зі своєю дружиною.

До показів свідка ОСОБА_9, суд відноситься критично в зв»язку з тим, що її покази та покази позивача суттєво відрізняються.

Будь-яких інших підстав для поновлення такого строку позивач в судовому засіданні не зазначив.

Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Таким чином, з встановленого в судовому засіданні, вбачається, що позивач про смерть матері дізнався в квітні 2008 року, про ще сам особисто дав пояснення, які також підтверджені показами свідка ОСОБА_7 Крім цього, Сьома київська державна нотаріальна контора м.Києва 05.02.2009 року листом повідомила ОСОБА_1, що він може 25.02.2009 року о 9-00 з»явитись для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с.93) Даний лист був отриманий позивачем особисто 10.02.2009 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення (а.с.92 зворот).

Жодних доказів, які б свідчили про моральні страждання чи їх наслідки такий довгий період часу сторона позивача суду не надала, як і не зазначив інших поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними для позивача труднощами на вчинення цих дій.

За таких обставин, вимога ОСОБА_10 про визначення додаткового строку для прийняття спадщину не може бути задоволена з підстав недоведеності причин поважності пропуску цього строку.

Відповідно до ч.4 ст. 88 ЦПК України, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1261, 1270, 1272, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», », ст. ст. 10, 58, 60, 88, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа Сьома київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя