№ 336/1714/15-ц пр.2/336/1276/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Суркової В.П.,

при секретарі Прохоровій А.О.,

за участю представника

позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В позові зазначив, що 24.07.2014 року він передав ОСОБА_3 у борг 100 000 грн. на придбання автомобіля, а останній зобовязався повертати гроші частинами, а саме по 5 000 грню щомісяця, починаючи з 01.01.2015 року, про що була складена розписка.

За період з 05.01.2015 року по 01.03.2015 року відповідач на порушення умов договору повернув лише 7000 грн. замість 15000 грн. Тому просив стягнути з відповідача на свою користь 8000 грн. боргу та понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, викладених у ньому, наполягає на його задоволенні.

Відповідач визнав позов, при цьому пояснив, що через незадовільний матеріальний стан не може повертати борг у повному обсязі, але зобовязується не порушувати умови договору.

Вислухавши пояснення сторін, доводи представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступне.

24 липня 2014 року ОСОБА_2 передав відповідачу ОСОБА_3 100 000 грн. у борг, а

ОСОБА_3 зобовязався повертати борг частинами по 5000 грн. щомісяця, починаючи з 01.01.2015 року, що підтверджується розпискою, оригінал якої був досліджений судом

(а.с. 8).

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 1046 цього ж Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки відповідач на порушення умов договору повертає борг не у повному обсязі, вимоги позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача несплаченої суми боргу.

Судовий збір, сплачений і документально підтверджений позивачем, має бути стягнуто з відповідача на його користь.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст. 526, 626, ст. 1046, ч. 2 ст. 1047, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 борг в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень та 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.П. Суркова