Номер провадження: 22-ц/785/3205/15
Головуючий у першій інстанції Терьохін С.Є.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Цюри Т.В.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудований будинок по АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2008 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння, яке складається з: житлового будинку літ. "А" загальною площею 943,6 кв.м., господарського блоку літ. "Б", сторожки літ. "В", генераторної літ "Г", басейну І за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2013 року залишено без задоволення заяву Заступника прокурора Приморського району м. Одеси про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду.

У апеляційній скарзі Заступник прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2

В судовому засіданні представник прокуратури підтримав доводи апеляційної скарги, вважаючи рішення незаконним.

В подальшому сторони в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

ОСОБА_2 в жодне судове засідання не з'явився, судові повістки про час та місце розгляду справи, призначеної на 24.03.2015 року, направлені за всіма наявними в матеріалах справи адресами, не отримав, останні повернулися на адресу суду із позначкою "за закінченням терміну зберігання", представник ОСН комітету мікрорайону "Приморський" за місцем реєстрації судову повістку також вручити не зміг, оскільки за адресою будинку двері не відчинили. У попереднє засідання ОСОБА_2 так само повістки не отримував, а його представник ОСОБА_3, отримавши відомості про час та місце розгляду справи, повідомив, що більше не представляє інтереси ОСОБА_2

Водночас достовірно відомо, що про перебування справи в суді апеляційного суду ОСОБА_2 відомо, підтвердженням чого є його заява про передачу справи до суду першої інстанції в зв'язку з необхідністю виправлення описки, яка полягає у неправильному зазначенні судом прізвища ОСОБА_2 при її відмінюванні (а.с.229-230).

Такі обставини як свідома неявка за отриманням повістки з метою унеможливлення розгляду справи, повідомлення обізнаного про час та місце розгляду справи представника про припинення повноважень без надання відповідних доказів про скасування довіреності у сукупності із заявою про виправлення орфографічної помилки, яка жодним чином не впливає на зміст рішення суду та права позивача, свідчать про намагання затягнути розгляд справи, тому слід вважати встановленим, що з власної ініціативи ОСОБА_2 не скористався правом взяти участь в судовому засіданні особисто або через представника, тому справа розглянута за його відсутності.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справах, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з встановлення факту самочинного будівництва на належній позивачу земельній ділянці, наявності дозволів на будівництво, відповідності будинку будівельним нормам та правилам, регулярної оплати за комунальні послуги, проведення поточного ремонту, відсутності претензій з боку житлових органів та сусідів з приводу користування ним.

Проте до такого висновку суд прийшов із порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вбачається з матеріалів справи, що на підставі договору купівлі - продажу від 15.12.2001 року ОСОБА_2 став власником 20/100 частин будівель військового містечка АДРЕСА_1, яке в цілому складається з будівель та споруд.

На підставі державних актів на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 є власником 0,1486 гектарів земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташованих у АДРЕСА_1.

Розпорядженням Одеської міської ради від 05.04.2008р. №2584-V ОСОБА_2 надана в оренду земельна ділянка площею 0,0137 га для благоустрою схилу з улаштуванням консольної тераси.

Висновком №7/03-П Управління та архітектури узгоджений проект на будівництво трьохповерхового будинку, площею 863,65 кв.м., житловою площею 157,2 кв.м., площею забудови 288,3 кв.м. (а.с.14).

За проектом забудові підлягали земельні ділянки, що належать ОСОБА_2 на праві власності, площею 0,1486 га (а.с.22-26).

Розпорядженням Приморської районної адміністрації №578 від 25.04.2003 року ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво трьохповерхового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1 згідно з проектом.

15.05.2003 року Державним управлінням екології та природних ресурсів в Одеській області узгоджено проект житлового будинку із надвірними спорудами в тих межах, що передбачені проектом.

Будівництво будинку узгоджене із державною санітарно - епідеміологічною службою 06.02.2003 року (а.с.12), а також управлінням пожежної безпеки 14.02.2003 року (а.с.11), 23.05.2003 року Інспекцією ДАБК надано дозвіл на виконання будівельних робіт (а.с.16).

Проте технічний висновок про можливість збереження житлового будинку за зазначеною адресою свідчить про те, що загальна площа будинку після будівництва складає 943,6 кв.м., тобто перевищує передбачену проектом, а будівництво деяких з господарських споруд, зокрема господарського блоку під літ."В." відбулося на земельній ділянці, площею 0,0137 га, яка була надана не для будівництва, а для благоустрою схилу з улаштуванням консольної тераси, що встановлено рішенням адміністративного суду (а.с.147-150), та підтверджується технічною документацією (а.с.175), а також висновком Управління архітектури та містобудування (а.с.146).

Таким чином, будівництво в такому вигляді слід вважати самочинним, і на виниклі правовідносини розповсюджуються правила ст.376 ЦК України.

Відповідно до ст.26 Закону №2780-ХІІ спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Всупереч таким правилам судом першої інстанції не надано оцінку тому, що докази попереднього звернення ОСОБА_2 до компетентного органу із заявою про прийняття будинку до експлуатації відсутні, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Крім того, до участі у справі не залучено належних відповідачів, зокрема Інспекцію ДАБК, що є свідченням ухвалення рішення із порушенням норм процесуального права.

Судом присвоєно поштову адресу будинку, що не відноситься до компетенції суду.

Зважаючи на викладене, рішення суду не може вважатися законним та обґрунтованим, тому на підставі п.п.3,4ч.1ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову у задоволенні позову з огляду на викладені обставини.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2008 року скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності на будинок, загальною площею 943,6 кв.м., із надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: