АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1544/15 Головуючий 1 інстанції: Сітбаталова Н.І.
Категорія: стягнення коштів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Хорошевського О.М., Івах А.П.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, стягнення додаткових коштів, пов'язаних із лікуванням, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, після уточнення якого просила стягнути з ОСОБА_5 додаткові витрати, пов'язані з лікуванням в сумі 5 631,92 грн., моральну шкоду в сумі 5 000 грн. та щомісячно стягувати додаткові витрати пов'язані з лікуванням в сумі 1 000 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_6, працює та отримує пенсію, повинна сплачувати комунальні послуги тільки за себе, вона повинна по закону та моральному обліку допомагати своїй матері.

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що майнове становище сторін у справі майже однокове, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання позивача.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Відповідно до ст.. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Обов'язок дітей по утриманню своїх батьків не є абсолютним, це питання вирішується судом з урахуванням майнового стану сторін та можливості надавати таку допомогу.

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові, врахував майновий стан сторін, їх стан здоров'я та наявність інших осіб, які потребують допомоги відповідача та можуть надавати допомогу позивачу.

Позивач отримує пенсію в розмірі 1364 грн., а відповідач 1066грн., (а.с. 106)

Відповідач, крім пенсії, отримує заробітну плату в розмірі 1233 грн., але разом з нею проживають два пенсіонера, батьки померлого чоловіка, які також потребують матеріальної допомоги.

Позивач має іншу доньку, до якої не позбавлена можливості звернутися з аналогічним позовом.

Доказів того, що додаткові витрати викликані тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю позивач суду не надав.

Посилання представника позивача на те, що свекри відповідача проживають окремо він неї, спростовується довідкою з місця проживання про склад сім,ї (а.с. 26).

Довідка Шарівської сільської ради Валківського р-ну, Харківської області про проживання ОСОБА_5 і ОСОБА_7, судовою колегію до уваги не приймається, оскільки вона не містить посилання на постійне проживання вказаних осіб, а відповідач пояснює, що свекри там проживають лише у літній період, а інших доказів постійного проживання їх в іншому місці, не за місцем своєї реєстрації не має.

Посилання представника позивача на те, що відповідач має нерухомість, чим обґрунтовує його спроможність надавати матеріальну допомогу матері, судовою колегіє не приймається, оскільки нерухомість була придбана у 2006 та 2008 роках, а суд перевіряє майнове становище сторін на час укладення судового рішення.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач не довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії