Справа № 459/2987/14 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/4180/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Мусіної Т.Г.

суддів Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря Фейір К.О.

з участю: відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 21 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про відшкодування моральної шкоди завданої злочином,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, уточненим у березні 2015 року, до ОСОБА_2, Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, який обґрунтовував тим, що 08.03.2008 року близько 23 год. 50 коп. на автодорозі Червоноград-Львів на нього було здійснено наїзд автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 Вироком Червоноградського міського суду від 24.01.2014 року, який набрав законної сили 24.02.2014 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Внаслідок даного ДТП він отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого відламкуватого перелому лівого стегна, тупої травми живота, яка проявилася підкапсулярним розривом селезінки та ускладнилась травматичним шоком ІІІ ступеня у зв'язку з чим він тривалий час перебував на лікуванні і за час лікування він витратив чималу суму коштів на придбання ліків.

На підставі наведеного ОСОБА_4 просив стягнути з відповідача НАСК «Оранта» на його користь на відшкодування моральної шкоди 2550 грн., що становить 5 % від ліміту відповідальності, а решту суми в розмірі 177 450 грн. стягнути з ОСОБА_2

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково:

-стягнуто з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_4 2550 грн. на відшкодування моральної шкоди;

-стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 25 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржили позивач та відповідач ОСОБА_2.

Апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 липня 2015 року визнана неподаною та повернута апелянту.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір коштів на відшкодування моральної шкоди, які стягнув з відповідача ОСОБА_2 з 177 450 грн. до 25 000 грн. Вказує, що присуджений судом розмір моральної шкоди не відповідає характеру кримінального правопорушення скоєного відповідачем ОСОБА_2, глибині фізичних та душевних страждань, яких позивач зазнав внаслідок вчинення відповідачем ДТП. Посилаючись на вказане, просив рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 25 000 грн. на відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обємі та стягнути з відповідача 177 450 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_4 (ОСОБА_5) подав письмову заяву про розгляд справи в апеляційній інстанції за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст.. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28.08.2008р. близько 23 год. 50 хв. на автодорозі Червоноград-Львів внаслідок порушення водієм автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2 Правил дорожнього руху (виїзд на смугу зустрічного руху) відбулося зіткнення автомобіля під керуванням відповідача ОСОБА_2 із мопедом марки «Delta EX 500 T» під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 248/2008 від 19.05.2008р., проведеної в межах кримінальної справи, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого відламкуватого перелому лівого стегна, тупої травми живота, яка проявилась підкапсулярним розривом селезінки та ускладнилась травматичним шоком ІІІ ступеню. Вказані травми за висновком судово-медичної експертизи віднесені до тяжких тілесних ушкоджень.

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 24 січня 2014 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та засуджений до покарання (а.с. 7-8). В межах кримінальної справи позивачем ОСОБА_4 цивільний позов до ОСОБА_2 не предявляв.

Матеріалами справи підтверджується, що на час ДТП діяв поліс № ВА/6172597 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.01.2008р., виданий Червоноградським міським відділенням Львівської обласної дирекції Національної страхової компанії «Оранта», згідно ВС 4603 АР, належний відповідачу ОСОБА_2 автомобіль був застрахований до 17.01.2009р. включно, тому з врахуванням положень ст. 26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд зменшив розмір морального відшкодування з відповідача на 2550 грн. та стягнув цю суму із Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь позивача.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У звязку з одержаними внаслідок ДТП травмами позивач зазнав фізичного болю, знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні Червоноградської центральної міської лікарні з 29.03.2008р. по 01.04.2008р., в травматологічному відділенні цієї ж лікарні з 01.04.2008р. по 25.04.2008р. (а.с. 36), що обмежило його у звичайному та активному способі життя, тому з врахуванням положень ст. 23, ч.1,2 ст. 1187 ЦК України має право на відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди з відповідача, суд підставно врахував, що позивачем не зазначено в позовній заяві з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди в сумі 180 000 грн., не навів відповідного розрахунку та не надав суду належних доказів на її підтвердження.

Окрім того, суд першої інстанції підставно врахував, що на час ДТП позивач перебував у стані алкогольного спяніння середньої тяжкості і в такому стані керував мопедом, що підтверджується результати відповідних медичних аналізів (а.с. 6).

Суд також підставно врахував, що позивач повністю відновив стан здоровя, матеріальну спроможність відповідача реально відшкодувати завдану моральну шкоду з врахуванням його матеріального стану та, враховуючи вимог розумності і справедливості та конкретні обставини скоєння ДТП, правильно прийшов до висновку, що достатнім є розмір для відшкодування в сумі 25 000 грн.

Не погодитись з таким висновком суду першої інстанції у колегії суддів немає підстав.

Враховуючи, що суд першої інстанції повно і правильно встановив фактичні обставини справи, застосував закон, який поширюється на зазначені правовідносини, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які є підставами для скасування рішення суду, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

ОСОБА_6