Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 213/4214/14-ц
Номер провадження 2/213/219/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді-Соловйової Л.Я.

при секретарі - Тарановській Н.О.

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров"я, пов"язаного з виконанням трудових обов"язків,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат (далі ПАТ ІнГЗК) про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 19.02.1998 року він працює на підприємстві відповідача:

- з 19.02.1998 року до 17.10.1999 року - цех поточних та капітальних ремонтів (ЦПКР) гірничого, дробильно-збагачувального устаткування на РЗФ №1,2 ДФ - слюсар черговий та з ремонту устаткування 3-го розряду;

- з 18.10.1999 року до 02.04.2000 року - цех поточних та капітальних ремонтів (ЦПКР) гірничого, дробильно-збагачувального устаткування на РЗФ №1,2 ДФ - дільниця з ремонту збагачувального устаткування - слюсар 4-го розряду;

- з 03.04.2000 року до 07.08.2005 року - цех кар'єр (ЦК) - екскаваторна дільниця №1 -машиніст екскаватора в кар'єрі 4-го розряду;

- з 08.08.2005 року до 18.06.2012 pоку - машиніст екскаватора в кар'єрі 5-го розряду;

- з 19.06.2012 року до 26.09.2014 pоку - машиніст екскаватора в кар'єрі 6-го розряду;

- з 27.09.2014 року по теперішній час - цех підготовки виробництва - дільниця реабілітації інвалідів, підсобний робітник.

За висновком МСЕК від 08.04.2014 року йому встановлена третя група інвалідності та стійка втрата професійної працездатності в розмірі 50 відсотків первинно на термін з 24.03.2014 року до 01.04.2015 року, в тому числі у зв'язку з такими профзахворюваннями, як:

- 40% - вібраційна хвороба першого-другого ступеню від дії загальних вібрацій з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом в поєднанні з полірадикулонейропатією, переважно на попереково-крижовому рівні, з вираженими статико -динамічними порушеннями, стійким больовим та м'язово тонічним синдромами (Т75.2).

- 10% - хронічний бронхіт. ЛН першого ступеню.

Пунктом 17 Акту розслідування хронічного профзахворювання форми П-4 від 21.02.2014 року встановлені причини його профзахворювання: загальна вібрація: 103 - 105 дБ при нормативному значенні 101 дБ; концентрація пилу з вмістом кремнію діоксиду 5,2 - 12,8 мг/куб.м при ГДК 2.0 мг/куб.м; 8.6 мг/куб.м при ГДК 4.0 мг/куб.м.

Постановами Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань України у м. Кривому Розі від 23.05.2014 року за № 0407/22072/22072.1/2 позивачу призначені одноразова допомога в сумі 82824 гри та за № 0407/22072/22072.1/3 щомісячні виплати на відшкодування втраченого заробітку в розмірі по 3708,05 грн.

Завдану йому відповідачем моральну шкоду він оцінює грошовою сумою в розмірі 30000 грн, виходячи з такого:

У зв'язку з профзахворюванням він втратив престижну та високооплачувану роботу у якості машиніста екскаватора в кар'єрі 6-го розряду, вимушений був перевестись на роботу у якості підсобного робітника дільниці реабілітації інвалідів цеху підготовки виробництва ПАТ ІнГЗК.

На теперішній час йому протипоказана важка праця в умовах вібрації, виробничого пилу.

У зв'язку з таким профзахворюваннями протягом тривалого часу він відчуває постійні болі у хребті, виражені в попереково-крижовому відділі хребта з іррадіацією в ліву ногу, оніміння I-V пальців лівої стопи, болі в шийному відділі хребта і в лівій руці, обмеження рухів в ліктьових і плечових суглобах, оніміння передпліч і кистей, похолодання в дистальних відділах кінцівок, загальну слабкість, запаморочення, підвищення артеріального тиску до 190/120, задишку, змушений обмежувати рухи голови, при цьому повергати увесь тулуб, через що відчуває незручності, значні моральні страждання, переживання.

Також не може переносити навіть порівняно легкі речі, піднімати вантажі, є дуже скрутним користування мобільним телефоном, підйом по сходинках будинків, пересування по похилій поверхні, не може виконувати роботу, пов'язану з нахилами тулуба, оскільки нахили тулуба викликають гострий фізичний біль, не може тривалий час знаходитися в одній позі, змушений звертатися до сторонньої допомоги, що його значно пригнічує. Протягом тривалого часу страждає на задишку, приступів кашлю, важкості та болі в грудях, загальної слабкості, швидкої втоми, головного болю тощо. Не може вести активний спосіб життя, користуватися громадським транспортом, постійно відчуває дискомфорт, змушений постійно звертатися до лікувальних установ, позбавлений повноцінного спілкування з людьми.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та викладені в позові обставини в повному обсязі. Пояснив, що він працює на ПАТ ІнГЗК з 1998 року та отримав професійне захворювання. Первинно 08.04.2014 року йому встановлено третю групу інвалідності та професійне захворювання з 24.03.2014 року, ступінь втрати професійної працездатності становив - 50 відсотків, 24.03.2015 року повторно встановлено 50 % втрати профпрацездатності з 01.04.2015 року по 01.04.2017 року, підтверджена 3 група інвалідності. У звязку з наявним захворюванням йому завдана і моральна шкода, що полягає у фізичному болю, внаслідок отриманого професійного захворювання - він змушений був змінити добре оплачувану роботу, не може виконувати роботу вдома, наймає людей, не має можливості піти з дитиною на стадіон. Все це призвело до зміни його життєвого укладу, через що він морально страждає. Завдану йому моральну шкоду у зв'язку з професійним захворюванням він оцінює в розмірі 30000 грн. Зазначив, що його ознайомили зі шкідливими умовами виробництва, але він не знав, що наслідки будуть такі значні. Щодо того, що він міг змінити посаду, пояснив, що звертався з пропозицією перевестися на іншу посаду, але йому пояснили, що вакантних посад немає. Просить його позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені у позові. Суду пояснив, що позивач переніс тяжкі моральні страждання внаслідок отримання професійного захворювання. Позивачу повідомили про шкідливі умови праці, однак розмір шкідливих концентратів перевищував гранично допустимий. Внаслідок професійного захворювання позивач зазнав моральних страждань. Просить позов задовольнити та стягнути моральну шкоду, заподіяну ушкодженням здоров"я.

Представник відповідача - ОСОБА_3 надала письмові заперечення на позов та пояснила, що в період роботи позивач користувався додатковою оплачуваною відпусткою, мав право на пільгову пенсію, протягом всього часу роботи на підприємстві мав змогу отримувати путівки до санаторно-курортних закладів та інші пільги. Таким чином, позивач під час роботи не лише знав про шкідливі умови, але і свідомо продовжував працювати в таких умовах тривалий час, отримуючи за це відповідні пільги і компенсації та більшу оплату праці, мав можливість змінити місце роботи та запобігти розвитку професійного захворювання, але ставив за пріоритет матеріальну сторону життя, а не власне здоров"я. Зазначає, що факт виявлення у працівника професійного захворювання не може бути безумовним підтвердженням заподіяння йому моральної шкоди з боку підприємства. Крім того, позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди. До того ж, позивач є застрахованою особою, а ст. 21 Закону України "Про загальнообов"язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" встановлено перелік виплат та соціальних послуг, що здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. Зазначила, що при влаштуванні на роботу позивач був попереджений про шкідливі та небезпечні умови праці, наслідком яких може стати професійне захворювання. Останній свідомо обрав собі таку роботу, завідомо знаючи про важкі умови праці і шкідливі виробничі фактори, які можуть негативно вплинути на його здоровя. Позивач міг звільнитися, перевестися на іншу спеціальність, однак продовжував працювати на підприємстві. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог до ПАТ ІнГЗК про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

19.02.1998 року ОСОБА_1 прийнятий слюсарем черговим та з ремонту устаткування в цех поточних та капітальних ремонтів гірничого, дробильно-збагачувального устаткування на РЗФ №1,2 ДФ ВАТ "ІнГЗК" 3-го розряду; 18.10.1999 року переведений слюсарем 4-го розряду в цеху поточних та капітальних ремонтів гірничого, дробильно-збагачувального устаткування РЗФ № 1,2 ДФ на дільницю з ремонту збагачувального устаткування; 03.04.2000 року переведений в кар"єр машиністом екскаватору, зайнятий в кар"єрі повний робочий день 4-го розряду на екскаваторську дільницю № 1; 08.08.2005 року переведений в кар"єрі машиністом екскаватора в кар"єрі 5-го розряду; 19.06.2012 року переведений у кар"єрі машиністом екскаватора в кар'єрі 6-го розряду, екскаваторська дільниця № 1; 27.09.2014 року переведений у цех підготовки виробництва підсобним робітником, дільниця реабілітації інвалідів, працює по теперішній час (а.с. 5-8).

Відповідно до висновку санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 06.09.2013 року ОСОБА_1, працюючи з 19.02.1998 року по 03.04.2000 року слюсарем черговим та з ремонту устаткування в цеху поточних та капітальних ремонтів гірничого, дробильно-збагачувального устаткування на РЗФ №1,2 ДФ та з 03.04.2000 року по час складення характеристики машиністом екскаватора в кар"єрі ЦК піддавався впливу пилу, шуму, загальної вібрації, перепадам температур, несприятливого мікроклімату, робота пов'язана з фізичним навантаженням. Концентрація пилу та еквівалентний рівень вібрації перевищував встановлені норми (а.с. 12-18).

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21.02.2014 року проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1:

- вібраційна хвороба першого-другого ступеню від дії загальних вібрацій з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом в поєднанні з полірадикулонейропатією, переважно на попереково-крижовому рівні, з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та м'язово тонічним синдромами;

- хронічний бронхіт. ЛН першого ступеню.

Зазначений діагноз встановлений Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини. Захворювання виявлено під час медичного огляду в лікувально-діагностичному центрі № 4 ТОВ "МЕДИКОМ".

Пунктом 16 Акту встановлено, що професійне захворювання виникло у позивача за таких обставин: працюючи з 03.04.2000 року по час розслідування машиністом екскаватора в кар"єрі цеху Кар"єр ПАТ "ІнГЗК", при виконанні роботи підпадав під дію вібрації та пилу, показники яких перевищували нормативні через недосконалість робочого місця; працюючи з 19.02.1998 року по 03.04.2000 року слюсарем черговим та з ремонту устаткування в цеху поточних та капітальних ремонтів гірничого, дробильно-збагачувального устаткування на РЗФ № 1,2 ДФ ВАТ "ІнГЗК" при виконанні роботи підпадав під дію пилу, показники якого перевищували нормативні.

Причиною професійного захворювання визнано:

- загальну вібрацію: 103-105 дБ при нормативному значенні 101 дБ;

- концентрацію пилу з вмістом кремнію діоксиду 5,2-12,8 мг/куб.м при ГДК 2.0 мг/куб.м; 8.6 мг/куб.м при ГДК 4.0 мг/куб.м. Згідно з п. 12 Акту встановлено, що позивач відпрацював 13 років 10 місяців в умовах впливу шкідливих факторів - вібрація, 16 років - в умовах впливу шкідливих факторів - пил (а. с. 9-11).

Сторонами не оспорюється та визнається той факт, що Публічне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

При огляді МСЕК 08.04.2014 року ОСОБА_1 первинно встановлена третя група інвалідності по профзахворюванню з 24.03.2014 року по 01.04.2015 року, а також 50 % втрати професійної працездатності (а.с. 19-20).

Відповідно до постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області № 0407/22072/22072.1/2 від 23.05.2014 року ОСОБА_1 призначена одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 82824 грн (а. с. 22).

Відповідно до постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області № 0407/22072/22072.1/3 від 23.05.2014 року ОСОБА_1 призначено щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, в розмірі 3708,05 грн на період з 24.03.2014 року до 31.03.2015 року включно. Зобов"язано провести донарахування щомісячних виплат за березень 2014 року в розмірі 956,92 грн, квітень 2014 року в розмірі 3708,05 грн (а.с. 21).

При повторному огляді МСЕК 24.03.2015 року позивачу повторно встановлено 50 % втрати профпрацездатності з 01.04.2015 року по 01.04.2017 року, підтверджена 3 група інвалідності (а.с. 82-85).

27.05.2010 року, 14.08.2010, 28.10.2011 року ОСОБА_1 знаходився на обстеженні в консультативно-діагностичному центрі НЕВРОЛОГ (а. с. 25, 28).

24.09.2010 року, 07.10.2011 року ОСОБА_1 проходив магнітно-резонансну томографію у Криворізькому медичному діагностичному центрі (а. с. 26, 27).

15.05.2012 року ОСОБА_1 знаходився на обстеженні в клініці МЕДІКОМ (а. с. 29).

З 28.09.2012 року до 27.10.2012 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КЗ Міська лікарня № 17 (а. с. 30).

З 20.12.2012 року до 25.12.2012 року позивач проходив обстеження в консультативній поліклініці (а. с. 31).

11.03.2013 року ОСОБА_1 проходив реографію нижніх кінцівок у неврологічному відділенні УкрНДІпроммед (а. с. 32).

З 23.08.2013 року до 05.09.2013 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у КЗ Міська лікарня № 11 (а. с. 33).

З 17.09.2013 року до 25.09.2013 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у КЗ Криворізька міська лікарня № 17 ДОР" (а. с. 34).

30.09.2013року позивач знаходився на обстеженні у неврологічному відділенні УкрНДІпроммед (а. с. 35).

З 09.11.2013 року до 25.11.2013 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у КЗ Криворізька міська лікарня № 17 ДОР (а. с. 36).

З 17.01.2014 року до 03.02.2014 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у Товаристві з обмеженою відповідальністю "МЕДИКОМ" (а. с. 37-38).

З 09.04.2014 року до 19.04.2014 року ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у кардіологічному відділенні КЗ Криворізька міська лікарня № 17 ДОР (а. с. 39).

З 31.05.2014 року до 10.06.2014 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КЗ Міська лікарня № 17 ДОР (а. с. 40).

04.07.2014 року позивач проходив консультацію в консультативній поліклініці Державної установи Національний інститут фтизіатрії і пульмонології ім. Ф.Г. Яновського НАМН України (а. с. 41, 42).

3 07.07.2014 року до 30.07.2014 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КЗ Криворізька міська лікарня № 17 ДОР (а. с. 43).

З 09.09.2014 року до 18.09.2014 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КЗ Криворізька міська лікарня № 17 ДОР (а. с. 44).

З 29.09.2014 року до 08.10.2014 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні КЗ Криворізька міська лікарня № 17ДОР (а. с. 45).

З 27.10.2014 року до 14.11.2014 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КЗ Криворізька міська лікарня № 17 ДОР (а. с. 46).

З 16.01.2015 року до 30.01.2015 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у Товаристві з обмеженою відповідальністю "МЕДИКОМ-4" (а. с. 80).

З 02.03.2015 року до 12.03.2015 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні КЗ Криворізька міська лікарня № 17 ДОР (а. с. 79).

Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 246 від 08.04.2014 року ОСОБА_1 як інваліду розроблена індивідуальна програма реабілітації (а. с. 23-24).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Суд вважає доведеним спричинення позивачу моральної шкоди, провину відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв'язок між винними діями відповідача вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України Про охорону праці, визначені Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21.02.2014 року, та настанням у позивача негативних наслідків - стійкої втрати професійної працездатності: первинно 50 відсотків, з яких - 40% по вібраційній хворобі, 10 % по хронічному бронхіту з 24.03.2014 року по 01.04.2015 року та повторно 50 відсотків, з яких - 40% по вібраційній хворобі, 10 % по хронічному бронхіту з 01.04.2015 року по 01.04.2017 року.

Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обов'язку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку: потужність зовнішньої роботи, маса піднімання та переміщення вантажу, концентрація пилу в повітрі робочої зони, шкідливих речовин, перевищували гранично допустимі показники, і причиною цього була саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювання, і які не оспорило підприємство - відповідач.

Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року встановлено, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду.

Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Встановлено, що внаслідок професійного захворювання позивачу заподіяні моральні і фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних можливостей, погіршилися відносини з оточуючими людьми, змінився його звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, що призводить до порушення його звичайного способу життя та вимагає від нього додаткових зусиль для його організації.

Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено, що громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, вину підприємства в заподіянні шкоди, суттєвість вимушених змін в житті. Відповідно до наданих виписних епікризів позивач в результаті отримання професійних захворювань неодноразово в зв'язку з погіршенням стану здоровя знаходився на стаціонарному лікуванні в медичних закладах. Суд також враховує, що згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21.02.2014 року встановлено, що причиною профзахворювань є тривалий стаж роботи в шкідливих умовах праці.

Визначаючи розмір відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини по справі, ступінь втрати професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням первинно 50 відсотків, повторно в розмірі 50 відсотків, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що настали.

Також суд враховує вину підприємства - відповідача в отриманні позивачем професійного захворювання.

З урахуванням вищевказаного суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума 22000 грн без урахування податку з доходу громадян, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, що він зазнає у звязку з погіршенням здоров"я.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - стягненню з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 22000 гривень без врахування податку з доходів фізичних осіб. У задоволенні іншої частини позову щодо стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди - позивачу необхідно відмовити.

Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір в доход держави.

На підставі ст.ст. 8, 22, 58 Конституції України, ст.ст. 5, 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КзПП України, ст.9 Закону України Про охорону праці, та керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоров"я, пов"язаного з виконанням трудових обов"язків задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 22000 (двадцять дві тисячі) гривень без урахування податку з доходів фізичних осіб.

У іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат в доход держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Л.Я.Соловйова