Справа № 736/572/15-ц
Номер провадження 2/736/154/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Корха О.І.,

при секретарі - Луцук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду справу за позовом представника позивача ОСОБА_1, позивач ОСОБА_2 до Холминської селищної ради про визнання права власності спадкового нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:

За позовом представника позивача ОСОБА_1 позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що протягом 1973 - 1983 років, ОСОБА_5 збудувала житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1

Згідно рішення виконавчого комітету Холминської селищної Ради народних депутатів від 02.07.1984 року, видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 В свідоцтві зазначено, що будинок з господарськими будівлями належить колгоспному двору, головою якого зазначено ОСОБА_5.

Крім того, в свідоцтві зазначено місцезнаходження домоволодіння (колгоспного двору) - АДРЕСА_1.

Водночас, у зв'язку з упорядкуванням нумерації будинків та перейменування вулиць назву АДРЕСА_1 змінено на АДРЕСА_1, а номер будинку з №28 на №30.

02.07.1984 року, житловий будинок /цілий/, зареєстровано Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, голова якого ОСОБА_5 та здійснено запис в реєстрову книгу №4 за реєстровим №496.

Станом на 15 квітня 1991 року головою колгоспного двору була ОСОБА_5, а членом цього колгоспного двору її онука - ОСОБА_2.

Згідно зі ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало всім членам двору на праві спільної сумісної власності, а відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу частки кожного члена двору рівні.

Таким чином, з 15 квітня 1991 року спірний житловий будинок перебував у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (ч.1 ст.17 Закону України "Про власність" від 7 лютого 1991 року №697-ХІІ, ст.112 ЦК України в редакції 1963 року).

За життя ОСОБА_5 угода про виділ/зміну часток спірного житлового будинку не укладалася, рішення суду про виділ/зміну або поділ цього будинку відсутнє.

Враховуючи вищевикладене ? частина спірного житлового будинку належала ОСОБА_5, а інша ? частина належить позивачці.

При цьому, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 12.04.1996 року, виданим Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області.

Спадщина відкрита ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця ОСОБА_5, а саме: АДРЕСА_1

До спадкового майна ОСОБА_5 належить ? частина житлового будинку з господарськими будівлями під АДРЕСА_1, як особи у спільній сумісній власності якої перебував цей спірний житловий будинок.

Спадкодавець склала заповіт, який 02.12.1983 року посвідчено Корх Дмитром Семеновичем, секретарем виконавчого комітету Холминської селищної Ради народних депутатів Корюківського району, Чернігівської області.

Із заповіту слідує, що спадкодавець на випадок своєї смерті призначила спадкоємцем свою дочку - ОСОБА_7, якій заповіла все майно.

При цьому у порядку визначеному ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, заява про прийняття спадщини до нотаріальної контори, ОСОБА_7, не подавалася, проживала вона окремо від спадкодавця.

За таких обставин ОСОБА_7 не прийняла спадщину ОСОБА_5.

Держава Україна в особі уповноважених державних органів управління не прийняла спадщину ОСОБА_5. Прио неприйняття спадщини державою можна зробити висновок із наступного:

- відсутні дії державних органів, які б свідчили про те, що вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном;

- державні органи не зверталися до державної нотаріальної контори у порядку визначеному ст.560 ЦК України в редакції 1963 року, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, спадщина не була прийнята ніким із спадкоємців до 01.01.2004 року.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435 - IV, законодавець встановив, що: "правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правила ст.1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року".

В позові зазначено, що відповідач у відповідності до вимог ст.1277 ЦК України №435-IV не подав до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, судом спадщина відмерлою не визнана.

ОСОБА_2, являється онукою ОСОБА_5. Зазначена обставина слідує із свідоцтва про народження ОСОБА_2, НОМЕР_3 від 05.04.1970 року, виданого Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області. В якому в графі мати зазначено ОСОБА_7. В свою чергу ОСОБА_7, являється донькою ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, НОМЕР_4 від 04.09.1958 року, виданим Холминським Райбюро ЗАГС Чернігівської області, в якому в графі мати зазначено ОСОБА_5.

При цьому після реєстрації ОСОБА_7 присвоєно прізвище ОСОБА_5 (свідоцтво про одруження НОМЕР_5 від 28.01.1967 року, видане Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області).

Крім того, із свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_6 від 20.05.1989 року, виданого Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області, слідує, що ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_2.

Таким чином відповідно до ст.1265 ЦК України, ОСОБА_2 являється спадкоємцем ОСОБА_5 /спадкоємець п'ятої черги/.

За приписами ч.3 ст1268 ЦК України встановлено, що "Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї".

ОСОБА_2 постійно проживала із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подавала.

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є онука спадкодавця - ОСОБА_2.

Відповідно до ст.325 ЦК України, фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Згідно положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на зазначене, позивачці належить ? частина житлового будинку з господарськими будівлями під АДРЕСА_1, як особі у спільній сумісній власності якої перебував цей спірний житловий будинок та ? частина зазначеного житлового будинку у порядку спадкування за законом майна ОСОБА_5.

Вартість житлового будинку з господарськими будівлями під АДРЕСА_1 - оцінює в сумі 25000 (двадцять п'ять тисяч) гривень 00 копійок.

Просить суд визнати право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 (1/2 частина якого належить їй, як особі у спільній сумісній власності якої перебував цей спірний житловий будинок та ? частину якого вона набула у порядку спадкування за законом майна ОСОБА_5).

У судове засідання позивач не з'явилась подала посьмову заяву про слухання справи без її участі , та за участі її представника ОСОБА_1

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву про слухання справи без їх участі, позов підтримує. Також подано заяву про відмову від позовних вимог щодо відповідача ОСОБА_10.

Представник відповідача Холминської сільської ради в судове засідання не з'явився, подано письмову заяву про слухання справи без їх участі.

Відповідач ОСОБА_10 в судове засідання не з'явилась подала письмову заяву про слухання справи без її участі.

Третя особа, представник Корюківської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні позову покладається на розсуд суду. Також повідомили, що спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 з 2002 року і по даний час не заводилась. Державний нотаріальний архів Чернігівської області повідомив, що спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 за період з квітня 1996 року по грудень 2001 року і Корюківською державною нотаріальною конторою не заводилась.

Третя особа, представник Реєстраційної служби Корюківського РУЮ в судове засідання не з'явився, подала заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні позову покладаються на розсуд суду.

В зв'язку з неявкою до суду сторін фіксація судового процесу відповідно до ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що протягом 1973 - 1983 років, ОСОБА_5 збудувала житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1

Згідно рішення виконавчого комітету Холминської селищної Ради народних депутатів від 02.07.1984 року, видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 В свідоцтві зазначено, що будинок з господарськими будівлями належить колгоспному двору, головою якого зазначено ОСОБА_5.

Крім того, в свідоцтві зазначено місцезнаходження домоволодіння (колгоспного двору) - АДРЕСА_1.

Водночас, у зв'язку з упорядкуванням нумерації будинків та перейменування вулиць назву АДРЕСА_1 змінено на АДРЕСА_1, а номер будинку з №28 на №30.

02.07.1984 року, житловий будинок /цілий/, зареєстровано Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, голова якого ОСОБА_5 та здійснено запис в реєстрову книгу №4 за реєстровим №496.

Станом на 15 квітня 1991 року головою колгоспного двору була ОСОБА_5, а членом цього колгоспного двору її онука - ОСОБА_2.

Згідно зі ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало всім членам двору на праві спільної сумісної власності, а відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу частки кожного члена двору рівні.

Таким чином, з 15 квітня 1991 року спірний житловий будинок перебував у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (ч.1 ст.17 Закону України "Про власність" від 7 лютого 1991 року №697-ХІІ, ст.112 ЦК України в редакції 1963 року).

За життя ОСОБА_5 угода про виділ/зміну часток спірного житлового будинку не укладалася, рішення суду про виділ/зміну або поділ цього будинку відсутнє.

Враховуючи вищевикладене ? частина спірного житлового будинку належала ОСОБА_5, а інша ? частина належить позивачці.

При цьому, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 12.04.1996 року, виданим Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області.

Спадщина відкрита ІНФОРМАЦІЯ_1. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця ОСОБА_5, а саме: АДРЕСА_1

До спадкового майна ОСОБА_5 належить ? частина житлового будинку з господарськими будівлями під АДРЕСА_1, як особи у спільній сумісній власності якої перебував цей спірний житловий будинок.

Спадкодавець склала заповіт, який 02.12.1983 року посвідчено Корх Дмитром Семеновичем, секретарем виконавчого комітету Холминської селищної Ради народних депутатів Корюківського району, Чернігівської області.

Із заповіту слідує, що спадкодавець на випадок своєї смерті призначила спадкоємцем свою дочку - ОСОБА_7, якій заповіла все майно.

При цьому у порядку визначеному ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, заява про прийняття спадщини до нотаріальної контори, ОСОБА_7, не подавалася, проживала вона окремо від спадкодавця.

За таких обставин ОСОБА_7 не прийняла спадщину ОСОБА_5.

Держава Україна в особі уповноважених державних органів управління не прийняла спадщину ОСОБА_5. Прио неприйняття спадщини державою можна зробити висновок із наступного:

- відсутні дії державних органів, які б свідчили про те, що вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном;

- державні органи не зверталися до державної нотаріальної контори у порядку визначеному ст.560 ЦК України в редакції 1963 року, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, спадщина не була прийнята ніким із спадкоємців до 01.01.2004 року.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435 - IV, законодавець встановив, що: "правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правила ст.1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року".

В позові також зазначено, що відповідач у відповідності до вимог ст.1277 ЦК України №435-IV не подав до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, судом спадщина відмерлою не визнана.

ОСОБА_2, являється онукою ОСОБА_5. Зазначена обставина слідує із свідоцтва про народження ОСОБА_2, НОМЕР_3 від 05.04.1970 року, виданого Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області. В якому в графі мати зазначено ОСОБА_7. В свою чергу ОСОБА_7, являється донькою ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, НОМЕР_4 від 04.09.1958 року, виданим Холминським Райбюро ЗАГС Чернігівської області, в якому в графі мати зазначено ОСОБА_5.

При цьому після реєстрації ОСОБА_7 присвоєно прізвище ОСОБА_5 (свідоцтво про одруження НОМЕР_5 від 28.01.1967 року, видане Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області).

Крім того, із свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_6 від 20.05.1989 року, виданого Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області, слідує, що ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_2.

Таким чином відповідно до ст.1265 ЦК України, ОСОБА_2 являється спадкоємцем ОСОБА_5 /спадкоємець п'ятої черги/.

За приписами ч.3 ст.1268 ЦК України встановлено, що "Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї".

ОСОБА_2 постійно проживала із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подавала.

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є онука спадкодавця - ОСОБА_2.

Відповідно до ст.325 ЦК України, фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Згідно положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на зазначене, позивачці належить ? частина житлового будинку з господарськими будівлями під АДРЕСА_1, як особі у спільній сумісній власності якої перебував цей спірний житловий будинок та ? частина зазначеного житлового будинку у порядку спадкування за законом майна ОСОБА_5.

Вартість житлового будинку з господарськими будівлями під АДРЕСА_1 позивач оцінює в сумі 25000 (двадцять п'ять тисяч) гривень 00 копійок.

Позивач просила суд визнати право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 (1/2 частина якого належить їй, як особі у спільній сумісній власності якої перебував цей спірний житловий будинок та ? частину якого вона набула у порядку спадкування за законом майна ОСОБА_5).

Представником позивача в період розгляду позову подано заяву до суду про відмову від позовних вимог до ОСОБА_10. З приводу вказаної заяви судом буде винесено окремо відповідна ухвала.

Представник відповідача Холминської сільської ради в судове засідання не з"явився, подано письмову заяву про слухання справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання власником спадкового нерухомого майна - житлового будинку та надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Судові витрати сплачені позивачем ОСОБА_2 при подачі позову до суду слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.331, 325,328, 386, 392, 1233, 1265, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст.3, 10, 60, 208-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, позивач ОСОБА_2 до Холминської селищної ради про визнання права власності спадкового нерухомого майна, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями під АДРЕСА_1, (1/2 частина якого належить їй, як особі у спільній сумісній власності якої перебував цей спірний житловий будинок та ? частину якого вона набула у порядку спадкування за законом майна ОСОБА_5).

Судові витрати сплачені позивачем ОСОБА_2 при подачі позову до суду слід залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги до Корюківського районного суду.

Суддя О. І. Корх