233 № 233/2069/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Чернецький В. А.

ри секретарі Купрєєнко А.С.

з участю заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка справу за заявою ОСОБА_1 Коба Андрійович, зацікавлена особа по справі Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту постійного проживання в Україні,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції №1632-VІІ від 12.08.2014 року та Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року, позивач звернувся до суду 17 лютого 2015 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись при цьому на наступні обставини.

Заявник народився 26 вересня 1970 року у м. Кутаісі (Грузія). У 1989 році він приїхав до м. Макіївки, Донецької області (Україна) де і мешкає по теперішній час. У 1989 році він вступив до Макіївського інженерно будівельного інституту, який закінчив у 1994 році, отримавши кваліфікацію інженера - будівельника. С 1989 року він постійно проживає у м. Макіївці, разом з ним мешкає його родина - дружина та малолітня донька, які є громадянками України. 15 березня 2011 року він отримав посвідку на постійне проживання серії ДН № 383. Оскільки він має намір отримати громадянство України, він звернувся до Міграційної служби із відповідною заявою, але йому розяснили, що оскільки ним втрачено документи, які підтверджували його проживання та реєстрацію на території України, йому необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення такого факту. Тому заявник просить встановити той факт, що він, ОСОБА_1 Коба Андрійович, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, Грузія, постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України, тобто 24 серпня 1991 року.

У судовому засіданні заявник повністю підтримав заявлені вимоги і їх підстави, вказані в заяві, представник ВГІРФО не заперечував проти заявлених вимог.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1. знає з 1986-1987 року, коли той приїхав в м. Макіївка Донецька область. Заявник жил недалеко від свідка, тому він зустрічав його майже кожного дня. ОСОБА_1 постійно мешкав в м.Макіївка Донецької області, не виїжджав за межі міста. Коли свідок познайомився з заявником він був не одружений, згодом він одружився. Свідок підтверджує що заявник мешкав на території м.Макіївки, до проголошення незалежності України і проживає по теперішній час.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1. знає з 1989 року, познайомились в м. Макіївка Донецька область. З ОСОБА_1 та його сімєю перебуває в дружніх стосунках. Дружина заявника ОСОБА_5 працювала з нею в дитячому садку в м.Макіївка. Їй відомо, що позивач із родиною постійно мешкали в приватному будинку разом, також у заявника є син ОСОБА_6. Свідок підтверджує що заявник постійно мешкав на території м. Макіївки, до проголошення незалежності України, 24 серпня 1991 року, та проживає по теперішній час.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є дружиною позивача та її дівоче прізвище «Буркадзе». Вона знайома із позивачем ще зі школи, зустрічалися та вирішили обратися. Позивач ще у 1987 році виїхав на територію України для навчання і на пошуки роботи і постійно проживав в Україні. Приблизно у середині 90-х років він приїхав за нею у Грузію, вони заручилися і він повернувся в Україну. Через місяць вона приїхала у Макіївку до нього, де він мав місце роботи та знімав житло. З того часу вони проживають разом, одружилися та мають неповнолітнього сина. Вона отримала громадянство України, а позивач цим не займався, працював, має посвідку на постійне проживання на території України.

Заслухав сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно диплому ЖЗ № 223477 заявник ОСОБА_1 в 1989 році вступив до Макіївського інженерно-будівельного інституту та в 1994 році закінчив його за спеціальністю «Промислове та громадське будівництво» (а.с.12).

Суд вважає, що, заявлені вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки вивченими у судовому засіданні доказами підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно з початку 1989 року постійно проживав на території України. Визнання вказаного факту має значення для отримання громадянства України.

Визнання факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року, тобто на день проголошення незалежності України та прийняття Закону «Про громадянство в Україні» має юридичне значення для підтвердження законності отримання ним громадянства України та обрання громадянства його сином.

На підставі наведеного та керуючись, ст.ст.158, 179, 185, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати, що ОСОБА_1 Коба Андрійович, який народився 26 вересня 1970 року у м. Кутаісі Грузії, дійсно постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд у 10-денний строк з дня його оголошення.

Суддя