Справа №309/2289/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді - Бисага Т.Ю.

суддів - Дроботя В.В.,Власова С.О.,

при секретарі - Чучка Н.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С ТА Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою розміром 0,0400 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання відповідача за власний рахунок демонтувати збудований ним фундамент та відновити межові знаки; стягнути матеріальну шкоду у розмірі 500 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., та судові витрати.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2014 року уточнений позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у користуванні земельною ділянкою площею 0,0093 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, шляхом демонтування за власний рахунок збудований ОСОБА_2 на вказаній земельній ділянці фундамент та відновлення межових знаків.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 500 гривень за спричинену матеріальну шкоду та 229,40 гривень судових витрат.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, якою просить скасувати рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2014 року та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення необґрунтовано з порушеннями норм матеріального та процесуального права, неповно та неправильно встановивши обставини, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи.

Зокрема посилається на те, що не є можливим встановити, яку саме частину земельної ділянки захопив відповідач, її межі, місце розташування. На момент виявлення порушень позивач не був власником земельної ділянки.

В судове засідання апелянт не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія приходить до наступного висновку.

Згідно ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій. що порушують права або створюють небезпеку порушення прав: визнання угоди недійсною: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування завданих збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженні своїм майном.

В судових засіданнях належними доказами встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хустського РНО Гелеван С.І., 13.07.2010 року ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,06 га, передану для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в АДРЕСА_1, кадастровий НОМЕР_1, за реєстровим номером НОМЕР_2.

18.11.2011 р. він придбав земельну ділянку розміром 0,0400 га, яка розташована в АДРЕСА_1, призначену для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий НОМЕР_3, реєстровий номер НОМЕР_4.

Обидві земельні ділянки призначені для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства №000028/4/1/6 від 24.07.2012 року встановлено, що на земельну ділянку суміжного землекористувача ОСОБА_2 на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Хустської міської ради №1851 від 29.06.2010 року розроблялось містобудівне обгрунтування, яке не було повністю погоджено відповідними інстанціями, в свою чергу і комісією з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою не погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2, мешканцю АДРЕСА_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0848 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, у зв'язку із закінченням строку дії дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Оскільки на час перевірки земельні ділянки ОСОБА_3 не обгороджені, відсутні на них чіткі межові знаки, геодезистом ТОВ "Хуст-Земля Карпат" ОСОБА_7 проводилися комплексні роботи по відновленню меж земельної ділянки ОСОБА_3 спеціальними вимірювальними приладами за відповідним договором.

14.08.2012 року головним спеціалістом відділу оперативного контролю за

дотриманням вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства у Закарпатській області ОСОБА_8 винесено припис № 000010 ОСОБА_2 про: сплату штрафу на заподіяну шкоду; звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки. В даному приписі вказано, що ОСОБА_2 самовільно зайняв частину земельної ділянки розміром 0,0093 га із земель суміжного землекористувача ОСОБА_3 та земельну ділянку розміром 0,0578 га із земель запасу Хустської міської ради.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про порушення прав позивача і таке право підлягає поновленню.

Що стосується стягнення матеріальної шкоди, то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, така заподіяна матір'ю відповідача - ОСОБА_10

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах, -

Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2014 року - змінити, в задоволенні вимог про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

В іншій частині рішення - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його постановлення і може бути оскаржено на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді