Справа № 367/7931/14 Головуючий у І інстанції Кухленко Д.С.
Провадження № 22-ц/780/2006/15 Доповідач у 2 інстанції Лащенко
Категорія 18 26.03.2015
УХВАЛА

Іменем України 26 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Лащенка В.Д.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Сушко Л. П.,

при секретарі Лопатюк В. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 лютого 2015 року у справі за позовом Національного університету державної податкової служби України до ОСОБА_1 про стягнення грошового боргу,

встановила:

У грудні 2014 року Національний університет державної податкової служби України звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошового боргу.

Позов мотивував тим, що 17 січня 2011року між Національним університетом державної податкової служби України та ОСОБА_1 було укладено договір №619 про підготовку здобувача наукового ступеня кандидата наук в університеті за рахунок коштів юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до умов договору університет взяв на себе обов'язки за рахунок коштів ОСОБА_1 прикріпити її до кафедри «Фінанси» в якості здобувача наукового ступеня кандидата наук та надати допомогу з підготовки здобувача до захисту кандидатської дисертації, поглибленого теоретичного вивчення спеціальних дисциплін, вивчення іноземної мови та філософії, складання кандидатських іспитів у порядку визначених договором.

Відповідно до умов договору відповідач повинен був своєчасно вносити плату за надані освітні послуги. У зв'язку із частковою сплатою коштів за договором виникла заборгованості у розмірі 6262,00 грн. Після уточнення суми боргу, позивач надав новий розрахунок заборгованості в розмірі 1 408 грн. 85 коп., які просив стягнути.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Національного університету державної податкової служби України заборгованість за надання освітніх послуг в розмірі 1408,85 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Національного університету державної податкової служби України 243, 60 грн. судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17 січня 2011 року між Національним університетом державної податкової служби України та ОСОБА_1 було укладено договір № 619 про підготовку здобувача наукового ступеня кандидата наук в НУДПСУ за рахунок коштів юридичних та фізичних осіб (а.с.4). Відповідно до умов договору Позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів ОСОБА_1 прикріпити Відповідача до кафедри «Фінанси» в якості здобувача наукового ступеня кандидата наук та надати допомогу з підготовки здобувача до захисту кандидатської дисертації, поглибленого теоретичного вивчення спеціальних дисциплін, вивчення іноземної мови та філософії, складання кандидатських іспитів у порядку визначених Договором. Крім того, згідно Договору відповідач повинен своєчасно вносити плату за надані освітні послуги. Згідно наказу НУДПСУ №28 від 29 січня 2015 року про відрахування здобувача встановлено, що ОСОБА_1 відраховано з 01 лютого 2015 року з числа здобувачів. Згідно розрахунку заборгованості по оплаті за навчання ОСОБА_1 встановлено, що станом на 03 лютого 2015 року заборгованість відповідача становить 1 408 грн. 85 коп.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання за договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З урахуванням викладеного та відповідно до умов укладеного між сторонами договору відповідач має сплатити заборгованість в сумі 1 408 грн. 85 коп. за надані освітні послуги.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 коштів за надані послуги відповідно до умов укладеного між сторонами договору.

Доводи апеляційної скарги про неналежне застосування умов укладеного між сторонами договору не можуть бути враховані з таких підстав.

Відповідно до пункту 3.1 Договору вартість послуг становить 6 262 грн. Згідно пункту 3.3 вказаного Договору за надання послуг за цим договором, замовник вносить плату за перший рік підготовки протягом 10 днів з моменту підписання даного Договору. За наступні роки підготовки плата вноситься щорічно не пізніше ніж за 10 днів до початку відповідного року підготовки.

Наказом ректора Національного університету державної податкової служби України № 1853 від 26 листопада 2010 року ОСОБА_1 прикріплена здобувачем для поглибленого теоретичного вивчення спеціальних дисциплін та підготовки кандидатської дисертації до захисту до кафедри фінансів. Наказом № 28 від 01 лютого 2015 року відповідача було відраховано згідно її заяви.

Вказане свідчить про те, що 2010 рік є першим роком підготовки ОСОБА_1 у позивача, тому оплату вона повинна була вносити не пізніше 10 днів до початку відповідного року підготовки, а не на початку календарного року. Відповідно до наданого університетом розрахунку оплати за навчання ОСОБА_1 сплатила: 6262 грн. 21 січня 2011 року за надані послуги в 2010/2011 рр.; 6 262 грн. 19 січня 2012 року за надані послуги в 2011/2012 рр.; 6 262 грн. 14 січня 2013 року за надані послуги в 2012/2013 рр.; 6262 грн. 29 січня 2015 року за надані послуги в 2013/2014 рр. Залишаються не сплачені кошти в сумі 1408 грн. 85 коп. за період з листопада 2014 до дати відрахування, які і підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді