У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2167/14-ц

25 вересня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Міськевич О.Я.

секретаря : Боєчко О.Р.,

скаржник : ОСОБА_1

представника віділу ДВС: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна справу за скаргою ОСОБА_3 на рішення та бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції.

в с т а н о в и в :

27.07.2015р. ОСОБА_3 звернулася в суд із скаргою на постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 13.0.2015р про відмову у відкритті виконавчих проваджень ВП № 48096448 та ВП № 48096826 та в прийнятті до проваджень виконавчих документів, примусового виконання виконавчих листів за № 348/2167/14-ц, виданих 02.02.2015р. на підставі рішення Надвірнянського районого суду від 14.11.2014р. та бездіяльності державного виконавця, яка полягає у порушенні строків визначених законом.

В обгрунтування посилається на, те що 13.07.2015р. головним державним виконавцем державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_2 прийнято рішення про відмову у відкритті виконавчих проваджень ВП № 48096448 та ВП № 48096826 та в прийнятті до провадження виконавчих документів, про що ним в порушення строків винесено відповідні постанови.

Про вказані рішення державного виконавця їй стало відомо 17.07.2015р.

Зазначені рішення головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_2 вважає неправомірними і такими, що порушують її права.

Так, рішенням Надвірнянського районного суду від 14.11.2014р. (справа№ 348/2167/14-ц), яке набрало законної сили 08.12.2014р., задоволено її позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 в повному обсязі.

07.07.2015р. нею було подано до відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції виконавчі листи, видані Надвірнянським районним судом, про зобов'язання ФОП ОСОБА_4 усунути порушення ним Закону України «Про поховання та поховальну справу» та привести намогильні споруди (та елементи їх благоустрою) на могилах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у відповідність до встановлених стандартами норм і розмірів, а також про усунення ОСОБА_4 перешкод у доступі до користування належними ОСОБА_3 намогильними спорудами на могилах її батьків, що знаходяться на Надвірнянському міському кладовищі шляхом часткового демонтажу споруд благоустрою на могилах ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Однак, відмовляючи у відкритті виконавчих і проваджень головний державний виконавець ДВС Надвірнянського РУЮ ОСОБА_2 послався на наявність інших передбачених законом обставин, що начебто виключають здійснення виконавчого провадження, а саме на п.8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», мотивуючи тим, що у виконавчих документах не вказано, що саме необхідно зробити для того, щоб привести намогильні споруди у відповідність до встановлених стандартами норм і розмірів, адреси знаходження намогильних споруд, а також які саме перешкоди існують у доступі до користування намогильними спорудами, яка саме частина споруди підлягає демонтажу.

Вважає. що обґрунтування головним державним виконавцем Римаруком Т.Д. свого рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження суперечить вимогам Конституції України, Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження» і свідчить про його бездіяльність по виконанню рішення суду.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Основний закон також визначає, що обов'язковість рішень суду відноситься до основних засад судочинства.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно із вимогами положення ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і протягом трьох робочих днів відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Про відкриття виконавчого провадження виноситься постанова.

Згідно із ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» головний державний виконавець Римарук Т.Д. в разі незрозумілості ним рішення суду чи виконавчого документа мав можливість та процесуальне право звернутися до суду, який ухвалив рішення та видав виконавчий документ для роз'яснення, однак халатно відносячись до своїх обов'язків цього не зробив.

Крім того, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язує державного виконавця, при наявності підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, винести постанову протягом трьох робочих днів з дня надходження виконавчого документа.

Як вбачається із її заяв про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2015. такі були подані нею до відділу ДВС саме 07.07.2015, про що свідчить відмітка ДВС в їх отриманні. Однак, постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження були винесені 13.07.2015, тобто з порушенням процесуальних строків, що свідчить про бездіяльність державного виконавця.

Отже, головний держаний виконавець державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_2 необґрунтовано відмовив у відкритті виконавчого провадження, про що прийняв неправомірні постанови, а також проявив бездіяльність, яка полягає у порушенні строків прийняття рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала скаргу в повному об»ємі та просить визнати неправомірними постанови головного держаного виконавця державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 13.07.2015р. про відмову у відкритті виконавчих проваджень ВП№ 48096448 та ВП № 48096826 та в прийнятті до провадження виконавчих документів, а також визнати протиправною бездіяльність головного держаного виконавця державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_2 у винесенні постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень ВП№ 48096448 та ВП№ 48096826 з порушенням строків, визначених законом та зобов'язати головного держаного виконавуя державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_2 відкрити виконавчі провадження на підставі виконавчих листів, виданих Надвірнянським районним судом на виконання рішення Надвірнянського районного суду від 14.11.2014.

Державний виконавець в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги, підтримав письмові запереченння, зазначаючи, що всі його дії та рішення законні та обґрунтовані. Просить відмовити в задоволенні скарги.

Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши наявні матеріали справи, прийшов до наступного висновку .

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Надвірнянського районного суду від 14.11.2014ро у справі за № 348/2167/14-ц), позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4,як фізичної особи-підприємця про захист немайнового права від протиправних посягань, усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування моральної шкоди задоволено повністю.(а.с.12-13)

Рішення вступило в законну силу 08.12.2014р. Рішенням суду зобов»язано ФОП ОСОБА_4: 1) усунути порушення ним Закону України «Про поховання та поховальну справу» та привести намогильні споруди (та елементи їх благоустрою) на могилах ОСОБА_5 та ОСОБА_6, розміщених на Надвірнянському міському кладовищі у відповідність до встановлених стандартами норм і розмірів; 2) усунути перешкоди у доступі до користування належними мені намогильними спорудами на могилах моїх батьків, що знаходяться на Надвірнянському міському кладовищі шляхом часткового демонтажу споруд благоустрою на могилах ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Крім того суд ухвалив стягнути з ОСОБА_4Б 1000 грн. (одну тисячу гривень) моральної шкоди.(а.с.13)

На підставі вищезазначеного рішення по справі видано 2 виконавчі листи.(а.с.14-15)

07.07.2015р ОСОБА_3 пред»явила до виконання відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції виконавчі листи, видані Надвірнянським районним судом, про зобов'язання ФОП ОСОБА_4 усунути порушення ним Закону України «Про поховання та поховальну справу» та привести намогильні споруди (та елементи їх благоустрою) на могилах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у відповідність до встановлених стандартами норм і розмірів, а також про усунення ОСОБА_4 перешкод у доступі до користування належними ОСОБА_3 намогильними спорудами на могилах її батьків, що знаходяться на Надвірнянському міському кладовищі шляхом часткового демонтажу споруд благоустрою на могилах ОСОБА_5 та ОСОБА_6.,що підтверджується копіями заяв про 07.07.2015р..які зареєстровані ВДВС Надвірнянського районного управління юстиції. (а.с.14-15.)

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України Про виконавче провадження про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів.

Головним Державним виконавцем відділу ДВС Навірнянського РУЮ ОСОБА_7 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження в порушення зазначеного строку, зазначивши в постанові, що заява про примусове виконання подана 10.07.2015року, натомість згідно наявного в матеріалах справи копії заяв стягувача, такі заяви отримані відділом ДВС 07.07.2015 року (а.с.21-22).

Постановами головного державного виконавця ВДВС Надвірнянського районного управлінння юстиції ОСОБА_2 від 13.07.2015р. за № ВП № 48096448 та № ВП №48096826, на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовлено у прийнятті до провадження виконавчіих документів та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів № 348/2167/14-ц), про зобов'язання ОСОБА_4 Т.Б.1) усунути порушення ним Закону України «Про поховання та поховальну справу» та привести намогильні споруди (та елементи їх благоустрою) на могилах ОСОБА_5 та ОСОБА_6, розміщених на Надвірнянському міському кладовищі у відповідність до встановлених стандартами норм і розмірів; 2) усунути перешкоди у доступі до користування належними ОСОБА_3 намогильними спорудами на могилах моїх батьків, що знаходяться на Надвірнянському міському кладовищі шляхом часткового демонтажу споруд благоустрою на могилах ОСОБА_5 та ОСОБА_6. (а.с.7-9).

Підставою винесення зазначених постанов державний виконавець зазначив те, що в у виконавочму документах не вказано 1)що саме необхідно зробити для того ,щоб привести намогильні споруди у відповідність до встановлених стандартами норм і розмірів, а також у вищевказаному документі не вказана адреса знаходження намогильних спору.2) не вказано, які саме перешкоди існують у доступі длкорисуваннянамогильними спорудами,атакож не вказано яка саме частина споруди підлягає демонтжу.Крім цього не зазначена адреса находженння намогильнихспоруд. (а.с.7,9)

Однак такі висновки державного виконавця є безпідставнимиз огляду на наступне.

Згідно зі ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 9 ч.З ст.129 Конституції України передбачено одну з основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду.

У відповідності до ст.13 Закону України «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади їх посадовими та службовими особам на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічну норму містить стаття 14 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади, установи, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним Законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, а також порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця.

Статтею 2 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу". Обов'язки державних виконавців та права громадянина регламентовано законодавством України.

Згідно статті 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Частиною 1 статті 11 Закону встановлений обов'язок державного виконавця вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу вимог ст.17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

За змістом ч.1 ст.19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст.17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно роз'яснень, які містяться у п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 року, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 Закону про виконавче провадження; неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; наявності інших, передбачених законодавством, обставин, які виключають можливість здійснення виконавчого провадження тощо (стаття 26 Закону про виконавче провадження).

При цьому вимоги до виконавчого документа є єдиними і визначені статтею 18 Закону про виконавче провадження. Іншими нормативно-правовими актами може бути встановлено додаткові вимоги до виконавчого документа, проте звуження цих вимог не допускається.

При невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», заявникові роз'яснюється право на звернення до суду, який видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність до закону. Зазначене питання вирішується судом на підставі статті 369 ЦПК, а якщо відсутні відповідні відомості в судовому рішенні - то відповідно до вимог статті 220 ЦПК.

Відповідно до ст.25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з положеннями ч.1 ст.26 Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі.... зокрема і

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів…

Як установлено статтею 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №14 від 26.12.2003 року зазначено, що при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст.55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Згідно ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином встановивши обставини по справі, здійснивши аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини суд прийшов до висновку, що головним державним виконавцем ВДВС Надвірнянського районого управлінння юстиції ОСОБА_2 не вжито всіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та «Інструкцією про проведення виконавчих дій» по примусовому виконанню рішення суду. Крім того суд звертає увагу на те, що рішення державного виконавця не можуть ґрунтуватися на припущеннях та допускати умовного вирішення справи в майбутньому.

Разом з тим посилання державного виконавця на незрозумілість рішення суду, на підставі якого було видано виконавчі листи, не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, та з огляду на те, що відповідно до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», у разі, якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення. У разі якщо зміст виконавчого документа є незрозумілим, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення змісту цього документа.

За приписом ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Вказаних дій державний виконавець не вчинив. А тому посилання державного виконавця на те, що в резолютивній частині рішення не вказано які саме перешкоди існують та яка саме споруда підлягає демонтажу, не зазначено адресу знаходження намогильних споруд та ін. дії, є безпідставними, оскільки не грунтуються на законі.

Таким чином суд прийшов до висновку що виконавчі листи відповідаю вимогам ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем не вжито всіх можливих заходів, передбачених Законом та Інструкцією про проведення виконавчих дій по примусовому виконанню рішення суду, не взято до уваги те, що виконання будь-якого судового рішення, будучи невід»ємною стадією процесу правосуддя, має здійснюватися відповідно до вимог міжнародного, яке є частиною національного, законодавства та має відповідати вимогам статті 6 ратифікованої Україною Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року, відтак, відсутні підстави для відмови у прийнятті до провадження виконавчих листів.

Враховуючи вищенаведені обставини суд прийшов до висновку про задоволення скарги ОСОБА_3 про визнання неправомірними дії державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчими лисами, скасування зазначених постанов та зобов'язання державного виконавця прийняти до виконання та відкрити провадження за вказаним виконавчими листами.

На підставі наведеного, ст. ст. 17, 18, 25, 26, 82 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову та бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного правлінння юстиції ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними та скасувати постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_2Д, серії ВП № 48096448 та ВП № 48096826 від 13.07.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) щодо відмови у прийнятті до виконання виконавчих листів Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області про зобов»язання ФОП ОСОБА_4 усунути порушення ним Закону України «Про поховання та поховальну справу» та привести намогильні споруди (та елементи їх благоустрою) на могилах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у відповідність до встановлених стандартами норм і розмірів, а також про усунення ОСОБА_4 перешкод у доступі до користування належними ОСОБА_3 намогильними спорудами на могилах її батьків, що знаходяться на Надвірнянському міському кладовищі шляхом часткового демонтажу споруд благоустрою на могилах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Іванівни.у справі за № 348/2167/14ц.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Надвірнянського упровління юстиції ОСОБА_2 у винесенні постанов серії ВП № 48096448 та ВП № 48096826 від 13.07.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження з порушенням строків , визначених законом.

Зобов'язати головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Надвірнянського упровління юстиції ОСОБА_2Д, вирішити питання щодо відкриття виконавчого провадження за заявами стягувача ОСОБА_3 від 07.07.2015р. та прийняти до виконання виконавчі листи від 02.02.2015р., видані Надвірнянським районним судому Івано-Франківської області в справі № 348/2167/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,як фізичної особи-підприємця про захист немайнового права від протиправних посягань, усуненння перешкод у користуванні майном та відшкодуванння моральної шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя Міськевич О.Я.