Номер провадження 2/754/1844/15
Справа №754/1742/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

30.03.2015 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Смирнової Є.П.

При секретарі Кузьменко А.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_2, -

про поділ спільного майна подружжя, -

за зустрічним позовом

ОСОБА_2 до

ОСОБА_1, -

про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

26.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить поділити їх спільну з відповідачкою квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на ? частину вказаної квартири, як частку у спільній сумісній власності майна подружжя.

При цьому ОСОБА_1 вказує на те, що він з 18.09.1999 року перебував з відповідачкою ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано між ними за рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 14.11.2014 року. Від цього шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначає позивач, під час шлюбу з відповідачкою за спільні кошти вони придбали однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 13,30 кв.м., вартістю 186.000 грн. Згідно договору купівлі-продажу від 03.08.2006 року вказана квартира зареєстрована за відповідачкою ОСОБА_2 На даний час його колишня дружина разом з донькою проживає у спірній квартирі, в той час як він змушений проживати разом зі своїми батьками, хоча разом з відповідачкою являється співвласником вищевказаної квартири. Іншого житла у власності він не має.

Посилаючись на викладені обставини, вимоги ст.ст. 60,63,70,71 Сімейного Кодексу України, п.23 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11, ОСОБА_1 просить задовольнити його позовні вимоги, поділити їх спільну з відповідачкою квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на ? частину вказаної квартири, як частку у спільній сумісній власності майна подружжя.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 проти позову заперечують. При цьому відповідачка вважає, що в розподіл майна необхідно включити автомобіль марки Жигулі "Лада", 10 модель, вартістю 120.000 грн., який був придбаний ними в період шлюбу та на даний час знаходиться у користуванні і володінні позивача ОСОБА_1 Також, відповідачка не згодна з варіантом розподілу майна, запропонованим позивачем. При цьому ОСОБА_2 вважає, що відповідно до положень ст. 70 Сімейного Кодексу України та п.30 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11, з урахуванням інтересів малолітньої доньки-інваліда дитинства, яка перебуває на її утриманні, та розміру аліментів, які сплачує позивач, при поділі майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя та збільшити її частку. Посилаючись на викладені обставини відповідачка ОСОБА_2 просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову (а.с.33-35).

Крім того, 03.03.2015 року відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, який уточнила 30.03.2015 року. При цьому відповідачка запропонувала поділити спільне майно сторін наступним чином:

- в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею та ОСОБА_1, за кожним, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 а також визнати за кожним з них право власності на ? частину автомобіля марки Жигулі "Лада", 10 модель, р.н. НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2 (а.с.37-40, 66-68).

Позивач ОСОБА_1 не заперечує проти зазначеного представником відповідачки ОСОБА_4 варіанту розподілу спільного майна сторін.

Також, в судовому засіданні сторони вирішили залишити за собою понесені ними витрати по сплаті судового збору, без їх відшкодування іншою стороною.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі з 31.07.1999 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано між ними за рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 04.11.2014 року. Від спільного життя сторони мають доньку ОСОБА_3, 2002 року народження (а.с.5,7,8,43,44).

Під час перебування в шлюбі сторони придбали однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 13,30 кв.м, загальна площа квартири становить 26,80 кв.м.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 03.08.2006 року та Витягу

Державного реєстру правочинів право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 (а.с.9,10,47).

Крім того, під час перебування у шлюбі сторони придбали автомобіль ВАЗ 21099, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 06.02.2013 року, зареєстрований на ім."я ОСОБА_1 (а.с.65).

Зазначене сторонами майно є в наявності. Вартість майна на час розгляду справи в суді визначена сторонами.

Згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи викладене, суд вважає, що частки кожного із сторін в розподілі майна є рівними.

В судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо варіанту поділу майна, що є їх

спільною сумісною власністю, а саме: визначили, що позивачу та відповідачці, кожному з них, виділяється у власність ? частина квартири АДРЕСА_1 а також виділяється у власність кожного з них ? частина автомобіля марки ВАЗ 21099, 2006 року випуску,р.н. НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2.

Крім того, сторони дійшли згоди, що понесені ними судові витрати по сплаті судового збору вони залишають за собою, без їх відшкодування іншою стороною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,10, 57-60,79, 89, 213, 214, 218 ЦПК України, ст.ст. 60,63, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Поділити майно, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, наступним чином:

Виділити у власність та визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Виділити у власність та визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля марки ВАЗ 21099, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2.

Виділити у власність та визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Виділити у власність та визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину автомобіля марки ВАЗ 21099, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Є.П. Смирнова