Ухвала

23 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

Ступак О.В., Штелик С.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа − управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області, про визнання земельної ділянки та будинку спільним майном подружжя та поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що у період з 2003 року він разом з ОСОБА_3 та її дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав однією сім'єю у квартирі

АДРЕСА_1, яку орендували у ОСОБА_6

03 листопада 2004 року під час спільного проживання ними була придбана земельна ділянка площею 0,2499 га, кадастровий номер НОМЕР_1, у с. Вишеньки Бориспільського району Київської області. За їх спільною згодою земельна ділянка була оформлена на

ОСОБА_3 Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку виданий 10 березня 2005 року.

01 березня 2005 року він та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу позивач розпочав будувати житловий будинок на придбаній земельній ділянці. 21 червня 2007 року будинок по АДРЕСА_2 був введений в експлуатацію. За спільною домовленістю будинок також зареєстровано на ім'я ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності.

У зв'язку з чим просив: визнати земельну ділянку площею 0,2499 га, кадастровий номер НОМЕР_1, державний акт від 10 березня 2005 року серії ЯА № 341772, у с. Вишеньки Бориспільського району Київської області, спільним майном ОСОБА_4 і ОСОБА_3; визнати будинок по АДРЕСА_2 спільним майном ОСОБА_4 та ОСОБА_3; визнати за ним право власності на Ѕ частини земельної ділянки площею 0,2499 га, кадастровий номер НОМЕР_1, державний акт серії ЯА № 341772, у с. Вишеньки Бориспільського району Київської області; визнати за ним право власності на Ѕ частини будинку по АДРЕСА_2.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 07 квітня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано земельну ділянку площею 0,2499 га (кадастровий номер НОМЕР_1) у с. Вишеньки Бориспільського району Київської області спільним майном ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Визнано будинок по АДРЕСА_2, загальною площею 636,3 кв. м, спільним майном ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право власності по Ѕ частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,2499 га, (кадастровий номер НОМЕР_1) у с. Вишеньки Бориспільського району Київської області. Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право власності по Ѕ частини будинку по АДРЕСА_2, загальною площею 636,3 кв. м. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 18 червня 2014 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 07 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах якого діяв ОСОБА_8 задоволено, рішення апеляційного суду Київської області від 18 червня 2014 року скасовано, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2014 року залишено в силі.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема положень ст. 74 СК України та ч. 1 ст. 125 ЗК України, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування своєї правової позиції щодо неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2012 року, від 05 листопада 2014 року, від 26 лютого 2014 року, від 11 вересня 2013 року, від 27 квітня 2011 року, від 22 жовтня 2014 року, від 16 травня 2012 року, від 16 липня 2012 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішення справи судом.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з`ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія суддів не знаходить підстав для допуску цивільної справи за позовом ОСОБА_7 про визнання земельної ділянки та будинку спільним майном подружжя та поділ спільного майна подружжя, до провадження Верховного Суду України, оскільки з наданих заявником копій ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2012 року, від 05 листопада 2014 року, від 26 лютого 2014 року, від 11 вересня 2013 року, від 27 квітня 2011 року, від 22 жовтня 2014 року, від 16 травня 2012 року, від 16 липня 2012 року не вбачається, що при розгляді вказаних справ встановлені судом фактичні обставини справи, які мають значення для вирішення спорів, є тотожними у порівнянні зі справою в якій постановлена ухвала про перегляд якої подано заяву, а відповідно, правовідносини між сторонами, які брали участь у розгляді справ подібні, і мало місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень, а тому підстави для перегляду рішення суду касаційної інстанції від 29 жовтня 2014 року в порядку, встановленому главою 3 розділу 5 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа − управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області, про визнання земельної ділянки та будинку спільним майном подружжя та поділ спільного майна подружжя, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: Т.Л. Ізмайлова

Г.І. Мостова

О.В. Ступак

С.П. Штелик