Справа № 369/7370/14-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
Провадження № 22-ц/780/1033/15 Доповідач у 2 інстанції Воробйова Н. С.
Категорія 47 20.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

20 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Матвієнко Ю.О.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_2, яка дії в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2, яка дії в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, у липні 2014 року звернулась з названим позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 08 липня 2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві серія НОМЕР_1 від 08 липня 2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачки та відповідача народилась донька ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 12.05.2004 року.

Зазначала, що на даний час донька ОСОБА_4 проживає разом з нею, вона займається вихованням та утриманням дитини. Допомагає позивачці виховувати та утримувати доньку її чоловік ОСОБА_6

Натомість, відповідач не спіклується з донькою, вона не отримує батьківського виховання та батьківської любові, моральної та матеріальної допомоги відповідач не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не дбає про нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не цікавиться її життям, станом здоров'я, дитину не відвідує, обов»язки батька відповідач не виконує протягом тривалого часу.

Позивачка просила позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усі видів заробітку, але не менше 30 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання; за даними ВАДР ГУ МВС України в Києві за вказаною адресою не значиться; Києво-Святошинським районним судом відповідач про час та місце слухання справи повідомлявся шляхом оголошення в газеті.

Орган опіки та піклування Києво-Святошинської РДА просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства України.

Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської РДА Київської області направила до суду лист в якому просила розгляд справи провести у відсутності її представника, а спір вирішити відповідно до вимог закону.

Прокурор Києво-Святошинської районної прокуратури Київської області проти задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав відповідача заперечувала.

Комісія з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській райдержадміністрації рішенням №21 від 18 листопада 2014 року рекомендувала органу опіки та піклування надати висновок до суду щодо недоцільності позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_5 відносно малолітньої ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 Згідно висновку органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації враховано рішення Комісії з питань захисту прав дитини щодо недоцільності позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_5 через відсутність можливості встановити місце проживання чи місце реєстрації батька дитини.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду від 19 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 23.07.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі позивачка просила скасувати рішення суду з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та вимогам закону та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно до ст. 165 Сімейного кодекс України (далі - СК України) право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою участю є орган опіки і піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як зазначено в п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 08 липня 2008 року, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано, про що здійснено відповідний актовий запис № 363.

07 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, актовий запис № 1871.

Відповідно до довідки Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 15.07.2014 р. № 1389 неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1.

Згідно листа Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 26 серпня 2014 року № 865 та висновку Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області від 15.10.2014 р. вбачається що відповідач ОСОБА_5 за зазначеною позивачем адресою не проживає, а неодноразові заходи щодо встановлення місця його перебування результатів не дали.

З характеристики, наданої класним керівником та директором спеціалізованої школи № 200 м. Києва, вбачається що цікавляться навчанням дитини та відповідально ставляться до її виховання в сім'ї - мама дівчинки ОСОБА_2 та вітчим ОСОБА_6 Батько дитини ОСОБА_5 жодного разу до школи не приходив, навчанням та розвитком доньки не цікавиться.

На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації від 18 листопада 2014 року № 16, яким рекомендовано органу опіки та піклування надати висновок до Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо недоцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_5 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та враховуючи те, що невідоме місце перебування гр. ОСОБА_5, Орган опіки та піклування Києво-Святошинської РДА надав висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_5 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відмовляючи позивачці у задоволенні позовних вимог в частині позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, суд виходив з того, що на час вирішення спору, місце проживання, реєстрації чи перебування відповідача встановити не представляється можливим, доказів умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини позивачка не надала, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Колегія погоджується з даним висновком суду.

Як зазначено Верховним Судом України, розглядаючи справи щодо позбавлення батьківських прав судам слід враховувати, що позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують свої батьківські обов»язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об»активного з»ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки на підставах, передбачених законом, у випадках їх винної поведінки.

Не може бути позбавлена батьківських прав особа, яка не виконує своїх батьківських обов'язків внаслідок душевної хвороби, тривалого відрядження, створення перешкод з боку іншого з батьків, з яким проживає дитина.

У даній справі суд обґрунтовано вважав, що причини невиконання своїх батьківських обов'язків відповідачем, не можливо встановити через відсутність даних щодо його місця проживання та місцезнаходження.

На думку колегії, рішення суду в цій частині вимог є обґрунтованим, висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону. Підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено

В апеляційній скарзі не приведено доводів які б спростували висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст..ст.307,308 ЦПК України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2014 року в частині вимог про позбавлення батьківських прав залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: