АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

31 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д, СеменюкТ.А.,

при секретарі: Прохоровій В.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», в інтересах якого діє Папаіка Ігор Миколайович,

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ «КБ «Приватбанк») про захист прав споживачів.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, відповідач через свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки провадження відкрито з порушення правил підсудності.

Зазначав, що правовідносини які склалися між позивачем та відповідачем не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» та повинні розглядатись відповідно до ст. 109 ЦПК України.

Просив скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про підсудність спору.

ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

ПАТ «КБ «Приватбанк» про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

За загальним правилом, встановленим ч. 2 ст.109 ЦПК України, позови до юридичної особи пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є особою переселеною з тимчасово окупованої території України.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи № 3200 від 12.06.2014 ОСОБА_3 з 12.06.2014 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, що відноситься до території Деснянського району.

Згідно довідки Деснянського РВ ГУ ДМС України в м. Києві № 4/731 від 09.02.2015, що підтверджує місце перебування громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території або переселилися з неї 09.02.2015 ОСОБА_3 було подано письмову заяву, в якій зазначено адресу АДРЕСА_1, як таку за якою їй може бути вручена офіційна кореспонденція.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3, скориставшись правилом альтернативної підсудності, звернулася до суду з позовом про захист прав споживачів, за своїм зареєстрованим місцем проживання.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги що правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем, не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» та повинні розглядатись відповідно до ст. 109 ЦПК України з огляду на наступне.

Сам характер фінансово-кредитних відносин, стороною в яких є фізична особа, а також використані у Законах «Про захист прав споживачів» та «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» терміни споживчий кредит, фінансова установа, фінансова послуга дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають з кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з преамбулою Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у ньому встановлені загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг. Його метою є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону, фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. Фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

У ч. 1 ст. 4 цього Закону визначено, що фінансовими послугами вважаються, зокрема: залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення; надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та ін.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі відкрито з дотримання правил підсудності, тобто судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

В порядку ст. 307 ч. 2 п. 1, ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право, зокрема, постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», в інтересах якого діє Папаіка Ігор Миколайович, - відхилити.

Ухвалу судді Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 754/2313/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5517/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Буша Н.Д.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.