Справа №487/9253/14-ц 12.02.2015 12.02.2015 12.02.2015
Провадження № 22ц/784/458/15 Головуючий у 1-й інстанції Кузьменко В.В. Категорія 41 Доповідач апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Леванчука О.М., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання Кудрі В.М.,

за участю:

представника позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення

Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 січня 2015 року

за позовом

ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Столиця -Буд» про визнання договору купівлі - продажу частково недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Столиця -Буд» (далі - ТОВ «Компанія «Столиця - Буд», товариство) про визнання частково недійсним договору купівлі - продажу.

Позивачка зазначала, що 15 листопада 2013 року між нею та товариством укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 в м. Миколаєві. В п.п.2.1.1 та 2.1.2 договору зазначено, що на момент укладення договору нею сплачено 149800 грн. що еквівалентно 18741,40 доларам США за курсом Національного банку України (далі - НБУ). Залишок квартири 370200 грн., що еквівалентно 46315,53 доларам США за курсом НБУ, вона зобов'язалася сплатити в гривнях в строки, визначені договором, тобто до 2016 року.

За п.2.2. договору, у разі зростання курсу долара США за курсом НБУ більше ніж на 10% на час чергового платежу, покупець повинен використовувати встановлений курс НБУ до гривні на час здійснення оплати.

Вказаний пункт договору позивачка вважає незаконним, оскільки він суперечить вимогам чинного законодавства. Договір не має ознак зовнішньоекономічної діяльності, а тому немає імпортної складової структури ціни товару. За такого включення п.2.2 договору в ціну майна витрат у доларовому еквіваленті незаконно. Крім того, квартира придбана як готовий товар. Тому визначення ціни від курсу долара суперечить як вимогам ЦК України, вимогам законодавства про ціноутворення, та порядку використання офіційного обмінного курсу.

Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати недійсним п.2.2 договору купівлі - продажу.

Рішенням Заводського районом суду м. Миколаєва від 12 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка, від імені якої діє її представник, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, про задоволення позову. На думку апелянта, висновки суду суперечать вимогам закону та доказам у справі. Суд, на думку апелянта, не взяв до уваги доводи в позовній заяві та те, що п.2.2 договору суперечить положенням договору про ціну квартири, яка визначена в національній валюті.

ТОВ «Компанія «Столиця - Буд» подало до апеляційного суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, яку просить відхилити.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 в м. Миколаєві укладеному між сторонами 15 листопада 2013 року, ціна договору визначена в розділі другому договору. В п.п.2.1 -2.1.2 вказано, що продаж квартири вчиняється за ціною 520 000 грн., що еквівалентно 65056,92 доларам США, відповідно до офіційного курсу НБУ на момент укладення договору. На цей же момент покупець оплачує продавцю 24966 грн. 67 коп., що еквівалентно 18741, 40 доларам США за курсом НБУ, та становить 28,81 % від ціни квартири.

Залишок ціни квартири 370 200 грн., що еквівалентно 46315,53 доларам США по курсу НБУ покупець зобов'язалася оплатити в гривнях до 30 листопада 2016 року.

Разом з тим, з п.п. 2.2 вбачається, що у разі, якщо на момент оплати чергового платежу, встановлений НБУ курс долара США до гривні зросте більш ніж на 10% в порівнянні до того курсу, що діяв на момент укладення цього договору, то при визначенні суми чергового платежу ціни квартири в гривнях, вказаної в п.2.1.2 договору, покупець зобов'язаний використовувати встановлений НБУ курс долара США до гривні на момент здійснення оплати. Раніше сплачені частини ціни квартири перерахунку не підлягають.

Визначивши такий порядок оплати ціни по договору, сторони в п.3.1 та 3.2 договору домовилися, що право власності на квартиру у покупця виникає після повного розрахунку з продавцем та з моменту державної реєстрації по договору. Право власності зберігається за продавцем до повної оплати квартири покупцем.

Встановивши, що позивачка була вільною в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, а вказаний нею пункт договору не суперечить вимогам чинного законодавства, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову. Висновки суду відповідають вимогам ст.ст. 524, 627, 628, 533 ЦК України.

Доводи апелянта суперечать змісту договору та вимогам матеріального права, а також висновкам в судових рішеннях Верховного Суду України, на які послався суд першої інстанції.

Так, згадані положення закону не містять заборони на вираження в договорі грошових зобов'язань в національній валюті та визначення при цьому в договорі грошового еквівалента цих зобов'язань в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у разі зміни НБУ курсу національної валюти України щодо іноземної валюти.

За викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: