УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження у цивільній справі

12 лютого 2015 року м. Мукачево Справа № 303/726/15-ц

2/303/37/15

Номер рядка с.з. - 9

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В. розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1

зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Мукачівському району реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області

про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту тотожності його особи, у зв'язку з різним написанням прізвища заявника у паспорті, свідоцтві про народження, свідоцтві про одруження, свідоцтві про встановлення батьківства та інших правовстановлюючих документах, а також здійснення виправлень в актах цивільного стану.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд виходить з того, що згідно зі ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

В свою чергу, частиною третьою вищевказаної статті передбачено, що суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

За визначенням, яке міститься в частині першій ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтереси особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорювальних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (частини третя та четверта ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України).

Деталізуючи порядок розгляду справ окремого провадження, цивільний процесуальний закон вирізняє таку категорію справ (пункт шостий частини першої ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України) як справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною першою статті 256 Цивільного процесуального кодексу України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку.

В свою чергу частина друга вищевказаної статті містить нормативне правило відносно того, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належить до юрисдикції суду за таких умов:

1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право;

3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення;

4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Крім того, відповідно до частини третьої ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України з якою у повній мірі кореспондуються і приписи п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

У відповідності з положеннями частини першої ст. 2, частин першої - третьої ст. 9 Закону України від 1 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

У відповідності до п.п. 1.1, 1.14, 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793) внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України.

Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

За змістом ст. 17, п. 7 розділу VIІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України розгляд таких справ віднесений до юрисдикції адміністративних судів.

Отже, чинним законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів цивільного стану і порядок оскарження відмови у внесенні таких змін.

Вищевказаний висновок суду у повній мірі узгоджуються також і з позицією Верховного Суду України. Так, в аналізі судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 19 червня 2013 року, зазначено, що у судовому порядку не можуть бути встановлений факт щодо тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах.

З урахуванням вищевказаного, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 слід відмовити на підставі п. 1 частини другої ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України.

У випадку звернення ОСОБА_1 до суду у порядку окремого провадження, йому слід звернути увагу на приписи частини третьої ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 8, 15, 122, 209-210 , 236, 256, Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Мукачівському району реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення - відмовити.

2. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Кость