АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1925/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 34 Манько М. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М. , Василенко Л. І.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант Авто", ОСОБА_7 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП , -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант Авто", ОСОБА_7 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що 13 листопада 2014 року, близько 09 год. 20 хв., по вул. Перемоги у м. Сміла сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Дачія Логан», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_7, та автомобіля «Рено Кенгу», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Постановою судді Смілянського міськрайонного суду від 01 грудня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Автомобіль, з вини якого сталася ДТП, був застрахований в ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто». Позивач звернувся до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» із заявою про страхове відшкодування, але не дочекавшись виплати страхової компанії, він звернувся до спеціалістів з ремонту автомобіля для відновлення пошкодженого транспортного засобу і за проведення ремонтних робіт ним була сплачена сума 3 615 грн.

А тому, позивач просив стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на його користь страхове відшкодування в розмірі 3615,00 грн., а з ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 2500,00 грн.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року в позові ОСОБА_6 до ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант Авто", ОСОБА_7 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на рішення , в якій просить скасувати рішення, так як вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваливши нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, колегією суддів за матеріалами справи установлено, що 13 листопада 2014 року, близько 09 год. 20 хв., по вул. Перемоги у м. Сміла сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Дачія Логан», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7, та автомобіля «Рено Кенгу», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Постановою судді Смілянського міськрайонного суду від 01 грудня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП ( а. с. 7).

Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 листопада 2014 року № АІ/2000389 відповідальність водія автомобіля «Дачія Логан», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_7 , застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» ( а. с. 8).

Відповідно до п.33.1. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: п. 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з п. 33.3. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно з п. 34.2. цього Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов'язаний направити свого представника працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Так, судом першої інстанції вірно зазначено, що згідно листа УСК «Гарант-Авто» від 24 листопада 2014 № 7452/6 позивач вчасно повідомив страхувальника про страховий випадок ( а. с. 10).

Але не дочекавшись представника страхової компанії, позивач звернувся до спеціаліста з ремонту автомобілів ФОП ОСОБА_8, який відремонтував пошкоджений автомобіль.

В підтвердження проведення ремонту позивач надав суду акт виконаних робіт на суму 3615,00 грн. від 05 лютого 2015 року, рахунок фактуру та квитанцію про повну оплату ремонту автомобіля ( а. с. 12 - 14).

Згідно з п. 34.3.ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

З реєстраційних документів, наданих позивачем, не вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_8 є аварійним комісаром або експертом. В матеріалах справи також відсутній висновок експерта про вартість відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП.

Колегія суддів, вважає, що районним судом вірно зазначено, що оскільки позивачем не було надано представнику страхової компанії для огляду пошкоджений автомобіль в стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, експертне дослідження вартості відновлювального ремонту автомобіля не проводилось та клопотання про проведення експертизи в судовому засіданні позивачем не заявлялось і позивачем не надано належних доказів того, що відновлювальний ремонт автомобіля, пошкодженого в результаті ДТП, становить вказану в позовних вимогах суму, а тому в цій частині позовних вимог до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» суд обгрунтовано відмовив.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п. 5 постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Згідно з довідкою про дорожньо-транспортну пригоду від 13 листопада 2014 року № 221, виданою інспектором ДПС ВДАІ м. Сміла Бровченком М. Ю. ( а. с. 6), внаслідок ДТП автомобіль отримав такі механічні пошкодження: деформоване переднє ліве крило та бампер, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що дані пошкодження не позбавляли позивача використовувати автомобіль за призначенням та цю обставину в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив і сам позивач.

Також, районним судом обгрунтовано вказано, що жодних доказів заподіяння позивачу моральної шкоди, а саме, перенесення фізичного болю та душевних страждань у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього чи у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням майна, позивач суду не надав і в судовому засіданні факт заподіяння позивачу моральної шкоди не встановлено і за таких обставин районним судом обгрунтовано ухвалено рішення про відмову в задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди.

А тому, з врахуванням встановлених обставин, матеріалів справи, доводів сторін та апеляційної скарги, положень норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на законність ухваленого рішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін, відповідно до вимог ст.308 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 307 , 308 , 313 , 314, 315 , 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант Авто", ОСОБА_7 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :