АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/1901/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 22-ц/789/230/15 Доповідач - Ткач З.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Бершадська Г. В., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - ОСОБА_1 та її представника

ОСОБА_2, представника Бучацького

коледжу Подільського ДАТУ -

Богачука В.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету (далі Бучацького коледжу Подільського ДАТУ) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бучацького коледжу Подільського ДАТУ про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що наказом директора Бучацького коледжу Подільського ДАТУ від 29 серпня 2014 року її звільнено з роботи, з посади викладача Бучацького коледжу, з 31 серпня 2014 року за п. 2 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку трудового договору (контракту).

Звільнення вважає безпідставним, оскільки працювала у відповідача на умовах безстрокового трудового договору.

Внаслідок незаконного звільнення вона втратила заробіток, а також їй завдано моральну шкоду, на відшкодування якої просила стягнути з відповідача 20000 грн.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 грудня 2014 року вирішено:

"Позов ОСОБА_1 задовольнити частково. ОСОБА_1 поновити на посаді викладача Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету.

Стягнути з Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 16 579, 92 грн."

В апеляційній скарзі Бучацький коледж Подільського ДАТУ просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки фактичним обставинам справи та вирішив спір з порушенням вимог цивільного та процесуального Закону. Вказав, що суд невірно встановив, що посада позивачки не відносилась до посад, перебування на яких дає право на укладення трудового договору на контрактній основі, прийшов до помилкового висновку про те, що позивачка перебувала з коледжем у трудових відносинах на невизначений строк і незаконно поновив її на роботі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 19 березня 1992 року працювала в Бучацькому радгоспі технікумі на посаді завідуючої лабораторіями агрономічного відділу, з 30 вересня 1997 року переведена на посаду інженера по технічних засобах, а з 29 липня 1999 року переведена на посаду викладача.

02 січня 1999 року Бучацький радгосп-технікум перейменовано на Бучацький державний аграрний коледж Тернопільської області відповідно до наказу Міністерства агропромислового комплексу України від 18 грудня 1998 року за №371.

26 липня 2005 року між Бучацьким державним аграрним коледжем та ОСОБА_1 було укладено контракт, згідно якого остання призначалась на посаду викладача з 01 серпня 2005 року по 01 серпня 2010 рік.

Відповідно до наказу Міністерства аграрної політики України №88 від 28 лютого 2006 року "Про створення відокремлених структурних підрозділів Подільського державного аграрно-технічного університету" Бучацький державний аграрний коледж реорганізовано в відокремлений структурний підрозділ Подільського державного аграрно-технічного університету.

Наказом №111к від 13 вересня 2006 року ОСОБА_1 звільнена з посади викладача Бучацького державного аграрного коледжу в порядку переведення до Бучацького коледжу Подільського ДАТУ.

Наказом №1к від 14 вересня 2006 року ОСОБА_1 прийнята на посаду викладача Бучацького коледжу Подільського ДАТУ.

02 липня 2010 року між Бучацьким коледжем Подільського ДАТУ та ОСОБА_1 було укладено контракт, згідно якого остання призначалась на посаду викладача на три роки: з 01 вересня 2010 року по 31 серпня 2013 рік.

30 серпня 2013 року між Бучацьким коледжем Подільського ДАТУ та ОСОБА_1 було укладено контракт, згідно якого остання призначалась на посаду викладача на один рік: з 01 вересня 2013 року по 31 серпня 2014 рік.

Наказом директора Бучацького коледжу Подільського ДАТУ №97-к від 29 серпня 2014 року позивачку звільнено з роботи 31 серпня 2014 року у зв'язку із закінченням строку трудового договору (контракту), п.2 ст.36 КЗпП України.

Відповідно до п. 2 ст.36 КЗпП, підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачка працювала у відповідача на посаді викладача коледжу на умовах безстрокового трудового договору і припинення трудового договору у зв'язку із закінченням його строку, є незаконним.

До цього висновку суд прийшов виходячи з того, що посада викладача коледжу не підпадає під перелік посад, визначених п.10 Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 24 грудня 2002 р. № 744 з якими можна було укладати трудовий договір на контрактній основі. Крім того, неодноразово переукладені контракти підтверджують, що трудовий договір з позивачкою було укладено на невизначений строк.

З цими висновками колегія суддів не погоджується.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України, контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (зокрема матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Згідно частини 3 статті 54 Закону України "Про освіту", (в редакції Закону від 23 березня 1996 р. N 100/96-ВР) педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963 "Про затвердження переліку педагогічних та науково-педагогічних працівників" викладачі всіх спеціальностей навчального закладу І і ІІ рівня акредитації, відносяться до посади педагогічних працівників.

Бучацький коледж Подільського ДАТУ відноситься до І рівня акредитації (пункт 1.14.1 Статуту Подільського ДАТУ).

Посада викладача коледжу, на якій працювала ОСОБА_1, відноситься до посади педагогічних працівників згідно вищевказаного Переліку.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що чинним законодавством не передбачена можливість укладення з викладачем Бучацького коледжу контракту, як різновиду строкового трудового договору, не відповідає положенням Закону України "Про освіту".

Із змісту п. 4.2 контракту від 30 серпня 2013 року, укладеного з ОСОБА_1 вбачається, що підставою для припинення трудових відносин з викладачем є закінчення строку дії контракту, який не може переходити у договір на невизначений строк.

При цьому, сторони мають визначитися у такому:

контракт припиняє дію;

контракт продовжується на такий же строк;

контракт укладається на новий термін.

Судом встановлено, що після закінчення строку дії контракту сторони не досягнули домовленості на його продовження чи на укладення нового.

Вказана причина стала підставою для визнання контракту від 30 серпня 2013 року припиненим та звільнення позивачки.

Отже, звільнення позивачки з роботи відбулось з дотриманням умов трудового договору.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновками суду про те, що переукладені з ОСОБА_1 контракти вважаються трудовим договором, що укладений на невизначений строк.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 23 та ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України, трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, вважаються такими, що укладені на невизначений строк, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, тобто за винятком строкових трудових договорів укладених у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Як встановлено вище, ОСОБА_1 прийнята на посаду викладача Бучацького коледжу Подільського ДАТУ з 14 вересня 2006 року.

Встановлено, що трудовий контракт від 02 липня 2010 року між Бучацьким коледжем Подільського ДАТУ та ОСОБА_1 було укладено за вільною згодою сторін.

Доводи позивачки викладені в позовній заяві про те, що укладення контракту відбулося без її волі, примусово під погрозою звільнення з роботи, тобто під тиском, свого підтвердження не знайшли.

Натомість ці доводи спростовуються поясненнями сторін в судовому засіданні про те, що, у випадку відмови від переходу позивачки на умови трудового договору визначені контрактом, трудові відносини тривали і вона могла продовжувати виконання трудових обов'язків відповідно до наданого коледжем річного педагогічного навантаження.

Мотивом укладення контракту на умовах строкового договору було збільшення трудового навантаження та оплати праці, на що позивачка добровільно погодилась.

Таким чином, при укладенні сторонами контракту у 2010 році, перукладеного у 2010 році на один рік, коледжем чинне законодавство не було порушене і звільнення позивачки з роботи проведено з дотриманням встановленого законом порядку.

За вказаних обставин, колегія судів вважає, що підстав для поновлення ОСОБА_1 на роботі не було.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, як незаконне, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету задовольнити.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 грудня 2014 року скасувати.

В позові ОСОБА_1 до Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, відмовити.

Рішення колегії може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області З.Є. Ткач