У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 2 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 23 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 8 та 14 квітня 2008 року він передав ОСОБА_2 як завдаток по 10 тис. доларів США, а всього 20 тис. доларів США, за умови, що останній продасть йому нежитлове приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1. Починаючи з 8 квітня 2008 року зазначене приміщення відповідач надав йому в оренду із виплатою щомісячно 460 грн на строк до переоформлення приміщення. На початку липня 2014 року ОСОБА_2 повідомив його, що не бажає продавати приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», а отримані грошові кошти зарахував як оплату оренди.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на його користь 20 тис. доларів США в гривневому еквіваленті, встановленого Національним банком України на день ухвалення судового рішення, та судові витрати.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 2 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 301 128 грн 26 коп. та 2 788 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 23 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, виключено з мотивувальної частини рішення посилання суду на ст. 1212 ЦК України, як зайве. У решті - рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності рішення суду першої інстанції у незміненій частині та рішення апеляційного суду.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 2 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 23 лютого 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник