Номер провадження 2/754/288/15
РІШЕННЯ

Іменем України

18.03.2015 Деснянський районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді Мальченко О.В.

при секретарі Яремус -Байсановій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « Родовід Банк » до ОСОБА_1 , 3-я особа : ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки ,

в с т а н о в и в :

23.09.2014 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача , посилаючись на те , що 19.03.2008 р. між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір , за умовами якого позичальнику було відкрито відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 195 000 дол. США строком по 19.03.2011 р. включно . Зобов»язання позичальника за кредитним договором по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за ними виконані не були . З метою забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором , 19.03.2008 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки , за яким в іпотеку Іпотекодержателю була передана належна відповідачу на праві власності квартира АДРЕСА_1 . У зв»язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору позивач просить звернути стягнення кредитної заборгованості на предмет іпотеки , шляхом проведення торгів та продажу предмету іпотеки з початковою ціною визначеною на підставі оцінки , проведеної суб»єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала , з обставин , що викладені у позовній заяві .

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала , посилаючись на дію Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України , наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті » від 03.06.2014 р. та заявлення позовних вимог із пропуском строку позовної давності .

3-я особа ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного .

Судом встановлено , що 19.03.2008 р. між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 77.2/СЖ-069.08.2 , за умовами якого позичальнику було відкрито відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 195 000 дол. США строком по 19.03.2011 р. включно . Процентна ставка відповідно до п. 1.3 Кредитного договору за кредитом встановлена у розмірі 15 % річних ( а.с. 7-10 ) .

Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору позичальник зобов»язався забезпечити повне повернення одержаної суми кредитів на рахунок , вказаний у п. 1.2 цього Договору , не пізніше 19 березня 2011 р.

Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору позичальник зобов'язується сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитами щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним. Датою сплати заборгованості за процентами є день зарахування коштів на рахунок, вказаний у Договорі.

З метою забезпечення виконання зобов»язання за Кредитним договором , 19.03.2008 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки , за яким в іпотеку Іпотекодержателю була передана належна відповідачу на праві власності квартира АДРЕСА_1 ( а.с. 11- 16 ) .

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов»язання не допускається.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник , який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 629 ЦК України Договір є обов»язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що Банк виконав свої зобов»язання у повному обсязі, а Позичальник зобов»язання за Кредитним договором не виконав , у зв»язку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до розрахунку заборгованості представленого позивачем станом на 09.09.2014 р. заборгованість Позичальника перед Банком складається з наступного :

- заборгованості за кредитом - 195 000 дол. США ;

- заборгованості по процентах - 57 893 дол. США 78 центів ;

- нарахованої пені - 87 202 434 грн. ;

- 3% річних - 447 683 грн. ( а.с. 17-18 ) .

Відповідно до п.3.2 Кредитного договору умови передачі нерухомого майна в іпотеку , звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно регулюються Договором іпотеки .

Відповідно до п. 3.1.1 Договору іпотеки при порушенні позичальником умов основного зобов»язання щодо строків погашення заборгованості по кредитам , сплати процентів за користування грошовими коштами , відшкодування збитків , неустойки , штрафів , пені та іншої заборгованості у Іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог за основним зобов»язанням , шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки .

Відповідно до п. 3.1.2 Договору іпотеки Іпотекодержатель розпочинає звернення стягнення на предмет іпотеки , якщо протягом тридцяти календарних днів позичальником / іпотекодавцем не буде виконана вимога про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов»язання та/або умов цього Договору , яка надсилається іпотекодавцю/позичальнику відповідно до п. 2.4.1 цього Договору .

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого права. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого, права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові .

З встановлених по справі обставин вбачається , що перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості / звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитом обчислюється з визначеної в Кредитному договорі дати - 19 березня 2011 р .

Оскільки умовами договору передбачено , що погашення процентів за користування кредитом повинно здійснюватися позичальником кожного календарного місяця включно , початок позовної давності для вимог про стягнення зазначених платежів обчислюється з моменту (місяця, дня) невиконання зазначеного зобов'язання .

Зазначена правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20 листопада 2013 року та постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116 цс 1З.

З матеріалів справи вбачається , що прострочення платежу по процентах за користування кредитом мало місце починаючи з розрахункового періоду 11.04.2008 р. - 12.05.2008 р.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .

Матеріали справи не містять будь-яких доказів , які б свідчили про вчинення позичальником чи іпотекодавцем дій , які б вказували на переривання перебігу позовної давності . Такі докази також не були надані представником позивача в судовому засіданні. Також позивачем не було надано доказів направлення відповідачу ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов»язання за кредитним договором відповідно до п. 2.4.1 Договору іпотеки .

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно) тощо.

Представником позивача не заявлялось клопотання про поновлення строку позовної давності. Представник позивача в судовому засіданні зазначила про те , що відповідно до п. 5.4 Договору іпотеки зазначений Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного розрахунку позичальника з іпотекодержателем за основним зобов»язанням .

Водночас , як зазначено у п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають із кредитних правовідносин» сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов»язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов»язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки , оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України , згідно з якою строк визначається роками , місяцями , тижнями , днями або годинами .Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію , яка має неминуче настати .

Аналізуючи встановлені по справі обставини у їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем із спливом строку позовної давності , про застосування якої заявлено представником відповідача , що є підставою для відмови у задоволені позову .

Оскільки суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог , відповідно до ст. 88 ЦПК України , понесені позивачем витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають .

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 10.11,60,88, 209 , 212-215 ЦПК України , суд

в и р і ш и в :

В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства « Родовід Банк » до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити .

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення .

Суддя :

.