Справа № 202/2214/14-ц
Провадження № 2/0202/2853/2015
19 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.,
при секретарі Фісун К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованості на свою користь за кредитним договором № DOVWAK10100116 від 18.03.2008 року у розмірі 80 016 грн. 31 коп.; з ПАТ «Акцент банк», ОСОБА_1 солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000 грн. 00 коп., з ОСОБА_1 на свою користь стягнути витрати на юридичну допомогу у розмірі 3 200 грн. 00 коп. та судовий збір.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № DOVWAK10100116 від 18.03.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 27 617 грн. 40 коп. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 15,48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.03.2013 року. Проте, в порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду.
Вимоги до відповідача ОСОБА_1, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом.
Представник позивача відповідно до заяви від 19.06.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч. 10 ст. 74, ч. 9 ст. 76, ЦПК України. Він був викликаний шляхом оголошення про виклик в газеті «Урядовий Курєр» від 16.06.2015 р. №106 (5480).
Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.
Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір № DOVWAK10100116 від 18.03.2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 27 617 грн. 40 коп. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 15,48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.03.2013 року.
У звязку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов договору № DOVWAK10100116 від 18.03.2008 року заборгованість за ним станом на 21.10.2013 року склала 90 016 грн. 31 коп., яка складається з наступного: 14 288 грн. 38 коп. заборгованість за кредитом; 16 110 грн. 69 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 177 грн. 08 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 53 915 грн. 57 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 4 274 грн. 59 коп. штраф (процентна складова).
Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.
Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином.
Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Вимоги до відповідача ОСОБА_1 були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором № DOVWAK10100116 від 18.03.2008 року, розмір відповідальності 10 000 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом пяти років.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
У звязку з тим, що відповідач належним чином не виконав умови кредитної угоди, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для звільнення відповідача від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено.
Не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача витрат на юридичну допомогу у розмірі 3 200 грн., відповідно до вимог ст. ст. 84, 88 ЦПК України, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази надання позивачу правової допомоги, а також фінансові документи про розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України із відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, у розмірі 900,16 грн.
Керуючись: ст. ст. 530, 553, 554, 559, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 7, 11, 15, 27, 30, 60, 61, 84, 85, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Л.П. Слюсар