Справа № 357/6059/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Цуранов А. Ю.

при секретарі - Солом'яна Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву прокурора м. Біла Церква Київської області в інтересах держави в особі: 1) Міського фінансового управління Білоцерківської міської ради; 2) Білоцерківської міської лікарні № 2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла внаслідок кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення.

Вказував, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2015 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 3 роки.

Злочинними діями відповідача потерпілому ОСОБА_2 були завдані тяжкі тілесні ушкодження, а саме: проникаючої рани лівої поперекової області з пошкодженням 12-го ребра зліва, лівої межреберної артерії, лівої нирки, селезінки, ободової кишки, кров у черевній порожнині, шок.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_2 з 09.12.2014 по 11.02.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в Білоцерківській міській лікарні № 2.

Посилаючись на понесення лікарнею витрат на лікування потерпілого від злочину, позивач просив стягнути з відповідача в дохід Білоцерківського місцевого бюджету 20 564,51 грн. витрат на лікування, а також покласти на відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та просив його задовольнити.

Представник Білоцерківської міської лікарні № 2 в судовому засіданні надала розрахунок 1-го ліжко дня лікарні у грудні 2014 року, січні та лютому 2015 року, просила позов задовольнити.

Представник міського фінансового управління в судове засідання не зявився, в листі від 09.06.2015 року № 03-09/147 просив розглядати справу у відсутність представника.

Відповідач в судовому засіданні заперечував відносно задоволення позову, оскільки він надає кошти на лікування потерпілого ОСОБА_2, якому потрібно буде робити операцію.

Заслухавши прокурора, представника лікарні та відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2015 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробування з іспитовим строком на 3 роки.

З вироку суду вбачається, що 09.12.2014 року ОСОБА_1 біля будинку 11 по вул. Шалом Алейхема в м. Біла Церква наніс удар ножем ОСОБА_2, чим заподіяв останньому проникаючу рану лівої поперекової області з пошкодженням 12-го ребра зліва, лівої межреберної артерії, лівої нирки, селезінки, ободової кишки, кров у черевній порожнині, шок, тобто наніс потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно листа від 11.03.2015 року № 385 Білоцерківської міської лікарні № 2, потерпілий ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні з 09.12.2014 року по 11.02.2015 року, тобто 63 ліжко-дні. Фактичні витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_2 становлять 20 564,51 грн. з урахуванням суми витрат одного ліжко-дня у грудні 2014 року в розмірі 414,86 грн., січні 2015 року в розмірі 228,09 грн. та лютому 2015 року в розмірі 436,68 грн.

Розрахунок ліжко-дня за вказаний період міститься в наданих представником лікарні калькуляціях міської лікарні № 2 за грудень 2014 року, січень та лютий 2015 року.

Згідно ст. 1206 Цивільного кодексу України та п. 1 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптом виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення даного позову.

Згідно довідки АБ № 661448, Білоцерківська міська лікарня № 2 включена до єдиного державного реєстру підприємств, організацій та установ України, що перебуває у комунальній формі власності, тобто у власності територіальної громади міста Біла Церква, а тому кошти щодо відшкодування витрат на лікування потерпілого необхідно зарахувати до Білоцерківського місцевого бюджету.

В силу вимог Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову, отже відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 1 % від ціни позову, тобто 205,65 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву прокурора м. Біла Церква Київської області в інтересах держави в особі: 1) Міського фінансового управління Білоцерківської міської ради; 2) Білоцерківської міської лікарні № 2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла внаслідок кримінального правопорушення задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Білоцерківського місцевого бюджету коштів на лікування Білоцерківською міською лікарнею № 2 особи, яка потерпіла внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 20 564,51 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 205,65 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя ОСОБА_3