Справа № 761/6960/15-ц
Провадження № 2/761/4091/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни про розірвання правочину, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 11 березня 2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни (далі - Відповідач) про розірвання правочину.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 07 березня 2007 року між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», було укладено кредитний договір (далі - Кредитний договір), за умовами якого Відповідач надав Позивачу кредит в іноземній валюті доларах США в розмірі 35 000 доларів США, зі встановленою ставкою 15% річних. Позивач зауважив, що тривалий час сумлінно виконував кредитні зобов'язанні, однак, у зв'язку із настанням світової фінансової кризи, яку вважає непереборною силою в розумінні положень Цивільного кодексу України, сплачувати кредит в доларах США Позивачу стало непосильно. Позивач стверджує, що в момент укладення Договору він не міг передбачити настання Світової фінансової кризи, зростання цін та різке знецінення національної валюти по відношенню до долара США. Вважає, що ризик кризових явищ у економіці має нести Відповідач. Просив суд ухвалити судове рішення, яким розірвати Кредитний договір № «9»_484-03/07-МФ від 07 березня 2007 року, укладений між Позивачем та Відповідачем, а також відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

Представник Позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Позовні вимоги просив суд задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник Відповідача позов не визнала. У задоволенні позовних вимог просила суд відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Виходячи зі змісту, статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

За змістом частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що 07 березня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № «9»_484-03/07-МФ (долар США) (далі - Кредитний договір), згідно з яким ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 35 000 доларів США, зі встановленою процентною ставкою 15 % річних, строком повернення до 06 березня 2017 року (а.с. 6-7).

Згідно з частиною 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що поставивши підпис на Кредитному договорі Позивач погодився на всі умови, запропоновані Відповідачем перед отриманням кредитних коштів, а також погодився вступити в договірні правовідносини з ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» саме з тих підстав, що визначені Кредитним договором.

Крім того, судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що Позивач протягом тривалого часу після укладення Кредитного договору виконував зобов'язання, що передбачені ним.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи цивільно-правовий принци свободи договору, суд приходить до висновку, що Позивач не був позбавлений можливості обрати інші умови кредитування та не укладати правочин, умови якого є завідомо несправедливими для однієї із сторін. Кредитний договір укладено в письмовій формі та підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, Позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов Кредитного договору та в подальшому виконував його умови.

Таким чином, позов в цілому є безпідставним, необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Так, на підставі статей 202, 627, 628, 629, 638, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 61, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни про розірвання правочину - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :