Провадження номер 2/741/151/15
Справа № 741/326/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

07 травня 2015 року Носівський районний суд в складі:

головуючого районного судді Дикого В.М.

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.

прокурора Марушко І.М., Харлан Р.П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду цивільну справу за позовом прокурора Носівського району в інтересах Носівської ЦРЛ до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого відшкодування в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Носівського району звернувся до Носівського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу 191255 гривень на користь Носівської центральної районної лікарні.

В позовній заяві вказано, що завідуючий відділенням інтенсивної терапії Носівської центральної районної лікарні ОСОБА_1 всупереч вимог п.»а» ст.78 закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров»я», в якому вказано, що медичні працівники зобов»язані сприяти охороні та зміцненню здоров»я людей, запобігати і лікувати захворювання, подавати своєчасну і кваліфіковану медичну і лікарську допомогу, 12 лютого 2014 року близько 12 години у відділенні інтенсивної терапії Носівської ЦРЛ перед операційним втручанням провів катетеризацію лівої підключичної вени ОСОБА_2 під час якого наскрізно ушкодив ліву підключичну вену та пристінкову плевру лівої плевральної порожнини. В подальшому ОСОБА_1 внаслідок несумлінного ставлення до виконання своїх професійних обов»язків, неналежне динамічне спостереження за ОСОБА_2 у післяопераційний період не забезпечив, своєчасно не діагностував заподіяне ним вищевказане ушкодження та його наслідки, що виразилось у кровотечі з розвитком геморагічного шоку та, як наслідок, належної медичної допомоги не надав, що зумовило гостру крововтрату, внаслідок ускладнень якої геморагічний шок з синдромом дисе6мінованого внутрішньо судинного згортання крові, що призвели до гострої серцево-судинної недостатності, настала смерть ОСОБА_2

Вироком Носівського районного суду ОСОБА_1 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину по ст.140 ч.1 КК України і призначено покарання один рік обмеження волі. На підставі ст.1 п.»в» закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_1 було звільнено від призначеного покарання у вигляді обмеження волі.

Вказаним вироком на користь малолітнього ОСОБА_4 було стягнуто майнову шкоду 185426 гр.41коп. у вигляді щомісячних платежів 860 гр. 59 коп. до досягнення повноліття.

Крім того, з Носівської ЦРЛ на користь малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5 стягнуто моральну шкоду 60 тисяч гривень.

Крім того, з Носівської ЦРЛ на користь матері ОСОБА_4 ОСОБА_6, ОСОБА_7 стягнуто майнову шкоду 144118 гр.09 коп. у вигляді щомісячних платежів в сумі 860 гр.59 коп. до досягнення ОСОБА_4 14 років.

Відповідно до отриманих від позивачів чотирьох виконавчих листів управлінням державної казначейської служби з рахунку Носівської ЦРЛ на користь ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_7 стягнуто 191255 гривень.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що поскільки Носівська ЦРЛ відшкодувала за рахунок коштів бюджету суму 191255 гр., то вона має право зворотної вимоги до винної особи начальника відділу інтенсивної терапії Носівської ЦРЛ ОСОБА_1 ОСОБА_3 у розмірі виплаченого відшкодування. Прокурор просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Носівської ЦРЛ 191255 гривень.

Представник Носівської ЦРЛ просила зменшити суму стягнення з ОСОБА_1 враховуючи його складне сімейне становище.

Відповідач позов визнав частково, пояснив що він розуміє, що в результаті помилки, яку він допустив, загинула людина. Відповідач просив зменшити суму стягнення до 50 тисяч гривень, враховуючи його тяжке матеріальне становище.

Представник управління державної казначейської служби у Носівському районі ОСОБА_9 пояснила, що з рахунку Носівської ЦРЛ було стягнуто по чотирьох виконавчих листах на користь ОСОБА_8 ОСОБА_5, ОСОБА_8 ОСОБА_10, ОСОБА_7 ОСОБА_11 191255 гривень.

Допитана як свідок ОСОБА_1 ОСОБА_12 дала показання, що вона являється дружиною відповідача. ОСОБА_13 показала, що вони мають на утриманні двох неповнолітніх дітей, заробітна плата в них невелика. Крім цього, три роки тому їй видалили одну онкохвору нирку і встановили групу інвалідності. Для профілактики хвороби в 2014 році вона витратила 21462 гривні, в цінах цього року це буде коштувати 25740 гривень.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

В матеріалах справи є вирок Носівського районного суду щодо ОСОБА_1, який вступив в законну силу, а згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов»язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В матеріалах справи є копії меморіальних ордерів, по яких з Носівської ЦРЛ на користь потерпілих було перераховано 191255 гривень.

Прокурор в позовній заяві вказує, що згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що відповідач по справі перебував і перебуває в трудових правовідносинах з Носівською ЦРЛ, а згідно ч.2 ст.137 КЗПП України суд може зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно від його майнового стану, за винятком випадків, коли шкода заподіяна злочинними діями працівника, вчиненими з корисливою метою.

Злочин, який вчинив ОСОБА_1, не відноситься до корисливих.

В матеріалах справи є довідки про заробітну плату відповідача та його дружини, з яких можна зробити висновок, що відповідач має невеликий доход.

За таких обставин є підстави для зменшення розміру покриття шкоди, а тому керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України,

РІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 сімдесят п»ять тисяч гривень на користь Носівської центральної районної лікарні на покриття завданої шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави сімсот п"ятдесят гривень судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий