Справа № 573/493/15-ц
Номер провадження 2/573/163/15
РІШЕННЯ

іменем України

27 березня 2015 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Улянівська державна нотаріальна контора Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його тітка ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,5644 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області та складається з ріллі площею 3,4185 га та кормових угідь площею 0,1459 га. За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким вказану вищу земельну ділянку заповіла позивачу у справі. ОСОБА_1 своєчасно прийняв спадщину після смерті тітки ОСОБА_4 шляхом подачі нотаріусу у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини. На даний час позивач має намір оформити свої спадкові права на земельну ділянку, але з'ясувалось, що оригінал державного акту на право власності на землю був втрачений покійною ОСОБА_4 Посилаючись на викладене, а також на те, що дублікат державного акту відділ Держземагенства у Білопільському районі не видає, оскільки на даний час законодавством не передбачена процедура видачі дублікатів державних актів, тому ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з'явилися, останній надав суду заяву про розгляд справи без їх з позивачем участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Товстянської сільської ради в судове засідання не з'явився, голова сільської ради Омеляненко С.П. направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають у повному обсязі.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, направили суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов ОСОБА_1 не підтримують, бо вважають, що мають право на спадкування за законом на частку майна, яка належала померлій ОСОБА_4

Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори в судове засідання також не з'явився, від завідувача Улянівської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 7).

За життя ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 28 березня 2002 року № 106 отримала у приватну власність земельну ділянку площею 3,5644 га, яка знаходиться на території Товстянської сільської ради і складається з ріллі площею 3,4185 га та кормових угідь площею 0,1459 га, що підтверджується ксерокопією державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 075263, виданого 30 березня 2004 року. Проте у вказаному державному акті було допущено помилку в написанні прізвища ОСОБА_4 (а.с. 9).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 05 лютого 2015 року було встановлено юридичний факт належності ОСОБА_4 Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 075263, виданого 30 березня 2004 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 28 березня 2002 року № 106, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 631, площею 3,56 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області, власником якого записана ОСОБА_4 (а.с. 10-11).

Також судом встановлено, що 09 липня 2009 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким вказану вище земельну ділянку заповіла ОСОБА_1, позивачу у справі (а.с. 6).

З наданої головою Товстянської сільської ради інформації вбачається, що ОСОБА_4 проживала до дня смерті в селі Комарицьке Білопільського району Сумської області. Дітей не мала. З 18 березня 1995 року ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, який помер в 2006 році. Від імені ОСОБА_4 виконкомом сільської ради посвідчувалось два заповіти: 30 квітня 1999 року за №106 на все майно на користь ОСОБА_8 та онуки ОСОБА_9, а також 10 липня 2009 року за № 41, яким вказану вище спірну земельну ділянку ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1, позивачу у справі. Вказані заповіти не змінювались та не скасовувались (а.с. 32, 33).

Частиною 1 статті ст. 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Позивач ОСОБА_1 своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4, що підтверджуєься витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 8).

Спадкоємці, які б мали обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1241 ЦК України, відсутні (а.с. 32).

На даний час позивач має намір оформити свої спадкові права на земельну ділянку, але з'ясувалось, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку був втрачений, дублікат позивачу відділ Держземагенства у Білопільському районі не видає, оскільки на даний час законодавством не передбачена процедура видачі дублікатів державних актів на право власності на землю, так само як і самих державних актів, тому ОСОБА_1 позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування в нотаріальній конторі.

Посилання позивача у своєму позові на те, що нині покійна ОСОБА_4 була його тіткою суд не може прийняти до уваги, оскільки на підставі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вказаних вище вимог закону позивач суду не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 була його рідною тіткою.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності з п.п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,5644 га, з яких 3,4185 га - рілля, 0,1459 га - кормові угіддя, що розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328 ч. 1, 1225, 1233, 1235 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 3,5644 га, яка складається з ріллі № НОМЕР_1 площею 3,4185 га кадастровий номер 02:007:0438 та кормових угідь № НОМЕР_2 площею 0,1459 га кадастровий номер 02:007:0282, що розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області, державний акт на землю серії СМ № 075263 виданий 30 березня 2004 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 631.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя