АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 683/3279/14-ц
Провадження № 22-ц/792/836/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Карпусь С.А.

суддів: Баса О.Г., Федорової Н.О.

при секретарі Бондарі О.В.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

ОСОБА_3, представника ПАТ АБ «Укргазбанк» Канюки Т.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк", ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Сарело Тетяна Петрівна, про визнання договору іпотеки недійсним та виключення його з державного реєстру іпотек.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (далі Банк), ОСОБА_3, третьої особи - приватного нотаріуса Сарело Т.П., про визнання договору іпотеки недійсним та виключення його з державного реєстру іпотек. В обґрунтування вимог зазначав, що у 2012 році дізнався, що рішенням Старокостянтинівського районного суду по справі №2-842/11 стягнуто борг за кредитним договором №3652008/5са від 25.06.2008 року, укладеним між ВАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_6, в якому поручителем виступила його колишня дружина ОСОБА_3. В 2014 році Банк, пред'явивши до ОСОБА_3 претензію про погашення боргу у розмірі 27 тис. доларів США, попередив, що у разі неповернення поручителем боргу буде здійснено стягнення шляхом продажу АДРЕСА_1. В 2014 році він дізнався, що в день укладення кредитного договору 25 червня 2008 року Банк і ОСОБА_3 уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -Цимбалюк О.В. Провадження № 22-ц/792/836/15

Доповідач - Карпусь С.А. Категорія №19, 27

Старокостянтинівського районного нотаріального округу Сарело Т.П. (далі-приватний нотаріус Сарело Т.П.), за умовами якого ОСОБА_3 в забезпечення виконання обов'язків ОСОБА_6 за кредитним договором передала в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1. Зазначав, що вказана квартира була придбана ним та його колишньою дружиною на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.1997 року у період шлюбу та є їх спільною сумісною власністю, тому ОСОБА_3, укладаючи договір іпотеки, повинна була отримати його згоду на вчинення такого правочину. Таким правочином порушені його права як власника та права і інтереси їх спільної неповнолітньої дочки, яка постійно проживає у вказаній квартирі. З цих підстав ОСОБА_1 просив визнати недійсним договір іпотеки, що укладений 25 червня 2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_3, який посвідчений приватним нотаріусом Сарело Т.П., реєстраційний №2170 та виключити його з Державного реєстру іпотек.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки квартири АДРЕСА_1, що був укладений 25 червня 2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_3 під реєстраційним №2170 та виключено його з державного реєстру іпотек в Україні.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ "Укргазбанк" з рішенням суду не погоджується, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Суд неповно з'ясував обставини справи, не отримав жодних пояснень від приватного нотаріуса, не врахував пояснення представника банку та не дав належну оцінку наявним в матеріалах справи доказам, які свідчать про те, що правонаступником ВАТ АБ «Укргазбанк» є ПАТ АБ «Укргазбанк». Судом невірно визначено номер реєстрації договору іпотеки в Державному реєстрі іпотек. Згідно договору купівлі-продажу оспорюваної квартири покупцем значиться ОСОБА_3, реєстрація права власності проведена Старокостянтинівським БТІ за нею, технічний паспорт виданий на її ім'я, тому укладаючи договір іпотеки ОСОБА_3 була єдиним власником квартири.

В запереченні на апеляційну скаргу представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просив відхилити її доводи.

ОСОБА_1 в судове засіданні не з'явився, будучи повідомленим про розгляд справи за правилами ч.5 ст. 76 ЦПК України, третя особа приватний нотаріус Сарело Т.П. в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином оповіщеною про розгляд справи, про що свідчить рекомендоване відправлення. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст. 6 ЗУ «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Згідно ст. 578 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників.

В силу ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Такі ж положення закріплені в ч.3 ст. 368 ЦК України.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 203 цього Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив та правильно виходив з того, що ОСОБА_3 під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 26 червня 1997 року придбали у спільну власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. 7 лютого 2000 року шлюб між ними розірваний, проте розподіл квартири чи виділ частки з неї сторонами не проводився. 25 червня 2008 року ОСОБА_3 в забезпечення виконання вимог, які випливають з кредитного договору №3652008/5са, укладеного 25 червня 2008 року між її чоловіком ОСОБА_6 та ВАТ АБ «Укргазбанк», за договором іпотеки, посвідченим 25 червня 2008 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Сарело Т.П., передала Банку в іпотеку зазначену квартиру. Для укладення та посвідчення даного договору іпотеки необхідно було надати згоду іншого співвласника ОСОБА_1. Оскільки така згода в матеріалах справи відсутня, ні Банком, ні приватним нотаріусом така не представлена до суду і цієї обставини Банк не заперечував, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що укладений договір іпотеки з підстав, передбачених ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст. 65 СК України як такий, що укладений з порушенням вимог закону, підлягає визнанню недійсним та виключенню з Єдиного реєстру іпотек.

Такі висновки суду ґрунтуються на законі та підтверджуються матеріалами справи, в тому числі кредитним договором № 3652008/5са, укладеним 25 червня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого з 02.06.2014 року є публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_6, згідно з яким Банк надав позичальнику кредитні кошті в сумі 25000 доларів США під 13,8 % річних зі строком повернення по 24 червня 2013 року; договором іпотеки, укладеним 25 червня 2008 року між Банком та ОСОБА_3, за яким остання передала Банку в забезпечення виконання вимог кредитного договору квартиру АДРЕСА_1, посвідченим приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Сарело Т.П., реєстровий № 2169; копіями документів щодо укладення вказаних договорів, наданих Банком (а.с. 35-40), в яких відсутня письмова згода позивача, як співвласника, на передачу цієї квартири в іпотеку, копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 24 серпня 1996 року, правильність запису в якому підтверджена повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції від 27.01.2015 року, копією свідоцтва про розірвання шлюбу між ними від 16 серпня 2000 року, технічним паспортом на квартиру та договором купівлі-продажу квартири, посвідченим державним нотаріусом 26 червня 1997 року, реєстровий номер 2-2086; повідомленням Старокостянтинівського РС УДМС України в Хмельницькій області від 23.01.2015 року.

До спірних правовідносин судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що квартира є приватною власністю ОСОБА_3 спростовуються дослідженими матеріалами справи, зокрема, договором купівлі-продажу квартири, укладеним 26 червня 1997 року між ОСОБА_9, ОСОБА_10, їх неповнолітніми дітьми та ОСОБА_3 про придбання останньою квартири АДРЕСА_1 та копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу 24 серпня 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 актовий запис №180, тобто ще до укладення договору купівлі-продажу. В силу ч.2 ст. 60 СК України набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя.

З цих підстав є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд не вислухав пояснення третьої особи - приватного нотаріуса щодо обставин укладення договору іпотеки і перевірки належності спірної квартири відповідачці. Ця особа належним чином була повідомлена про розгляд справи на 19.12.2014 р., 20.01.2015 р.,03.02.2015 р., 16 та 25 лютого 2015 року і не скористалась можливістю дати свої пояснення щодо цих обставин.

Не спростовують висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги, в тому числі посилання на неправильне зазначення в рішенні суду назви Банку та реєстраційного номеру вчиненої нотаріальної дії, оскільки такі не впливають на законність та обґрунтованість прийнятого судового рішення. Судом до участі в справі був залучений належний відповідач ПАТ АБ «Укргазбанк», яке є правонаступником ВАТ АБ «Укргазбанк». Оспорюваний договір іпотеки був укладений 25 червня 2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ АБ «Укргазбанк», яке й зазначено іпотекодержателем в Державному реєстрі іпотек.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.Г

Головуюча /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А.Карпусь