УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 05 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області (далі - УПФУ у Тульчинському районі Вінницької області) про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що він у період з 1983 року до 1996 року працював на території зони посиленого радіологічного контролю 4, що дає йому право на вихід на пенсію на пільгових умовах відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 05 лютого 2015 року, встановлено факт, що ОСОБА_4 працював у смт Шпикові з 08 червня 1983 року до 14 травня 1996 року і його робоче місце на посаді завідуючого виробництвом кафе «Печера» і Шпиківського комбінату громадського харчування знаходилось у смт Шпикові, вул. Ліпіна, 4.

У касаційній скарзі УПФУ у Тульчинському районі Вінницької області просить судові рішення першої та апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що в ході судового розгляду було встановлено період роботи ОСОБА_4 на посаді завідуючого виробництвом кафе «Печера» та Шпиківського комбінату громадського харчування з 08 червня 1983 року; з 01 листопада 1985 року його було переведено на посаду техніка всіх професій Шпиківського комбінату громадського харчування, а з 06 січня 1986 року його знову було переведено на посаду завідуючого виробництвом, де він працював до 14 травня 1996 року. Дані фактичні обставини підтверджуються довідкою Тульчинського районного споживчого товариства від 11 грудня 2014 року № 184, записами в трудовій книжці заявника (а.с. 7-8, 10).

Згідно довідки виконавчого комітету Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 17 грудня 2014 року (а.с. 11) адміністративне приміщення Шпиківського комбінату громадського харчування у 1986-2002 роках розташовувалося в смт Шпиків по вул. Ліпіна, № 4. Даний населений пункт постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 віднесений до 4-ої категорії зони посиленого радіоактивного забруднення. Підставою для видачі заявникові у лютому 1996 року посвідчення категорії 4, громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю (а.с. 9) стала його постійна робота з 08 червня 1983 року до 14 травня 1996 року в смт Шпикові як населеному пункті зони посиленого радіоекологічного контролю. Дане посвідчення діє на території України у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Апеляційний суд переглядаючи рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку, погодився з висновками суду першої інстанції щодо доведеності заявником вимог, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Доводи касаційної скарги щодо територіального знаходження фактичного місця роботи ОСОБА_4 поза зоною посиленого радіоекологічного контролю, УПФУ у Тульчинському районі Вінницької області жодним чином не підтверджені, матеріали справи не містять даних про неналежність доказів, наданих заявником ОСОБА_4 в ході розгляду справи.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2014 року та ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 05 лютого 2015 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області відхилити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 05 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова