У х в а л а

іменем україни

08 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

Ізмайлової Т.Л.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального Дніпропетровської області ОСОБА_6, ОСОБА_7, про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, визнання договору дарування квартири удаваним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, визнання договору дарування квартири удаваним.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що 12 листопада 1977 року між ним та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають четверо повнолітніх дітей. У жовтні 2013 року за ініціативою ОСОБА_3 було припинено сімейні відносини та з того часу вони проживають окремо. Під час шлюбу сторонами нажито спільне майно, яке реєструвалося одноособово за ОСОБА_3 і вона не бажає добровільно провести поділ майна. До складу майна входить нерухоме майно: домоволодіння по АДРЕСА_3, яке було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 30 березня 1998 року; квартира АДРЕСА_1, яка була подарована ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 21 лютого 2006 року; квартира АДРЕСА_2, яка була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 15 травня 2013 року. Вважав, що між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 21 лютого 2006 року було укладено договір купівлі-продажу, а не дарування, оскільки між сторонами було досягнуто домовленість про продаж квартири за 11 000 доларів США. Відповідно до розписки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 отримали від ОСОБА_3 500 доларів США завдатку за продаж цієї квартири. Також було досягнуто домовленості про те, що залишок коштів буде передано після оформлення договору купівлі-продажу квартири. Грошові кошти в розмірі 10 500 доларів США було передано під час оформлення нотаріального договору. Проте, що нотаріально було укладено договір дарування, а не договір купівлі-продажу йому стало відомо лише, коли ОСОБА_3 почала відмовлятися від добровільного поділу майна, тому просив суд поділити майно, що є у спільній сумісній власності в рівних частках між ним та ОСОБА_3, визнати за ним та ОСОБА_3 по 1/2 частині за кожним, право власності на: домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3; квартири АДРЕСА_2; визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 21 лютого 2006 року між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 удаваним та визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині за кожним на квартиру АДРЕСА_1.

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

На обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що за час шлюбу з ОСОБА_2 було придбано рухоме майно: автомобіль «LADA 111», 2009 року випуску, вартістю 67 170 грн; душова кабіна «ОRІОN 2» вартістю 4 199 грн, меблі Економ (умивальник з тумбою і змішувачем) вартістю 1 394 грн 07 коп.; пенал Економ для ванної кімнати вартістю 1 229 грн, матрац ортопедичний (1.9x1.4) вартістю 1 300 грн, меблева стінка для вітальні (6 метрів) вартістю 2 000 грн, шафа книжкова 2.3x0.9x0.4 вартістю 1 300 грн, шафа-купе 2,7х0.6х2.5 вартістю 5 000 грн, кухонні меблі (6 виробів) вартістю 1 500 грн, шафа-купе прихожа (1.3x2.5x0.5 м) 1 300 грн, стіл обідній для вітальні вартістю 1 300 грн, телевізор «Soni» (діагональ 21) и DVD вартістю 2 800 грн; телевізор жидко-кристалічний «Samsung» вартістю 2 400 грн, ноутбук «Samsung» вартістю 4 600 грн, ноутбук «Samsung» вартістю 4 000 грн, ксерокс «Вгоther» вартістю 2 400 грн, персональний комп'ютер (в комплекті) 4 000 грн, електропіаніно «Yamaha» вартістю 1 500 грн, килимові доріжки (9 м ширина 1,2 м) вартістю 1 200 грн, газова плита «Агdо» 60x60 см (нерж.) вартістю 4 000 грн, посудомийна машина «Веко» на 9 комплектів вартістю 2 700 грн, морозильна камера «Кристал» вартістю 2 687 грн , холодильник «Snaiga» (2 камери, 2 м) вартістю 3 400 грн, пральна машина «WhirlрооІ» вартістю 3 800 грн, палатка (турист, кемпінг на 4 особи) вартістю 2 200 грн, прибор для лікування імпотенції з препаратами вартістю 2 400 грн, дзеркало в дерев'яній рамі 0,8x0,9 вартістю 280 грн, стіл комп'ютерний вартістю 500 грн, полиця (книжкова, навісна) вартістю 320 грн, килим 2x1,5 (настінний) вартістю 300 грн, килим 1,8x2,2 (настінний) вартістю 320 грн, полиця кутова навісна 0,8x0,8x0,3 вартістю 350 грн, мікрохвильова піч вартістю 700 грн, блендер з насадками вартістю 500 грн, стіл кухонний розкладний (світлий дуб) вартістю 400 грн, комод (світлий дуб) вартістю 900 грн, стіл турист розкладний, метал 0,6x1,2 вартістю 700 грн, тумба для взуття 1,2x0,8x0,25 вартістю 350 грн, газовий опалювальний котел Турбо (2-х контурний) вартістю 6 000 грн, батареї опалювальні к-22-500-800 вартістю 2 200 грн, мотор для човна «Susuki DТ30RS № 210641» вартістю 30 640 грн, дверне полотно 0,8x2,0 (сосна) вартістю 789 грн 80 коп., стійка дверної коробки, пороги вартістю 236 грн 30 коп., комплект андулін зелений листовий комплект для даху вартістю 7 840 грн, ізоляція тепло покрівля вартістю 812 грн 70 коп., плита ОСБ-3, 2,5x1,25x0,01 25 шт. вартістю 2 720 грн, компакт-1 (кришка) вартістю 1 259 грн; крепежний матеріал вартістю 2 147 грн, стелаж метал з кутків 0,8x0,4x2,2 (в гаражі) вартістю 1 200 грн; сушилка для рушників нерж. вартістю 800 грн; телефон мобільний «Nokiа» вартістю 700 грн, яке залишилось у ОСОБА_2

ОСОБА_3 зазначала, що пропонувала ОСОБА_2 вирішити питання про поділ майна в добровільному порядку, проте згоди досягнуто не було. За час шлюбу також було придбано обладнання для магазину «Тандем» на загальну суму 89 756 грн. ОСОБА_3 зауважила, що дозволу на дарування спірного авт <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2100/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>омобіля «LADA» сину, вона не надавала, тому просила суд в порядку розподілу майна виділити їй в натурі: легковий автомобіль «LADA 111», 2009 року випуску; холодильник «SNAIGA» вартістю 5 000 грн; принтер-сканер «BROTHER» вартістю 2 400 грн; ноутбук «SAMSUNG» 4 000 грн; телевізор «SAMSUNG» вартісю 2 400 грн; шафу (книжкову) вартістю 1 300 грн; електропіаніно «YAMAHA» вартістю 1 500 грн; блендер з насадка <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_278/ed_2014_10_14/pravo1/T022947.html?pravo=1>ми вартістю 500 грн; поличку (навісну) вартістю 320 грн; намет туристичний вартістю 2 200 грн; стіл розкладний металевий туристичний вартістю 700 грн; комод (світлий дуб) вартістю 900 грн; стелаж металевий вартістю 1 200 грн; поличку кутову вартістю 350 грн; мобільний телефон «NOKIA» вартістю 700 грн; сплатити грошову компенсацію в розмірі 64 710 грн; у разі відсутності виділеного майна повністю або частково стягнути з ОСОБА_2 його вартість на її користь; визнати договір дарування автомобіля, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 недійсним.

Рішенням Верхньдніпровського <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_308/ed_2014_10_14/pravo1/T022947.html?pravo=1> районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. У порядку поділу майна подружжя поділено майно, що є спільною сумісною власністю, а саме: домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_3: визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого по вул. Чайковського, 31 в м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської облас <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_312/ed_2014_10_14/pravo1/T022947.html?pravo=1>ті; визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3. В іншій частині позову відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. У порядку поділу майна виділено ОСОБА_3 в натурі: холодильник «SNAIGA»; принтер-сканер «BROTHER»; ноутбук «SAMSUNG»; телевізор «SAMSUNG»; шафу (книжну); електропіаніно «YAMAHA»; блендер з насадками; поличку (навісну); намет туристичний; стіл розкладний металевий туристичний; комод (світлий дуб); стелаж металевий; поличку кутову; мобільний телефон «NOKIA». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію половини вартості автомобіля «LADA 111», 2009 року випуску, 33 585 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2007_12_21/pravo1/VS07651.html?pravo=1> <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2007_12_21/pravo1/VS07651.html?pravo=1>

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року виправлено описку в рішенні суду.

Додатковим рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2015 року визнано недійсним договір відчуження автомобіля «ВАЗ 211140», 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, № куз. ХТА 2111 НОМЕР_2, від 03 грудня 2013 року.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, визнання договору дарування квартири удаваним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя скасовано частково в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2, скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та виділу в натурі ОСОБА_3 майна: принтер-сканер «BROTHER»; ноутбук «SAMSUNG»; телевізор «SAMSUNG»; електропіаніно «YAMAHA»; стіл розкладний металевий туристичний; комод (світлий дуб); стелаж металевий; мобільний телефон «NOKIA», та скасовано в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію половини вартості автомобіля «LADA 111», 2009 року випуску, 33 585 грн.

У порядку поділу майна подружжя поділено майно, що є спільною сумісною власністю, а саме квартиру: АДРЕСА_2, та автомобіль «ВАЗ 211140», 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_3.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 загальною площею 47,8 кв. м, житловою площею 26,8 кв. м.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля «ВАЗ 211140», 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_3.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 47,8 кв. м, житловою площею 26,8 кв. м.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля «ВАЗ 211140», 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_3.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та виділу їй в натурі: принтер-сканер «BROTHER»; ноутбук «SAMSUNG»; телевізор «SAMSUNG»; електропіаніно «YAMAHA»; стіл розкладний металевий туристичний; комод (світлий дуб); стелаж металевий; мобільний телефон «NOKIA», - відмовлено. В іншій частині рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року та додаткове рішення від 26 січня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення про задоволення його позовних вимог та відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи як первісні, так і зустрічні позовні вимоги, суд апеляційної інстанції правильно керувався положеннями ст. ст. 57, 60, 69, 70 СК України, ст. ст. 235, 717 ЦК України, на підставі поданих сторонами доказів, встановивши обставини справи, здійснюючи поділ майна, яке належить сторонам, та відмовляючи у задоволенні позову про поділ майна, яке є особистою власністю одного з подружжя, по суті дійшов правильних висновків про його розподіл у визначений ним спосіб.

З огляду на викладене, враховуючи встановленні судом апеляційної інстанції обставини, оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, тому підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Т.Л. Ізмайлова

В.О. Кузнєцов