Провадження № 2/522/7293/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі - Шевчик В.І.,

розглянувши в судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.06.2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 20.11.2010 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Станом на теперішній час їх сім'я фактично не існує, у зв'язку з чим він подав позов. Дитина проживає разом з відповідачкою.

В судове засідання 27.08.2015 року не з'явився позивач але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з'явилась, але 30.06.2015 року надала заяву про визнання позову (згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України), про розгляд справи за її відсутності та просить встановити місце проживання дитини разом із нею.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (надалі сторони) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1880 (а.с.4).

Від шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3, 15.01.2014 народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 30.01.2014 року, актовий запис № 919 (а.с.12) та який проживає з матір'ю.

Як вбачається з позову, сторони разом не проживають з січня 2015 року.

На час розгляду справи майнові вимоги будь кого з сторін, суду не пред'явлені.

Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між сторонами носить формальний характер і тому підлягає розірванню.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з відповідачкою, тобто його матір'ю.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини. Яка не досягла десяти років , визначається за згодою батьків.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 161 СК, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Судом встановлено, що позивач з січня 2015р. проживає окремо від дитини.

Тому суд вважає за можливе визначити місце проживання дитини разом з матір'ю

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60, 61,64, 88 ч.3, 169 , 197, 208-209, 212-215, 218, 367 п.1 ч.1 ЦПК України; ст.ст.. 79-81, 104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 113, , 161, 162, СК України, Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1, актовий запис № 1880 - розірвати.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати разом з його матір'ю ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

27.08.2015