Справа № 127/1215/15-ц
Провадження 2/127/1655/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності, припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

позов мотивований тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1995 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення №20 від 26.01.1995 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Відповідач в спірній квартирі не проживає з 2004 року, нею не користується, не сплачує комунальних платежів, не приймає участі у обслуговуванні та ремонті. З 17.09.2004 р. ОСОБА_4 зареєстрована та проживає із своєю сім'єю в АДРЕСА_7. Лише позивачі проживають у спірній квартирі, користуються нею та несуть всі необхідні витрати по утриманню даної квартири. Спільне володіння та користування квартирою разом з відповідачем неможливо, оскільки квартира розташована на восьмому поверсі дев`ятиповерхового будинку, має загальну площу 62,1 кв.м., житлову площу 37,1 кв.м., а кухня, коридор, ванна, туалет, знаходяться в спільному користуванні. Частки кожного із співвласників не визначені, проте мають становити по ? відповідно до ч. 2 ст. 371 ЦК України. За таких обставин частка відповідача є незначною, виділена в натурі бути не може, оскільки дана квартира взагалі є неподільною, і спільно користуватись квартирою неможливо, тому позивачі бажають припинити право власності відповідача на її частку. Таке припинення не завдасть шкоди її інтересам, оскільки ОСОБА_4 має інше постійне житло. У разі припинення права відповідача на ? частку, частка кожного із позивачів збільшиться до 1/3. Просили визначити ідеальні частки на спірну квартиру - по ? за кожним із співвласників; припинити право власності відповідача на належну їй ? частку та визнати за позивачами право власності по 1/3 частці у справі спільної власності на спірну квартиру.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 позов підтримали за викладених обставин, просили позов задоволити. Суду пояснили, що їм та відповідачу на праві спільної сумісної власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1. Оскільки частки у праві власності визначені не були, із врахуванням, що розмір цих часток має бути рівним між співвласниками, просили визначити розмір часток ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 - по ? частці за кожним співвласником. Оскільки відповідачка має свою сім`ю, не проживає у квартирі, не цікавиться житлом, категорично відмовляється допомагати в проведенні ремонту і через це між ними постійно виникають конфлікти, спільно проживати в одній квартирі вони не можуть, просили припинити право власності ОСОБА_4 на ? частку квартири АДРЕСА_1, а за ними визнати право власності по 1/3 частці у квартирі АДРЕСА_1. В судовому засіданні підтвердили, що квартира була оцінена спеціалістом в 300 000 грн., тому вони сплатили ОСОБА_4 за її частку 75 000 грн. з метою уникнення конфліктів.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позов визнала, просила його задоволити. Пояснила, що вона із сім`єю проживає в квартирі, що належить чоловіку, зареєстрована в ній, тому житлом забезпечена. ЇЇ частка у спірній квартирі є дуже незначною, тому у разі припинення права власності на належну частку, її житлові права і права членів її сім`ї порушені не будуть. Спільно користуватись цим житлом із ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 неможливо, оскільки у кожного свої інтереси, потреби і звички, житлової площі не достатньо для вселення із сім`єю, тому припинення права не завдасть істотної шкоди. Крім того, вона отримала грошову компенсацію від батька в сумі 75 000 грн., про що написала розписку.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1995 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення №20 від 26.01.1995 року, квартира АДРЕСА_1 загальною площею 62,1 кв.м. належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 7). Право власності 08.02.1995 року було зареєстровано в ВООБТІ (зворот а.с. 7).

Із витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 09.02.2015 року вбачається, що відомостей про заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 немає (а.с. 18-20).

Згідно ст. 372 ч. 2 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у праві спільної сумісної власності, вважається, що частки співвласника є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Тобто, розмір часток ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 становить по ? частці у кожного співвласника.

Із довідки, виданої ТОВ «ЖЕО» 20.01.2015 року №251 вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 проживають та зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, 1979 р.н (а.с. 10).

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11) зареєстрована та постійно проживає із чоловіком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 в квартирі АДРЕСА_1, особовий рахунок відкритий на ОСОБА_6, що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕО» від 20.01.2015 р. (а.с. 12).

Згідно технічного паспорту (а.с. 8-9), виготовленого 28.12.1994 р. ВООБТІ, квартира АДРЕСА_1 розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового будинку, складається з трьох окремих кімнат, житловою площею 37,4 кв.м. (9,2 кв.м., 16,7 кв.м., 11,5 кв.м.), кухні 8,2 кв.м., ванної 2,6 кв.м., вбиральні1,2 кв.м., коридору 10,7 кв.м., вбудованої шафи 1,2 кв.м., балкону 0,8 кв.м., загальна площа квартири 62,1 кв.м. Даний будинок обладнаний водопроводом, каналізацією, газопостачанням, центральним опаленням, електроосвітленням, телефонною мережею, радіотрансляційною мережею, сміттєпроводом, ліфтами.

Орієнтовна вартість цієї квартири становить 300 000 грн., що підтверджено довідкою ТОВ «Флореаль плюс» (агентство нерухомості «Флореаль») від 20.01.2015 року №02 (а.с. 13).

Сторони погодились із такою вартістю, тому дана обставина не підлягає доказуванню в силу ст. 61 ЦПК України.

Враховуючи технічні характеристики квартири, її місцезнаходження, суд прийшов до висновку, що виділити в натурі співвласникам по 1/4 частці квартири неможливо через неможливість виділення ізольованих житлових приміщень, підсобних приміщень (кухні, ванни, вбиральні, балкона, внутрішньоквартирного коридору, вбудованої шафи) з облаштуванням окремими входами. Враховуючи загальну площу квартири - 62,1 кв.м. та планування трьохкімнатної квартири, у якій кожна окрема кімната зайнята одним із позивачів, встановити порядок користування між чотирма співвласниками також неможливо.

Крім того, позивачі і відповідач визнали, що між ними існують конфлікти і суперечки з приводу володіння і користування житлом, оплати комунальних послуг, проведення необхідних ремонтних робіт, тому спільне користування цим житлом також є неможливим. Суд вважає такі доводи обґрунтованими.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Зі змісту зазначеної норми випливає, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пп. 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України випадку, але лише в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Враховуючи пояснення сторін у справі та досліджені докази про неможливість спільного користування квартирою і її реальний поділ між співвласниками, враховуючи обставини справи та особливості об`єкта, який є спільним неподільним майном, враховуючи те, що дійсна ринкова вартість квартири становить 300 000 грн. і за домовленістю позивачі сплатили відповідачу компенсацію ? частки в сумі 75 000 грн., дану суму ОСОБА_4 фактично отримала, про що надала розписку, суд прийшов до висновку, що право власності відповідача на ? частку в спільній квартирі АДРЕСА_1 слід припинити.

Таке припинення права з отриманням грошової компенсації є способом реалізації свого права і не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника ОСОБА_4 та членам її сім`ї, про що підтвердила відповідач в судовому засіданні.

В зв`язку з припиненням частки ОСОБА_4 за позивачами слід визнати право власності в цілому на дану квартиру - по 1/3 частці відповідно до ст.ст. 328, 372 ЦК України.

При ухваленні даного рішення суд враховує правові позиції, висловлені Верховним Судом України за результатами розгляду справ про припинення права особи на частку у майні.

Судові витрати в сумі 3243,60 грн. слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки даний судовий збір був сплачений при подачі до суду одним з позивачів (а.с. 1-4).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 365, 372 ЦК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 212, 214, 215ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визначити розмір часток ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 - по ? частці за кожним співвласником.

Припинити право власності ОСОБА_4 на ? частку квартири АДРЕСА_1, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради 26.01.1995 року згідно рішення №20.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності по 1/3 частці у квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: