АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Черненкової Л.А., Петешенкової М.Ю., при секретареві Яловій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 21 листопада 2014 року за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Індустріального райсуду м.Дніпропетровськ від 21.11.2014р. відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ ПРИВАТБАНК до ПАТ Акцент-Банк, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПРИВАТБАНК просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

12.02.2004р. між ЗАТ КБ ПриватБанк (правонаступник: ПАТ КБ ПРИВАТБАНК) та ОСОБА_3 укладено договір, за умовами якого остання отримала на споживчі цілі кредит у сумі 5000грн. на термін 12 місяців по 12.02.2005р. включно зі сплатою 0,1% відсотків на суму залишку заборгованості із щомісячним погашенням заборгованості сумою не менше 504грн. Кредитні зобовязання забезпечені заставою майна ОСОБА_3, а саме, компютером, холодильником, телевізором та відеомагнітофоном (а.с.7).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 4.04.2005р. за позовом ЗАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_3 встановлено, що жодних дій по погашенню кредитних сум відповідачкою не було вчинено. У звязку з цим судом ухвалено звернути стягнення на заставлене нею майно: компютер, холодильник, телевізор та відеомагнітофон на погашення кредитної заборгованості за договором від 12.02.2004р. у сумі 7002,48грн., з яких 4969,17грн. заборгованість за кредитом, 1878,74 заборгованості за відсотками та 154,57грн. пені (а.с.51).

20.10.2010р. між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та ПАТ Акцент-Банк укладено договір поруки з розміром відповідальності останнього за виконання ОСОБА_3 кредитних зобовязань у розмірі 10000грн. (а.с.5,6). Посилаючись на невиконання ОСОБА_3 зобовязань за договором та існування станом на 26.04.2013р. кредитної заборгованості, банк 27.05.2013р. звернувся до суду з позовом про її стягнення у розмірі 77790,15грн., у тому числі, 4969,17грн. заборгованості за кредитом, 16449,11грн. заборгованості за відсотками, 56371,87грн. пені (а.с.2-4). Під час розгляду справи представником ОСОБА_3 заявлено про застосування строку позовної давності (а.с.63,64).

Враховуючи встановлені обставини про сплив позовної давності, суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до вимог ст.ст. 256,257,267,1048,1054 ЦК України ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову банку.

Твердження ПАТ КБ ПРИВАТБАНК в апеляційній скарзі про неправильність судового рішення безпідставні та суперечать дійсним обставинам справи, які підтверджують факт пропуску банком строку позовної давності. Посилання банку в апеляційній скарзі на те, що дія договору продовжується до повного виконання зобовязань не можуть бути прийняті до уваги. Відповідно до положень ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За положеннями ч.2,3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову, а після переривання перебіг позовної давності починається заново. Договором від 12.02.2004р. передбачено погашення кредитної заборгованості щомісячними платежами. За наявними у матеріалах справи відомостями ОСОБА_3 погашення кредитної заборгованості не здійснювала, у звязку з чим за предявленим банком позовом 4.04.2005р. ухвалено судове рішення про її погашення. Банк достовірно знав про порушення свого права, проте до суду звернувся лише у жовтні 2014 року, пропустивши передбачений законом трирічний строк, у межах якого мав звернутись з вимогою про захист свого порушеного права. Відповідно до положень ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, його висновки не спростовані доводами апеляційної скарги, а тому скасуванню воно не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_4

ОСОБА_5