Справа №482/1925/14-ц 10.02.2015 10.02.2015 10.02.2015
Провадження №22-ц/784/393/15
Справа № 22-ц/784/393/15 Головуючий першої інстанції: Ітрін М.В.
Категорія: 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: Коломієць В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Довжук Т.С., Шолох З.Л.,

при секретарі Романенко Ю.О.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2014 року ПАТ КБ «Надра» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що 18 лютого 2008 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступник якого є ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 04/АК8/2008-980, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 35 000 грн. 00 коп. на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 17 лютого 2009 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 18 лютого 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 умов договору станом на 14 липня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 67661грн.00коп., яка складається з: основного боргу в розмірі 29659 грн.85коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 22300грн.02коп.; пені в розмірі 7221 грн. 99 коп.; штрафу в розмірі 3500 грн.; інфляційні витрати в розмірі 4973 грн. 13 коп..

Посилаючись на викладене, ПАТ КБ «Надра» просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану заборгованість.

Відповідачі заявлені вимоги не визнали та просили в їх задоволенні відмовити в зв'язку з пропуском ПАТ КБ «Надра» строку позовної давності.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Надра», посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило його скасувати та ухвалити нове, про задоволення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що 18 лютого 2007 року між ВАТ КБ «Надра» (яке згодом було перейменовано на ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 04/АК8/2008-980, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 35 000 грн. 00 коп. на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 17 лютого 2009 року включно. Пунктом 4.1.1. цього договору визначено, що повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється згідно з відповідним Графіком, що є невід'ємною частиною цього договору (а.с.6-7, 9).

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договом № 04/АК8/2008-980 від 18 лютого 2008 року в цей же день між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, за умовами якого остання як поручитель зобов'язалась нести солідарну відповідальність по всім зобов'язанням ОСОБА_3, що випливають з основного договору (а.с.8).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 14 липня 2014 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становить 67661грн.00коп., яка складається з: основного боргу в розмірі 29659 грн.85коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 22300грн.02коп.; пені в розмірі 7221 грн. 99 коп.; штрафу в розмірі 3500 грн.; інфляційні витрати в розмірі 4973 грн. 13 коп.

Суму боргу відповідачі не оспорювали.

Встановлені судом обставини свідчать про порушення відповідно до положень ст.ст. 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України прав позивача в зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором.

Разом з тим, згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

У кредитному договорі, що був укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3, строк виконання зобов'язання чітко визначений: строк сплати щомісячних платежів - згідно з відповідним Графіком погашення кредиту (а.с.9); строк повного погашення кредиту - 17 лютого 2009 року.

Таким чином, аналізуючи умови укладеного сторонами договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що перебіг строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, який співпадає з кінцевим строком дії платіжної картки.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що порушення ОСОБА_3 обсягу та строків сплати періодичних платежів почалось з 18 березня 2008 року, останній платіж на погашення кредитної заборгованоситі був ним сплачений 17 листопада 2010 року (а.с. 12

Враховуючи викладені обставини та вимоги закону, перебіг позовної давності за вимогами ПАТ КБ «Надра» починається з 18 листопада 2010 року.

Банк звернувся до суду з позовом 12 листопада 2014 року.

За такого, судом правильно встановлено, що ПАТ КБ «Надра», звертаючись до суду з даним позовом, пропустив без поважних причин позовну давність тривалістю у три роки, установлену ст.257 ЦК України, про застосування якої відповідачами було заявлено, що згідно з ч.4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови у позові.

На існування обставин, які б свідчили про поважність пропуску Банком строку позовної давності, ПАТ КБ «Надра» не посилалось.

З огляду на викладене немає підстав вважати обґрунтованими доводи апелянта про те, що строк позовної давності Банком не пропушений.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, заявлених до ОСОБА_3, за пропуском строку позовної давності.

Згідно роз'яснень, викладених у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до належного виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконання Поручителем своїх зобов'язань за договором поруки (п. 5.3. договору поруки).

Проте, така умова договору поруки не може вважатися встановленим сторонами строком припинення поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21 травня 2012 р. у справах № 6-68цс11, №6-48 цс11, від 18 липня 2012р. у справі № 6-78цс12.

Враховуючи, що укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 кредитним договором кінцевий термін повернення кредиту зазначено 17 лютого 2009 року включно, то право вимоги до поручителя про виконання порушеного боржником зобов'язання щодо повернення кредиту виникло, починаючи з 18 лютого 2009 року, та діяло протягом наступних шести місяців.

Оскільки ПАТ КБ «Надра» у зазначений строк не пред'явив вимогу до ОСОБА_4 про виконання зобов'язання, відповідно до положень с.4 ст. 559 ЦК України зобов'язання за укладеним ними договором поруки припинилися.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 17 вересня 20142 р. у справах № 6-6цс14, №6-53 цс14, строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки, тобто, строк існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України в частині підстави відмови у задоволенні позовних вимог, заявлених до ОСОБА_4, підлягає зміні, із зазначенням про відмову у задоволенні даних позовних вимог не за пропуском строку позовної давності, а за їх безпідставністю.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року в частині підстави відмови у задоволенні позовних вимог, заявлених до ОСОБА_4 - змінити.

Відмовити у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості за їх безпідставністю.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді