АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6052/15 Справа № 183/5896/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
06 серпня 2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 рік серпень 06 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Новомосковської міської ради про визначення частки в спільній частковій власності,

-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спадковому майні, посилаючись на те, що 21 жовтня 2000 року між нею та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб, про що відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Новомосковської міської ради депутатів Дніпропетровської області в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 302 та видано свідоцтво про одруження серії I-КИ № 108579 та від шлюбу з яким 08.09.2001 року народилася донька ОСОБА_6.

За час шлюбу з ОСОБА_5 позивачка побудувала 1/2 частину квартири № 89, що розташована в будинку № 50 по вулиці Радянській в м. Новомосковську, про що свідчить свідоцтво про право власності серії САА № 144524 від 28.11.2007 року, видане виконавчим комітетом Новомосковської міської ради ОСОБА_5.

21 вересня 2011 року ОСОБА_5 помер.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина. Коло спадкоємців позивачці не відомо, але спадкоємцями першої черги за законом є вона, неповнолітня донька ОСОБА_6 та батьки спадкодавця : ОСОБА_3 і ОСОБА_2.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що придбане в період шлюбу майно відповідно до положень статей 69, 70 СК України належить до спільної сумісної власності подружжя і на поділ якого вона має право та яке бажає виключити зі складу спадщини, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

В уточнюючому позові просила визнати за нею право приватної спільної часткової власності на 1/4 частку квартири № 89, що розташована за адресою : м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, вулиця Радянська, будинок № 50.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року за ОСОБА_4 визнано право спільної часткової власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи та порушення норм процесуального права, просили рішення суду скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з послідуючим ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 щодо визнання за нею права власності на 1/4 частину спірної квартири, суд першої інстанції виходив з того, що 1/2 частина зазначеної квартири, у відповідності до положень ст. 69 СК України, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, в порушення норм матеріального права та зібраних доказів по справі, з матеріалів якої вбачається, що підставою для звернення позивачки з позовом до суду про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя, є її бажання виключити це майно зі складу спадщини, про що вона зазначена як в первинному, так і в уточнюючому позові.

В той же час, відповідно до положень статті 1279 ЦК України питання про виділ такого майна вирішується не в порядку статей 69, 70 СК України, а в порядку частини 2 статті 1279 ЦК України, яка регулює питання переважного права окремих спадкоємців на виділ їм спадкового майна в натурі, але що судом першої інстанції не було прийнято до уваги і у звязку з чим рішення суду не може залишатись в силі та підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4.

З огляду на викладене, а також на те, що у відповідності до положень Сімейного кодексу України майно яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути поділено лише між подружжям, а не між спадкоємцями, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.п.1,3,4 ст. 309, ст.ст. 313 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Новомосковської міської ради про визначення частки в спільній частковій власності відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :