Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/6710/14 Головуючий у 1-й інстанції: Мінасов В.В.
Провадження № 22-ц/778/1815/15 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В.,

Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Запорізької міської ради, Управління у справах дітей Запорізької міської ради по Жовтневому району, треті особи: Жовтневий РВ у м. Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, Міське комунальне підприємство "Основаніє", районна адміністрація по Жовтневому району Запорізької міської ради як орган опіки та піклування про поновлення реєстрації та визнання права користування жилим приміщенням, за зустрічним позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_6, треті особи: Міське комунальне підприємство "Основаніє", районна адміністрація по Жовтневому району Запорізької міської ради як орган опіки та піклування, ГУМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які діють самостійно та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виселення без надання іншого житла,-

ВСТАНОВИЛА :

В серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_5, Запорізької міської ради, Управління у справах дітей Запорізької міської ради по Жовтневому району, треті особи: Жовтневий РВ у м. Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, Міське комунальне підприємство "Основаніє", районна адміністрація по Жовтневому району Запорізької міської ради як орган опіки та піклування про поновлення реєстрації та визнання права користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначала, що з від народження, а саме з 1975 року вона зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, особовий рахунок було відкрито на ім'я її батька ОСОБА_10

З 1992 по 1994 роки вона навчалася в м. Умань Черкаської області, при цьому з реєстрації у зазначеній квартирі не знімалась.

Після повернення до м. Запоріжжя продовжувала проживати у спірній квартирі.

В січні 2014 року працівники МКП "Основаніє" склали акт про її проживання у вказаній квартирі та повідомили, що квартира належить ОСОБА_4 на підставі ордеру від 27.12.2013 року.

Зазначала, що з моменту вселення і по теперішній час спірна квартира є її єдиним місцем проживання та постійним проживанням її сина ОСОБА_6

Крім того, з моменту смерті її батька, який помер в 2012 році, МКП "Основаніє" продовжувало нарахування квартплати та комунальних послуг,а вона справно сплачувала ці рахунки, проте після того як вона дізналась, що особовий рахунок було відкрито на ім'я ОСОБА_4, вона припинила сплачувати комунальні послуги та квартплату, оскільки нарахування здійснювались на чотирьох осіб.

Враховуючи вищевикладене просила суд визнати за нею та її малолітнім сином ОСОБА_6 право користування квартирою АДРЕСА_1; поновити її реєстрацію; визнати реєстрацію місця проживання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 недійсною; визнати ордер від 27 грудня 2013 року виданий Запорізькою міською радою про вселення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 недійсним.

В жовтня 2014 року Запорізька міська рада звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_6, треті особи: МКП "Основаніє", районна адміністрація по Жовтневому району Запорізької міської ради як орган опіки та піклування, ГУМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які діють самостійно та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виселення без надання іншого житла.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що особовий рахунок на кв. АДРЕСА_1 був відкритий на ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_11 була зареєстрована в квартирі з 01.04.1975 по 23.12.1991 рік. Оскільки квартира належить Запорізькій міської раді і після смерті ОСОБА_10 звільнилася, виконкомом Запорізької міської ради вона була включена до числа службового житла ГУМВС України в Запорізької області і на підставі рішення виконкому Запорізької міської ради № 569 від 27.12.2013 року надана в якості службового житла надана ОСОБА_4 на родину з чотирьох осіб. В січні 2014 року з'ясувалося, що в спірну квартиру незаконно вселилася ОСОБА_3 з сином ОСОБА_6

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд виселити ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення; стягнути з ОСОБА_3 на користь МКП "Основаніє" судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_9, ОСОБА_5, Запорізької міської ради, Управління у справах дітей Запорізької міської ради по Жовтневому району, про поновлення реєстрації та визнання права користування жилим приміщенням відмовлено.

Зустрічний позов Запорізької міської ради до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_6, про виселення без надання іншого житла задоволено.

Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про суті її позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи особовий рахунок в квартирі АДРЕСА_1 був відкритий на ОСОБА_10, який є батьком позивачки.

Згідно з довідками МКП Основаніє від 14.01.2014 року № 2215, 2216 в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_10 був зареєстрований до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 один, інші особи за вказаною адресою не зареєстровані.

Відповідно до ст.. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Згідно з ч. І ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Рішенням виконкому Запорізької міської ради № 569 від 27.12.2013 року "Про службову житлову площу ГУМВС України в Запорізькій області" кв. АДРЕСА_1 надана в якості службового житла начальнику відділу ДАЇ ЗМУ ГУМВС ОСОБА_4

27.12.2013 року ОСОБА_4 на родину з чотирьох осіб був виданий службовий ордер.

З 31.12.2013 року в спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Частинами 1,2 ст. 64 ЖК України встановлено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст.. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

За матеріалами справи та згідно з копією паспорту, виданого ОСОБА_3 06.10.1992 року Голованівським РВУ МВС України у Кировоградській області, з 10.11.1999 по 02.09.2005 року вона була зареєстрована в с. Перегонівка Голованівського району, а з 15.11.2005 року вона зареєстрована у будинку АДРЕСА_2 (арк..с.6, 82-83).

З довідки ЦОА № 2 МКП "Основаніє" вбачається, що станом на 01.11.2014 року заборгованість за квартирою АДРЕСА_1 складає 9378,15 грн.

Суд першої інстанції правильно встановивши характер спірних правовідносин ,обґрунтовано пришов до висновку, що позивач в кв. АДРЕСА_1 не зареєстрована ,відсутні дані , що з реєстрації у спірній квартирі вона була знята незаконно, так як вона про це знала та не оскаржувала і погодилася зі зняттям з реєстрації, зареєструвавшись в 2005 році за іншою адресою.

Також по справі відсутні належні докази яки б свідчили ,що в спірну квартиру ОСОБА_11 вселилася з дотриманням встановленого порядку, за наявністю згоди наймача, і це приміщення було її постійним місцем проживання .

Ордер було видане на вільне приміщення з дотриманням вимог діючого законодавства.

Вселення позивачки в квартиру мали місце після смерті ОСОБА_10., про що МКП Основаніє 14.01.2014 року направлено попередження мешканцям квартири АДРЕСА_1 про незаконне зайняття квартири.

Згідно зі ст.. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч.З ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає..." і районний суд правомірно визначився що неповнолітній ОСОБА_6 підлягає виселенню разом з матерю.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2015 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: