У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ в складі:

суддів: Амеліна В.І., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 17 серпня 1996 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач участі у вихованні дітей не бере, матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 50% від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дітьми повноліття, а на утримання ОСОБА_3, 1997 року народження - до досягнення останньою 23 років у зв'язку з навчанням.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі Ѕ частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 6 жовтня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2015 року рішення районного суду змінено в частині часу, з якого присуджуються аліменти та визначено, що аліменти стягнуто, починаючи з 1 листопада 2014 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення апеляційного суду та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково та визначаючи розмір аліментів в частці від доходів відповідача, суд першої інстанції, з яким погодися й апеляційний суд, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року в незмінній при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін
Д.О. Остапчук В.О. Савченко