Справа № 215/8502/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Тарасенко О.В.

при секретарі - Пасько М.В.

розглянувши в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват-Плюс, дочірнього підприємства АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват-Плюс про визнання договорів недійсними, про стягнення сплачених коштів та відшкодування моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват-Плюс про визнання договору недійсним з моменту укладення договору, про стягнення сплачених коштів.

В жовтні 2014 року позивач надала змінену позовну заяву до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват-Плюс, дочірнього підприємства АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват-Плюс про визнання договорів недійсними, про стягнення сплачених коштів та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування зміненого позову вказує, що 12.03.2010 р. позивач уклала з Дочірнім підприємством АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс Договір № 001023, предметом якого є надання позивачеві консультаційних послуг щодо можливості придбання на його користь товарів широкого асортименту на умовах Договору, Додатку № 1 (Програми діяльності ПРИВАТ-ПЛЮС) та Додатку № 2 (Анкетні дані Партнера ) до нього, що укладаються (підписуються) Замовником із ТОВ Компанія ПРИВАТ-ПЛЮС . Вартість послуг, зазначених в пунктах 1.2., 1.2.1., 1.2.2. за Договором № 001023 від 12.03.2010 р. становила 9 000 грн.00 коп., які були сплачені нею сплачені на рахунок ДП АУРУМ .

12 березня 2010 року позивач уклала з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс Договір № 001023 , предметом якого є надання позивачеві послуг щодо придбання Товару, зазначеного в додатку № 2 до цієї угоди, на умовах програми діяльності Приват-Плюс, що є додатком № 1 до цієї угоди. Відповідно до Додатку № 2 Договору від 12 березня 2010 р. № 001023, позивач повинна була сплачувати щомісячний загальний платіж 685,56 грн., для придбання транспортного засобу. На рахунок ТОВ Компанія Приват Плюс позивачем було сплачено 75 571 грн. 60 коп.. Останній платіж було внесено у вересні 2013 року. Вважає, що на час укладання Договорів відповідачі не мали на те законних підстав, тому як згідно наданого Відповідачем - ТОВ Компанія Приват Плюс копії Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, ТОВ Компанія Приват Плюс лише 08.12.2011 р. було внесено до Державного реєстру фінансових установ та відповідно з цієї дати отримало статус фінансової установи. Вчиняючи правочини, на які відповідачі не мали права, вони ввели в оману позивача з відповідними наслідками, зазначеними в статті 227 ЦК України. Просить суд визнати недійсними договори укладеними між позивачем та відповідачами з моменту їх укладення, стягнути з Відповідача - ТОВ Компанія Приват Плюс : 75 571 грн.60 коп. сплачених по Договору від 12 березня 2010 р. № 001023, 919 грн.22 коп.., витрат, повязаних зі сплатою платежів, 20 000 грн. 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати 1600 грн.00 коп. ; з Відповідача - ДП АУРУМ: 9 000 грн.00коп. сплачених коштів за Договором від 12.03.2010 р. № 001023, 5 000 грн. 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати 1200 грн.00 коп..

В судове засідання позивач не зявилася, представник позивача ОСОБА_3 надала заяву про підтримку зміненої позовної заяви, розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить відмовити відповідачу - ДП АУРУМ в заяві про застосування позовної давності, у з звязку з тим, що позивачем не було пропущено строк позовної давності, а змінена позовна заява подана після того, як позивач довідалась про порушення свого права відповідачем - ДП АУРУМ.

Відповідач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват-Плюс судове засідання не зявилось, заперечень на змінену позовну заяву не надало, про день розгляду справи повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомило а.с. 202.

Відповідач дочірнє підприємство АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват-Плюс в судове засідання не зявилось, надіслало заяву про застосування позовної давності та заперечення на позовну заяву, про день розгляду справи повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомило. В запереченнях на позовну заяву відповідач - ДП АУРУМ зазначив, що вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, вважає, що вимоги ст.ст. 203,204 ЦК України під час підписання договору з позивачем ним дотримано а.с. 147. В заяві про застосування строку позовної давності ДП АУРУМ просить відмовити в позові позивачу у звязку зі спливом позовної давності а.с. 161.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи в позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 березня 2010 року між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем ДП АУРУМ було укладено Договір № 001023, предметом якого є надання позивачеві консультаційних послуг щодо можливості придбання на його користь товарів широкого асортименту на умовах Договору, Додатку № 1 (Програми діяльності ПРИВАТ-ПЛЮС) та Додатку № 2 (Анкетні дані Партнера ) до нього, що укладаються (підписуються) Замовником із ТОВ Компанія ПРИВАТ-ПЛЮС а.с. 136.

Вартість послуг, зазначених в пунктах 1.2., 1.2.1., 1.2.2. за Договором від 12.03.2010 р. № 001023 становила 9 000 грн.00 коп., які були сплачені позивачем на рахунок Відповідача ДП АУРУМ, що підтверджується квитанцією № 3011614 від 12.03.2010 р. а.с. 137.

12 березня 2010 року між позивачем - ОСОБА_1 та Відповідачем ТОВ Компанія Приват Плюс було укладено Договір № 001023, предметом якого є надання позивачеві послуг щодо придбання Товару, зазначеного в додатку № 2 до цієї угоди, на умовах програми діяльності Приват-Плюс, що є додатком № 1 до цієї угоди: транспортний засіб, вартістю 100 000 грн. 00 коп. а.с. 4-7.

Відповідно до Додатку № 2 Договору від 12 березня 2010 р. № 001023 між позивачем та ТОВ Компанія Приват Плюс, позивач повинна була сплачувати щомісячний загальний платіж 685,56 грн., для придбання транспортного засобу. На рахунок ТОВ Компанія Приват-Плюс позивачем було сплачено 75 571 грн. 60 коп. та 919 грн.22 коп., витрат, повязаних зі сплатою платежів, що підтверджується квитанціями про сплату вказаних коштів, останній платіж було внесено у вересні 2013 року а.с.8-44.

Згідно наданого Відповідачем - ТОВ Компанія Приват Плюс, копії Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК № 301, ТОВ Компанія Приват Плюс 08.12.2011 р. було внесено до Державного реєстру фінансових установ а.с. 46.

Згідно відповідей Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 22.01.2015 р. № 88/11-9, від 20.03.2015 р. № 1427/11-9 станом на 13.03.2015 р. інформація про ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват-Плюс до Державного реєстру фінансових установ не вносилась, ліцензії ОСОБА_2 не отримувало а.с. 181, 193.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 1 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг № 2664-III від 12.07.2001 р. ( Далі Закон № 2664-III) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону № 2664-III в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, під поняттям фінансова послуга розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Частиною ч. 1 статті 7 Закону України Закону № 2664-III в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що особа набуває статусу фінансової установи після внесення про неї запису до відповідного державного реєстру фінансових установ.

Відповідно до пункту 6 розділу I Положення про Державний реєстр фінансових установ, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 28.08.2003 р. № 41, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.09.2003 р. за № 797/8118, юридична особа набуває статусу фінансової установи з дати внесення відповідного запису про неї до Державного реєстру фінансових установ, з урахуванням вимог Положення про внесення інформації щодо фінансових компаній до Державного реєстру фінансових установ та встановлення вимог до облікової та реєструючої системи фінансових компаній, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 05.12.2003 р. № 152, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.12.2003 р. за № 1252/8573 .

В частині 1 статті 4 Закону № 2664-III в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, зазначено, що вважається фінансовими послугами: 1) випуск платіжних документів, платіжних карток, дорожніх чеків та/або їх обслуговування, кліринг, інші форми забезпечення розрахунків; 2) довірче управління фінансовими активами; 3) діяльність з обміну валют; 4) залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення; 5) фінансовий лізинг; 6) надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; 7) надання гарантій та поручительств; 8) переказ грошей; 9) послуги у сфері страхування та накопичувального пенсійного забезпечення; 10) торгівля цінними паперами; 11) факторинг; 12) інші операції, які відповідають критеріям, визначеним у пункті 5 частини першої статті 1 цього Закону.

Нормами статті 28 Закону України № 2664-III в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин визначено повноваження Уповноваженого органу: Уповноважений орган у межах своєї компетенції, в тому числі: п. 1 ч. 1 розробляє і затверджує нормативно-правові акти, обов'язкові до виконання центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, учасниками ринків фінансових послуг, їх об'єднаннями, контролює їх виконання; п. 2 ч. 1 здійснює реєстрацію та веде Державний реєстр фінансових установ; п. 3 ч. 1 видає фінансовим установам відповідно до законів з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг відповідні дозволи, а також ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг та затверджує умови провадження діяльності з надання фінансових послуг, здійснення яких потребує відповідної ліцензії чи дозволу, та порядок контролю за їх додержанням; ( Пункт 3 частини першої статті 28 в редакції Закону N 3201-IV ( 3201-15 ) від 15.12.2005 ) п. 6 ч. 1 дає висновки про віднесення операцій до того чи іншого виду фінансових послуг.

Тобто, перелік фінансових послуг, зазначений в частині 1 статті 4 Закону № 2664-III в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, не є вичерпним, враховуючи п. 6 ч. 1 статті 28 вищевказаного Закону, і може бути розширений Уповноваженим органом.

Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-VІ Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг (набрав чинності 8 січня 2012 року) далі Закон № 3462-VІ, внесено зміни до частини першої статті 4 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг та доповнено пунктом 11-1, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

Відповідно до ч. 4 статті 34 Закону № 3462-VІ, даний вид діяльності став підлягати обовязковому ліцензуванню.

Згідно з пунктами 3, 4 розділу VІІІ Прикінцеві положення цього Закону фінансові установи зобов'язані протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідність із вимогами цього Закону (тобто до 8 січня 2013 року), а спеціально уповноважений орган виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг зобовязаний у шестимісячний строк з дня опублікування цього Закону розробити та затвердити ліцензійні умови здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган), 9 жовтня 2012 року затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження № 1676 Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах) (далі Ліцензійні умови).

Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України видала відповідачу ТОВ Компанія Приват-Плюс свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 301 від 08.12.2011 р., для здійснення фінансової послуги: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, отже діяльність яку проводила ТОВ Компанія Приват-Плюс, підпадала під дію Закону № 2664-III) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин. Тому, відповідач ТОВ Компанія Приват-Плюс лише з 08.12.2011 р., з дати внесення до Державного реєстру фінансових установ, отримав право надавати такі фінансові послуги, як адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

Відповідно до ч. 3 статі 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачами не доведено обставини та не надано доказів щодо законності здійснення ними діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах та надання консультацій з цього питання, станом на дату укладання договорів з позивачем. Надана відповідачем - ТОВ Компанія Приват-Плюс копія свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК № 301, доводить, що ТОВ Компанія Приват Плюс лише з 08.12.2011 р., з дати внесення до Державного реєстру фінансових установ, мало право на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах

Як пояснив в судовому засіданні представник Відповідача 1, станом на жовтень 2014 р. ОСОБА_2 ліцензії на адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах - не отримувало.

Вчиняючи правочини, на які відповідачі не мали права, вони ввели в оману позивача.

Статтею 19 Закону України Про захист прав споживачів заборонена нечесна підприємницька діяльність, в тому числі будь-яка діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Нормами статті 227 ЦК України визначені правові наслідки укладення юридичною особою правочину, якого вона не мала права вчиняти: правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним; якщо юридична особа ввела другу сторону в оману щодо свого права на вчинення такого правочину, вона зобов'язана відшкодувати їй моральну шкоду, завдану таким правочином.

Тому суд вважає, що необхідно визнати недійсними з моменту укладення: договір № 001023 від 12 березня 2010 року укладений між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс та договір № 001023 від 12 березня 2010 року укладений між ОСОБА_1 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс з відповідними наслідками визнання недійсними договорів: стягнення з відповідачів на користь позивача сплачених нею коштів по договорам: 9 000 грн.00 коп. з відповідача ДП АУРУМ та 76 490 гривень 82 копійок з відповідача ТОВ Компанія Приват Плюс , відшкодування моральної шкоди, завданої такими правочинами.

Розмір моральної шкоди, який відповідачі повинні відшкодувати позивачу становить: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс повинно відшкодувати 1 000 грн. 00 коп., Дочірнє підприємство АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс - 500 грн.00 коп..

Стосовно заяви Відповідача ДП АУРУМ про застосування строків позовної давності до правовідносин між ним та позивачем, суд вважає, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позов до Відповідача ДП АУРУМ позивач предявила після того, як довідалася, що на час надання їй консультацій щодо укладання договору з відповідачем - ТОВ Компанія Приват Плюс за умовами якого відповідач - ТОВ Компанія Приват Плюс взяв на себе зобовязання щодо адміністрування фінансових активів позивача для придбання товарів у групах, відповідач - ТОВ Компанія Приват Плюс не мав на це законних підстав. Відповідач - ДП АУРУМ приховав дану інформацію від позивача, ввівши другу сторону в оману щодо права на вчинення такого правочину.

Про порушення свого права позивач дізналася лише після надання відповідачем ТОВ Компанія Приват Плюс копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи.

Тому, суд вважає, що позивачем не було пропущено строку позовної давності в частині позовних вимог до Відповідача ДП АУРУМ про визнання недійсним з моменту укладення договору № 001023 від 12 березня 2010 року укладеного між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як доказ понесених позивачем судових витрат суду надано: акти виконаних робіт, квитанції про сплату гонорару.

Суд вважає, що з відповідача ТОВ Компанія Приват Плюс на користь позивача слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1600 грн.00 коп., які складаються з: 600 грн. 00 коп. - складання позовної заяви, 200 грн. - складання зміненої позовної заяви, 480 грн. ознайомлення з матеріалами справи , 320 грн. - представництво інтересів в суді.

З відповідача ДП АУРУМ на користь позивача слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1200 грн.00 коп., які складаються з: 400 грн. - складання зміненої позовної заяви, 480 грн. - ознайомлення з матеріалами справи , 320 грн. - представництво інтересів в суді.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому слід стягнути з Дочірнього підприємства АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс на користь держави судовий збір в розмірі 764 грн.91 коп..

На підставі ст. 227 ЦК України, Закону України Про захист прав споживачів, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88,213-214, 224 - 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват-Плюс, дочірнього підприємства АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват-Плюс про визнання договорів недійсними, про стягнення сплачених коштів та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати недійсним з моменту укладення договір № 001023 від 12 березня 2010 року укладений між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс.

Визнати недійсним з моменту укладення договір № 001023 від 12 березня 2010 року укладений між ОСОБА_1 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс.

Стягнути з Дочірнього підприємства АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс, на користь ОСОБА_1 ( ІНН НОМЕР_1) 9 000 грн.00 коп. ( Девять тис. грн.. 00 коп.) сплачених коштів за договором № 001023 від 12 березня 2010 року укладеним між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 75 571 гривень 60 коп. сплачених по договору коштів та 919 гривень 22 коп. витрат, повязаних зі сплатою платежів, а всього : 76 490 гривень 82 копійок ( Сімдесят шість тис. чотириста девяносто гривень 82 коп.).

Стягнути з Дочірнього підприємства АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс, на користь ОСОБА_1 ( ІНН НОМЕР_1) 500 грн.00 коп. ( Пятьсот гривень 00 коп.) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1 000 грн. 00 коп. ( Тисячу гривень 00 коп.) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Дочірнього підприємства АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс, на користь ОСОБА_1 ( ІНН НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 1200 грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 1600 грн. 00 коп..

Стягнути з Дочірнього підприємства АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс на користь держави судовий збір в розмірі 764 грн.91 коп..

В іншій частині позову відмовити.

Копію рішення направити відповідачам ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс, Дочірньому підприємству АУРУМ ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Компанія Приват Плюс.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: