Справа № 195/300/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2015 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Скрипченко Д.М., при секретарі - Левкович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, третя особа: Томаківський районний сектор ГУДМС України в Дніпропетровській області, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі у справі, ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням та про зобов'язання Томаківського районного сектору головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстраційного обліку.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що з вересня 1975 року по червень 1999 року позивач ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3

17 червня 1999 року їхній шлюб із відповідачем відділом РАГС Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, актовий запис за № 22.

На підставі рішення Томаківського районного суду від 15 березня 2005 року за позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 визнано право спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, по 1/2 частині, кожному.

У встановленому законом порядку право спільної часткової власності було зареєстровано за ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 в обласному комунальному підприємстві «Томаківське БТІ», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.05.2005року, реєстраційний номер 6180297.

У січні 2008 року відповідач ОСОБА_3 розпорядився належною йому на праві власності 1/2 частиною домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, подарувавши її позивачу , ОСОБА_2, що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування від 24.01.2008року, зареєстрованого в реєстрі за №108.

З 25.02.2008 року ОСОБА_2 отримано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 6180297, що підтверджує її права власника на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

З лютого 2008 року, та по теперішній час, позивачі у справі, ОСОБА_1, ОСОБА_2 здійснюють реалізацію своїх прав на спільну часткову власність - вищезазначене домоволодіння, зокрема, на правах співвласника - господарюють та утримують його, здійснюють ремонти, дбають про належне утримання присадибної земельної ділянки, сплачують відповідні податки.

Відповідач ОСОБА_3 з жовтня 2008 року та по даний час, будучи зареєстрованим за

адресою: АДРЕСА_1, але за цією ж адресою не проживає. Фактичним постійним місцем проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_2, де він проживає у цивільному шлюбі із своєю співмешканкою ОСОБА_4.

Тому, вже більше шести останніх років відповідач ОСОБА_3 за адресою своєї прописки не проживає.

У добровільному порядку знятися з реєстрації житла, яке належить позивачам на праві власності, відповідач ОСОБА_3 не бажає, у зв'язку з чим позивачі змушені звернутися до суду про визнання відповідача у справі таким, що втратив право на користування жилим приміщенням , оскільки згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України, в разі тимчасової відсутності наймача, за ним зберігається жиле приміщення в межах шести місяців.

Оскільки відповідач не проживає у спірному будинку тривалий час, тобто більше шести місяців, то на підставі рішення суду він може бути визнаний таким, що втратив право користування житлом.

Позивачі у справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечував та прохав суд відмовити позивачам в задоволенні їх позову, через повну його безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Представник третьої особи - Томаківського РС ГУДМС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, але подав письмову заяву про розгляд справи без участі представника Томаківського РС ГУДМС України, при цьому вирішення заявлених вимог залишає на розсуд суду.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є односельчанами сторін у справі, у судовому засіданні підтвердили факт не проживання відповідача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 Оскільки їм відомо, що він проживав за вказаною адресою до жовтня 2008 року, а потім переїхав проживати за адресою: АДРЕСА_3, де й він проживає до цього часу у цивільному шлюбі із своєю співмешканкою ОСОБА_4.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, заслухавши сторони та покази свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.06.1999 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2

Відповідно до рішення Томаківського районного суду від 15.03.2005 року за позивачем у справі, ОСОБА_1 та відповідачем , ОСОБА_3 визнано право спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, по 1/2 частині, кожному.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.05.2005 року, реєстраційний номер 6180297 за позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3, було зареєстровано право спільної часткової власності, домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в обласному комунальному підприємстві «Томаківське БТІ».

Як вбачається з матеріалів справи, а саме договору дарування від 24.01.2008 року нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу ОСОБА_7, та зареєстрованого в реєстрі за №108, в січні 2008 року відповідач ОСОБА_3 розпорядився належною йому на праві власності 1/2 частиною домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, подарувавши ? частину житлового будинку своїй дочці, тобто, позивачу у справі, ОСОБА_2.

25.02.2008 року позивач ОСОБА_2 отримала витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 6180297, що підтверджує її права власника на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вищенаведеного позивачі у справі, ОСОБА_1, та ОСОБА_2, з лютого 2008 року, і по теперішній час, здійснюють реалізацію своїх прав на спільну часткову власність, тобто, на вищезазначене домоволодіння, зокрема, на правах співвласника - господарюють та утримують його, здійснюють ремонти, дбають про належне утримання присадибної земельної ділянки, сплачують відповідні податки.

З довідок Китайгородської сільської ради від 19.02.2015 року №№ 36/02.15, 37/02.15 вбачається, що позивачам у справі дійсно належить по ? частині приватної спільної власності на нерухоме майно - житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, а також до теперішнього часу залишається зареєстрованим за цією ж адресою ОСОБА_3, який є відповідачем у справі, та який фактично там не проживає з 2008 року.

Відповідно до свідчень свідків, відповідач ОСОБА_3 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 (без реєстрації), що також підтвердив в судовому засіданні й сам відповідач.

Відповідно до положень ст.391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» регламентовано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть.

Згідно ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки , проводиться в судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3,7,15, 60,212-215 ЦПК України, ст.ст.71,72 Житлового Кодексу України, ст.ст.319,386, ч.2 ст.405 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням , третя особа: Томаківський районний сектор ГУДМС України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в житловому будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 який належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності по ? частині кожному.

Зобов'язати Томаківський РС ГУДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: /підпис/Д. М. Скрипченко

З оригіналом згідно:

Суддя: Д.М.Скрипченко