Номер провадження: 22-ц/785/1927/15
Головуючий у першій інстанції Погрібний С. О.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.07.2010 року, -

встановила:

У березні 2010 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 861 840 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 20 047 грн., індекс інфляції за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 7 498 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 01.01.2009 року ОСОБА_3 позичив у позивача, ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 108 000 доларів США строком до 01.06.2010 року.

Якщо суму боргу перевести в грошову одиницю України - гривню, то згідно курсу валют НБУ станом на 12.03.2010 року борг відповідача складає 861 840,00 грн.

За ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Сторонами з метою забезпечення зобов'язання було укладено угоду, а саме розписку.

Між позивачем та відповідачем усно було укладено домовленість, що позивач надає ОСОБА_3 вищезазначену грошову суму, а він повертає її позивачу не пізніше 01.06.2009 р.

У строк встановлений в угоді, тобто 01.06.2009 року відповідач не виконав умови договору, а саме не повернув позивачу 861 840 грн., згідно чого 01.01.2009 року написав розписку. Але, на сьогоднішній день відповідач не повернув гроші, які взяв в борг хоч усі терміни його повернення вже давно минули. Відповідач не виконав свої зобов'язання щодо умов укладеної угоди, тому індекс інфляції за весь час прострочення становить 7 498 грн., а також три проценти річних від прострочення виконання зобов'язання становить 20 047 грн. Крім того, діями відповідача позивачу заподіяно і моральну шкоду, яку він оцінює в 50 000 грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.07.2010 року позов задоволений в повному обсязі.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в зв'язку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на те, що 01.01.2009 року позивач позичив відповідачу 861 840, 00 грн. строком до 01.06.2009 року. Між ними було встановлено усну домовленість, яка підтверджується розпискою, де зазначено, що позивач надає відповідачу грошову суму, а відповідач повертає її не пізніше 01.06.2009 року, але відповідач не повернув взяті в борг гроші, хоч усі строки повернення боргу пройшли.

Зазначену угоду можна вважати договором позики, тому згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Основна сума боргу за розпискою 01.01.2009 року становить 861 840 грн..

Оскільки відповідач не повернув суму боргу суд першої інстанції вважав можливим позов в цій частині задовольнити, стягнути з відповідача 861 840 грн., встановлений законодавством індекс інфляції за прострочення виконання зобов'язання згідно розписки від 01.01.2009 року, а саме 7 498 грн., а також 3% річних за прострочення виконання зобов'язання, а саме 20 047 грн.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції посилався на те, що згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних їй чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а також те, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

На підставі наведеного суд стягнув з відповідача на користь позивача 50 000 грн. моральної шкоди.

З зазначеним висновком колегія не погоджується.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 01.01.2009 року ОСОБА_3 позичив у позивача, ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 108 000 доларів США строком до 01.06.2010 року, свої зобов'язання не виконав, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за курсом долар до гривні відповідно до курсу НБУ на час ухвалення рішення у розмірі 861 840 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 20 047 грн., індекс інфляції за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 7 498 грн. Також позивач зазначив, що діями відповідача йому заподіяна моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Проте позивачем до матеріалів справи не надано доказів того, що 01.01.2009 року ОСОБА_3 позичив у позивача, ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 108 000 доларів США строком до 01.06.2010 року.

В матеріалах справи наявна фотокопія розписки (а.с. 7) я якій зазначено, що ОСОБА_3 винен ОСОБА_2 108 000 доларів США в рахунок автомобілів які йому перейшли у власність.

Зазначена розписка не є розпискою про отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_2 грошової суми на яку посилався позивач в позовних вимогах.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В зв'язку з відсутністю розписки на яку посилається позивач, а саме розписки від 01.01.2009 року відповідно до якою ОСОБА_3 позичив у позивача, ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 108 000 доларів США строком до 01.06.2010 року, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що за зобов'язанням пов'язаними з договорів позики не передбачено стягнення моральної шкоди, за виключенням якщо про це не зазначено в договорі позики.

На підставі наведеного рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених ОСОБА_2 позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.07.2010 року скасувати.

Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий О.А. Ступаков

Судді О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич