АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/714/2015 Головуючий в І інстанції:Лебідь І.П. Категорія: 37 Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 16 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас І.В.
Суддів:Цуканової І.В.
Склярської І.В.
При секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30 листопада 2010 року в справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Цюрупинської міської ради Цюрупинського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2010 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7, звернулись до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що їх батько ОСОБА_8 разом з мачухою ОСОБА_9, за час свого перебування у зареєстрованому шлюбі побудували будинок АДРЕСА_1 та отримали свідоцтво про право власності на нього.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер.

Після смерті якого вони прийняли спадщину, а ОСОБА_10 - мати спадкодавця відмовилася від спадщини на користь ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9. В серпні 2010 року позивачі звернулися до нотаріальної контори з проханням видати їм свідоцтва про право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті їх батька, але їм було відмовлено у зв'язку з тим, що частка майна, належна їх померлому батьку на праві спільної сумісної власності подружжя не була виділена, а виділення зазначеної частки є обов'язковим при видачі свідоцтв про право на спадщину.

На підставі зазначеного та з урахуванням уточнень зроблених в процесі розгляду справи, просили суд, визнати за ОСОБА_6права власності на 1/8 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, визнати за ОСОБА_7 права власності на 2/8 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30 листопада 2010 рокупозовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/8 частину житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями й спорудами, розташованого в АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_7право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на 2/8 частини житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями й спорудами, розташованого в АДРЕСА_1

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду як з таким, що вирішило питання про її права та обовязки, ОСОБА_5, в апеляційній скарзі зазначає, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_6, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

ОСОБА_7 у письмових запереченнях на апеляційну скаргу її доводи не визнала, а рішення суду просила залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_6, представників сторін, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8.

Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу ОСОБА_8 21.01.1975 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 після шлюбу ОСОБА_9 (а.с.8).

Згідно ксерокопії свідоцтва про право власності на жилий будинок від 14 травня 1993 року ОСОБА_9 належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.7).

Доказів, що вказаний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_11 матеріали справи не містять.

Як слідує з матеріалів спадкової справи, спадщину після смерті ОСОБА_8 шляхом подання заяви до нотаріальної контори прийняли позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_10 - мати спадкодавця відмовилася від спадщини на користь ОСОБА_7 (а.спад.справи 2,3,4).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_12. Після її смерті, як зазначають позивачі, вони звернулись до нотаріальної контори з проханням про видачу їм свідоцтва про право власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в чому їм було відмовлено.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову з вказаних ним підстав, суд першої інстанції не врахував, що спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Визнання ж права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину позивачами не підтверджено належними та допустимими доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вразі якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення до нотаріальної контори у встановленому порядку з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину відсутня, колегія суддів вважає, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту свого права, а позовна заява задоволенню не підлягає як передчасно заявлена.

Посилання ж ОСОБА_6 в своїх запереченнях на апеляційну скаргу та в доповненнях до них на факт неможливості нотаріального оформлення права власності в порядку спадкування через відсутність оригіналів документів, які б посвідчували право власності спадкодавця, є юридично неспроможними оскільки позивачам дійсно, необхідно подати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на нерухоме майно, відсутність якого є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Однак наведена обставина не свідчить про наявність спору про право, оскільки діючим в Україні законодавством питання щодо втрачених правовстановлюючих документів вирішується шляхом видачі їх дублікатів.

Так, відповідно до вимог ст. 53 Закону України «Про нотаріат», у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа.

Крім того, судом першої інстанції в рішення зазначено, що ОСОБА_9 відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_7, однак, в матеріалах спадкової справи така відмова відсутня, а наявна відмова ОСОБА_10 - матері спадкодавця, тобто судом при визначенні часток спадкового майна не було встановлено, чи прийняла спадщину ОСОБА_9 після померлого чоловіка ОСОБА_8. Також позивачами не було доведено наявність та обсяг спадкового майна..

Враховуючи, що суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, не встановив факт відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину позивачами, що має підтверджуватися відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, рішення суду підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з підстав, що викладені колегією суддів вище.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30 листопада 2010 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: