Справа №173/1802/15-ц
Провадження №2/173/876/2015
19.10.2015 м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого - судді Шевченко О.Ю.
при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до умов договору № BL_КГ100062288 від 15 серпня 2011 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 4300 грн. строком до 15 лютого 2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних та щомісячної комісії за управління кредитом 3 % від суми кредиту. Позичальник порушила умови договору, у звязку з чим станом на 28 серпня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 11 746 грн. 67 коп., а саме: 3341 грн. 57 коп. прострочена сума кредиту; 0 грн. 21 коп. прострочені проценти за користування кредитом; 1806 грн. 00 коп. прострочена комісія та 6598 грн. 89 грн. пеня, яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь.
В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала.
У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.
15 серпня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») (ОСОБА_1) та ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено договір банківського обслуговування № BL_КГ100062288, згідно з умовами якого Позичальник отримала кредит у розмірі 4300 грн. на строк до 15 лютого 2013 року з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,01 % річних та щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 3% від суми кредиту. Позичальник взяв на себе зобовязання щодо повернення суми кредиту, відсотків, комісії у відповідності до графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами (а.с.9-24).
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Уклавши із публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, ОСОБА_2 порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 28 серпня 2015 року становить 5147 грн. 78 коп.: 3341 грн. 57 коп. прострочена сума кредиту; 0 грн. 21 коп. прострочені процентами за користування кредитом; 1806 грн. 00 коп. комісія за управління кредитом (а.с.5-6).
Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано.
У звязку з цим суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами, комісії законними та обґрунтованими.
Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Умовами договору, а саме п. 4.3 передбачена відповідальність позичальника за порушення сплати або не сплати в повному обсязі чергового платежу за Графіком у виді пені в розмірі 0,50% (п. 10 Спеціальної частини договору), що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не виконані на день прострочення виконання.
Згідно з розрахунком позивача за порушення строків платежів нараховано пеню в сумі 6598 грн. 89 коп. (а.с.5-6).
Частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.
Верховний Суд України 3 вересня 2014 року за наслідками розгляду справи № 6-100 цс 14 зробив правовий висновок про те, що частина третя статті 551 Цивільного кодексу України з урахуванням положень статті 3 Цивільного кодексу країни щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.
У звязку з чим суд вважає за можливе зменшити суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача, навіть за відсутності заяви про це з боку відповідача. А тому позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, приймаючи до уваги, що у відповідності до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому п.1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діє на час прийняття рішення).
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 526, 551, 610-612, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 212-215, 224-233 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, проте не були присутні під час проголошення рішення суду мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко