Справа № 444/2175/14-ц
Провадження № 2/444/43/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

08 травня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі : Гербут Н.М.,

з участю представника позивача за первісним позовом

та відповідача за зустрічним позовом: ОСОБА_1,

відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом: ОСОБА_2,

відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом: ОСОБА_3,

представника відповідача за первісним позовом

та позивача за зустрічним позовом : ОСОБА_4,

відповідача за зустрічним позовом : ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Жовква Львівської області в залі суду цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог : Жовківський відділ Державної міграційної служби у Львівській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття таких осіб із реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третьої особи : приватного нотаріуса Мішакової С.Ф. про визнання недійсними договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки та записів про реєстрацію права власності на ім"я ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог : Жовківський відділ Державної міграційної служби у Львівській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття таких осіб із реєстраційного обліку та в подальшому ОСОБА_2, ОСОБА_3 зверулися із зустрічним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третьої особи : приватного нотаріуса Мішакової С.Ф. про визнання недійсними договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки та записів про реєстрацію права власності на ім"я ОСОБА_6. Мотивуючи свої вимоги тим , що 15.07.2014 року між позивачем ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був укладений Договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Мішаковою С.Ф. зареєстровано в реєстрі за №695 відповідно до п.1 якого ОСОБА_5 передає у власність їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, та земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, та остання сплачує за них визначену грошову суму відповідну до цього договору. Пунктом 24. Договору передбачено домовленість сторін про те, що продавець, позивач по справі ОСОБА_5, разом із членами сім"ї знімуться з реєстраційного обліку за даною адресою та повністю звільнять відчужуваний будинок для вільного і безперешкодного користування і володіння ним позивачем по справі ОСОБА_6 , а також проведуть розрахунки по оплаті комунальних послуг та інших платежів до 20.08.2014 року. Продавці ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_8 добровільно та належно виконали п.24 вищезгаданого Договору : звільнили будинок який був предметом купівлі-продажу, та знялися з реєстраційного обліку місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується талонами зняття з реєстрації місця проживання та довідкою від 21.08.2014 року виданого Дублянською міською радою. Проте, на сьогоднішній час, всупереч п.24 Договору купівлі-продажу житлового будинку, в бданому будинку надалі зареєстровані відповідачі, а саме син продавця ОСОБА_5 - ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 , що порушує гарантоване Конституцією України право на недоторканість приватної власності на житло, оскільки їхнє подальше проживання в її будинку та перебування на реєстраційному обліку створює їй перешкоди у здійсненні права власності на нього, так як через вищезгадані обставини позивач та члени її сім"ї не можуть вселитися у придбаний нею житловий будинок. Позивач неодноразово зверталася до відповідачів з усними вимогами про зняття з реєстраційного обліку , проте останні проігнорували її законні вимоги , а відтак вона змушена звернутися до суду з вимогою про зняття останніх з реєстраційного обліку. З 01.01.2015 року відповідачі за первісним позовом самостійно звільнили житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, та земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

В подальшому відповідачі за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду подали зустрічний позов про визнання недійсними договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки та записів про реєстрацію права власності на ім"я ОСОБА_6 . Мотивуючи своїх вимоги тим, що позивачі за зустрічним позовом зареєстровані в даному житловому будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а тому мають право на проживання в жаному будинку як члени сім"ї власника. На подвір"ї будинку ними разом із ОСОБА_5 було збудовано сараї, які позначені на схемі літерами "В" і "Г" за їх кошти і а також влаштовано замощення подвір"я.. Дані споруди були збудовані у відповідності до рішення Дублянської міської ради від 27.12.2013 року за №129 . Вказаним рішенням було зобов"язано ОСОБА_5 внести зміни в технічний паспорт на житловий будинок і господарські споруди, однак останній такого не зробив. Так позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 виготовлено новий технічний паспорт, який свідчить про зміни в складі будинковолодіння. За роки проживання з батьками, а саме відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_5, стосунки між ними склалися вкрай негативно. 22.11.2013 року батько позивача за зустрічним позовом , відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_5 звернувся до суду із позовною вимогою про встановлення порядку користування житловими приміщеннями в житловому будинку , господарськими будівлями та земельною ділянкою, суд задоволив позовні вимоги частково, встановивши певний порядок користування житловими приміщеннями, розподіливши їх між ними та зобов"язано сторони оплачувати 50 % всіх комунальних витрат за житловий будинок. Не беручи до уваги рішення суду від 15.07.2014 року відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали між собою договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки з господарськими спорудами за згодою ОСОБА_8 Вважають, що вищевказаний договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки порушує їх законні права та інтереси та такий слід визнати недійсним , оскільки укладаючи договір купівлі-продажу ОСОБА_5 не подав нотаріусу технічного паспорту на будинковолодіння зі змінами здійсненими за їх кошти та зусилля . Відповідно до вище вказаного, вважають, що ОСОБА_5 приховав зміни, які відбулися в документації, надавши застарілі . Окрім того вважають, що такий договір купівлі-продажу здійснений шляхом обману, так як ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на даний час після укладення договору-купівлі продажу нікуди не висилялись та продовжують проживати у даному будинку, який вони нібито 15.07.2014 року продали ОСОБА_6 Таким чином, вважають, що укладений між відповідачами за зустрічним позовом договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 15.07.2014 року укладений із порушенням чинного законодавства , що призвело до порушення їх прав та інтересів. А тому, такий договір слід вважати фіктивним , та просять визнати такий договір та записи про реєстрацію права власності на ім"я ОСОБА_6 недійсними та такими, що спрямовані на настання правових наслідків.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні первісний позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Щодо зустрічного позову заперечив та просив суд у задоволенні такого відмовити .

Позивач в судове засідання не прибула , хоча про час та місце розгляду даної справи була повідомлена належним чином. Однак, щодо зустрічного позову подано позивачем письмові заперечення , в яких остання просить у задоволенні зустрічного позову відмовити , оскільки такий є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо первісного позову заперечив , оскільки вважає , що даний договір купівлі-продажу здійснено з добудовами, які він здійснював за свої кошти та зусилля, а тому вважає, що такий договір купівлі-продажу даного житлового будинку є здійснено шляхом обману, а тому такий є недійсним. Просив суд у задоволенні первісного позову відмовити та задоволити зустрічний позов.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом : ОСОБА_3 в судовому засіданні зустрічний позов підтримала та просила суд такий задоволити, щодо первісного позову заперечила.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 в судовому засіданні, щодо первісного позову заперечив та просив суд у задоволенні такого відмовити. Зустрічний позов підтримав з наведених у такому підставах та просив такий задоволити.

Відповідач за зустрічним позовом : ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо зустрічного позову заперечив та суду пояснив, що він був власником жилового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності. Він вважає, що він мав повне право розпоряджатися своїм майном, а тому уклав із ОСОБА_6 договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 15.07.2014 року.

Представники третіх осіб за первісним позовом, яка не заявляє самостійних вимог : Жовківський відділ Державної міграційної служби у Львівській області та третьої особи : приватного нотаріуса Мішакової С.Ф. за зустрічним позовом в судове засідання не прибули , хоча про час та місце розгляду даної справи були повідомлені належним чином про причини неявки суд не повідомили.

А тому судом вирішено розгляд даної справи проводити за їх відсутності та на підставі поданих до суду доказів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Крім того, ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу будинку від 15.07.2014 року ОСОБА_6 купила у ОСОБА_5 належний йому на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, та земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1, що вбачається із копії даного даного договору долученого позивачем до матеріалів справи.

На підставі вищевказаного договору, позивачем за первісним позовом - ОСОБА_6 15.07.2014 року було проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,1 га., що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за № 24257446 від 15.07.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, зокрема, право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм вбачається, що обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до п.24 договору купівлі-продажу від 15.07.2014 року, ОСОБА_5 (продавець) зобов'язується звільнити житловий будинок, що продається, знятися із реєстраційного обліку разом із членами сім"ї.

Позивач у позовній заяві зазначила, що на даний час, а саме з 01.01.2015 року відповідачі - ОСОБА_2 , та його дружина ОСОБА_3 , самостійно звільнили житловий будинок і на даний час їх місце проживання не відоме.

Як вбачається із талону зняття з реєстрації місця проживання в Україні ОСОБА_5 та ОСОБА_8 20.08.2014 року зняті із реєстраційного обліку .

Із довідок адресного бюро Жовківського РВ ГУДМС у Львівській області про реєстрацію місця проживання перебування особи вбачається , що відповідачі за первісним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1.

Згідно довідки виданої Дублянською міською радою Жовківського району Львівської області, відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач, як власник будинку, звертався до начальника Жовківського РВ ГУМВС у Львівській області із письмовими заявами для вчинення дій щодо гр.ОСОБА_2 та гр.ОСОБА_3 усунення перешкод у користуванні нею її майном, а саме житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що вбачається із копій поданих позивачем за первісним позовом заяв долучених до матеріалів справи.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. 16 ЦК України.

Згідно із ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У зв'язку із тим, що відповідачі за первісним позовом не знялися з реєстрації місця проживання згідно укладеного договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.07.2014 року, позивач, як власник житлового будинку АДРЕСА_1, позбавлена можливості використовувати даний житловий будинок, а також розпоряджатися житловим будинком на власний розсуд.

Як вбачається із листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року №24-150/0/4-13 "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства - статей 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст.405 ЦК України. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Аналогічні висновки містяться й у постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року.

Уклавши 15.07.2014 року договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, відповідачі (згідно п.24 даного договору) повинні були знятися із реєстрації. Оскільки ними порушено норми чинного законодавства, позивач, як власник даного житла, змушений був звернутися до суду з даним позовом, оскільки реєстрація у будинку колишнього власника та членів його сім"ї позбавляє позивача на власний розсуд розпоряжатися та користуватися своїм майном.

Слід також зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що в члена сім'ї власника будинку існує право користуватися цим житлом лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного вбачається, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок, припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком. Тобто, права членів сім'ї власника будинку на користування об'єктом власності є похідними від права власності власника.

Припинення права власності ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1, у зв"язку із укладенням ним договору купівлі-продажу, члени його сім'ї, а саме його син - ОСОБА_2 та дружина сина ОСОБА_3, також позбавлені права користування цим житловим будинком.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що позивач не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд із-за реєстрації осіб, які тривалий час не проживають у його будинку, позовні вимоги первісного позову слід задоволити.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки 15.07.2014 року між позивачем ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був укладений Договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Мішаковою С.Ф. зареєстровано в реєстрі за №695 відповідно до п.1 якого ОСОБА_5 передає у власність їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, та земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, та остання сплачує за них визначену грошову суму відповідну до цього договору. Житловий будинок, позначений в плані літ.А-1 складається з трьох кімнат. Житловою площею 66,2 кв.м. та кухні. Загальна площа будинку становить 111,5 кв.м. До будинку належить : літня кухня під літ.Б. сарай під літ.Б, сарай під літ.В, сарай під літ.Г., огорожа №1, ворота №2, замощення літ.І та колодязь літ.К.

Як вбачається із рішень Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області від 25.11.1999 року, ОСОБА_5 надано дозвіл на добудову господарської будівлі з північної сторони розміром 4.90х4.0 м. на присадибній земельній ділянці в АДРЕСА_1, а також 27.12.2013 року ОСОБА_5 надано дозвіл на добудову підсобного приміщення розміром 4,9х3,65х2,45 , до господарської будівлі в АДРЕСА_1 згідно розробленого проекту.

В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 від 01.03.1990 року видане на ім"я ОСОБА_5

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 27.03.2014 року , яке набрало законної сили 08.04.2014 року , встановлено наступний порядок користування житловими приміщеннями по АДРЕСА_1:приміщення 1-3, 1-2, виділити у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_8;приміщення 1-5, 1-4, виділити у користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3;приміщення 1-6, 1-1, 1-7, 1-8 виділити у спільне користування ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не порушувати визначений порядок користування житловими приміщенням.

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оплачувати 50 відсотків всіх комунальних витрат (світло, газ) за житловий будинок АДРЕСА_1.

В частині позовних вимог щодо заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тримати на подвір'ї АДРЕСА_1 коней та кролів, зобовязання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ліквідувати гнійну купу та в подальшому її не створювати, знесення самовільно встановленого відповідачами дерев'яного господарського навісу для тримання сіна та визначення порядку користування сараєм та сараєм-кухнею - відмовлено.

Із пояснень відповідачів за первісним позовом та позивачів за зустрічним позовом вбачається, що укладений договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Мішаковою С.Ф. зареєстровано в реєстрі за №695 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є недійсним , здійснений шляхом обману, оскільки ОСОБА_5 не подав нотаріусу технічного паспорту на будинковолодіння зі змінами здійсненими за їх кошти та зусилля . Окрім того такий договір укладений із порушенням чинного законодавства , що призвело до порушення їх прав та інтересів. А тому такий договір слід вважати фіктивним , та просять визнати такий договір та записи про реєстрацію права власності на ім"я ОСОБА_6 недійсними та такими, що спрямовані на настання правових наслідків.

Постановою Пленуму Верховного Суду України N 9 від 6.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів не дійсними" встановлено, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі ст.233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім"ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратит житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти правочин. Особа має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду справ про визнання недійсним" від 06.11.2009 року № 9 , наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду справ про визнання недійсним" від 06.11.2009 року № 9 , правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі ст.233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин.

Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки.

Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду справ про визнання недійсним" від 06.11.2009 року № 9 , для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину.Саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, " 1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. … 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях".

На думку суду, позивачі за зустрічним позовом не підтвердили наведені ними обставини належними та допустимими доказами.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Таким чином суд вважає за необхідне в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третьої особи : приватного нотаріуса Мішакової С.Ф. про визнання недійсними договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки та записів про реєстрацію права власності на ім"я ОСОБА_6 відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215,218,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Первісний позов ОСОБА_6 - задоволити .

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме : в будинку АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме : в будинку АДРЕСА_1.

Зобов"язати Жовківський районний відділ головного управління державної міграційної служби у Львівській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою в будинку АДРЕСА_1.

Зобов"язати Жовківський районний відділ головного управління державної міграційної служби у Львівській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровану за адресою в будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідачів за первісним позовом ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою в будинку АДРЕСА_1, не працюючого, індивідуальний ідентифікаційний НОМЕР_1) та з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою в будинку АДРЕСА_1, не працююча, індивідуальний ідентифікаційний НОМЕР_2) на користь позивача за первісним позовом ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2, індивідуальний ідентифікаційний НОМЕР_3) сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 243,60 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третьої особи : приватного нотаріуса Мішакової С.Ф. про визнання недійсними договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки та записів про реєстрацію права власності на ім"я ОСОБА_6 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мартинишин Я. М.