Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про усунення від спадкування та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_7, на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року, додаткове рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2014 року, додаткове рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про усунення від спадкування та визнання права власності, посилаючись на те, що його батьку на праві власності належало: будинок № АДРЕСА_1; земельна ділянка загальною площею 0,0537 га, яка розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку; автомобіль «Москвич 2140», 1978 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1; внески у ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_3; внески у ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_2; внески у ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_4. За життя ОСОБА_8 не залишив заповідальних розпоряджень стосовно належного йому майна.

Після смерті батька відкрилася спадщина, яку позивач фактично прийняв, шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем до моменту смерті, вступу в управління спадковим майном та звернення з відповідною заявою до Державного нотаріуса.

Його брати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 також звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, однак позивач просив усунути відповідачів від спадкування посилаючись на наступне.

ОСОБА_8 останні роки життя хворів. У липні 2010 року переніс інфаркт, через похилий вік та тяжку хворобу знаходився у безпорадному стані, потребував постійного піклування, догляду та матеріальної допомоги.

Відповідачі ухилялися від надання матеріальної та моральної допомоги батьку, якої він потребував у зв'язку з похилим віком та тяжкою хворобою.

Крім того, позивач посилався на те, що самостійно ніс усі витрати по утриманню, лікуванню батька та створенню належних побутових умов для його проживання.

Позивач просив суд усунути ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, визнати за ним право власності на спадкове майно.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_7, як спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_8, померлого 20 вересня 2012 року, право власності за законом на: 2/3 частини будинку № АДРЕСА_1; 1/2 частину земельної ділянки, на якій розташоване зазначене домоволодіння; 2/3 частини автомобіля «Москвич 2140», 1978 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, внесків у ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_3, внесків у ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_2 та внесків у ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_4.

Зменшено частку у спадковому майні ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_7 533,33 грн судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області від 03 жовтня 2014 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Крім того, додатковим рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2014 року доповнено мотивувальну частину рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про усунення від спадкування та визнання права власності після слів «зменшивши частку в спадковому майні ОСОБА_5 та ОСОБА_4» двокрапкою та реченнями: «Щодо будинку № АДРЕСА_1 - на 1/6 частину кожному (в цілому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - 1/3 частина); щодо земельної ділянки, загальною площею 0,0537 га, розташованої по АДРЕСА_1 - на 1/12 частину кожному (в цілому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - 6/12 частин, тобто 1/2 частина); щодо внесків, які знаходиться у ПАТ «Державний ощадний банк України» - на 1/6 частину кожному ( в цілому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - 1/3 частина)».

Доповнено абзац дев'ятий резолютивної частини рішення Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року «ОСОБА_5 та ОСОБА_4» двокрапкою та реченнями: «Щодо будинку № АДРЕСА_1 - на 1/6 частину кожному (в цілому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - 1/3 частина); щодо земельної ділянки, загальною площею 0,0537 га, розташованої по АДРЕСА_1 - на 1/12 частину кожному (в цілому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - 6/12 частин, тобто Ѕ частина); щодо внесків, які знаходиться у ПАТ «Державний ощадний банк України» - на 1/6 частину кожному ( в цілому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - 1/3 частина)».

Доповнено абзац десятий резолютивної частини рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року після слів «судового збору» комою та словами «по 266 грн. 67 коп. з кожного» та зазначено вважати додаткове рішення невід'ємною частиною рішення Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про усунення від спадкування та визнання права власності.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року, рішення суду першої інстанції та додаткове рішення від 18 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_7 у задоволенні позову.

ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_7, не погоджуючись з даними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 умисно ухилялися від надання допомоги спадкоємцеві та уникали обов'язку забезпечувати підтримку та допомогу ОСОБА_8 лише з тих підстав, що їх брат ОСОБА_7 проживав разом з батьком та на їх думку зобов'язаний був доглядати за ОСОБА_8 самостійно.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не доведено факту умисного ухилення відповідачами від свого обов'язку щодо надання допомоги спадкодавцю, а також з того, що суд першої інстанції, зменшуючи частку у спадковому майні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вийшов за межі заявлених позовних вимог.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_7, відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук