Справа № 296/2197/15-ц
У Х В А Л А

"30" березня 2015 р.м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Анциборенко Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Корольовський відділ державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, ОСОБА_3, та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, виключити зазначене майно з акту опису та звільнити з-під арешту.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25.03.2015 року відкрито провадження у справі.

30.03.2015 року позивачем з метою забезпечення позову подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, зупинення реалізації арештованого майна до вирішення спору по суті, заборони реєстраційній службі вчиняти державну реєстрацію будь-яких правочинів, укладених щодо зазначеної квартири.

В обґрунтування заяви зазначає, що Корольовським відділом державної виконавчої служби Житомирського міського управління на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 незаконно накладено арешт та її виставлено на електронні торги, які було призначено на 06.03.2015 року. Електронні торги проведено, підписано протокол торгів та проводиться оплата переможцем торгів за спірну квартиру, яка являється спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки спір стосується нерухомого майна, право власності на яке після проведення торгів та повного розрахунку за придбане майно може перейти до переможця торгів, а в послідуючому до інших осіб, тому існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, у порушення вимог ст.151 ЦПК України у заяві не зазначено та до позовної заяви і заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів на підтвердження належності спірної квартири відповідачеві, у тому числі правовстановлюючих документів і інформації щодо дати та підстав набуття майна, наявності обтяжень та заборон на відчуження станом на час звернення з заявою до суду.

Як вбачається з матеріалів, долучених до позовної заяви, позивач звернулась з позовом до ОСОБА_2, з яким перебуває у шлюбі та з якого за рішеннями Корольовського районного суду м. Житомира від 13.05.2013 року, від 19.09.2013 року стягнуто різні суми заборгованості на користь фізичної та юридичної осіб.

Згідно акту опису й арешту майна від 09.12.2013 року державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №296/3771/12-ц, виданого 12.06.2013 року Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу на загальну суму 32320,00 грн., описано і накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, яку передано на відповідальне зберігання відповідачеві ОСОБА_2.

При цьому, відомості щодо виконання зазначеного судового рішення, а також рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19.09.2013 року у заяві про забезпечення позову не зазначені та з наданих документів не вбачаються, як не вбачаються і відомості, які підтверджують твердження позивача про незаконність накладення арешту.

Враховуючи, що докази на підтвердження належності спірної квартири відповідачеві та наявності спору саме між сторонами у справі, незаконності накладення арешту відсутні, як відсутні і відомості про зняття арешту або наявність інших обтяжень, тому підстави для накладення арешту у порядку забезпечення позову відсутні.

Крім того, позивач просить зупинити реалізацію майна та заборонити державну реєстрацію укладених правочинів, однак, не зазначає та не надає доказів на підтвердження підстав реалізації квартири на електронних торгах, у тому числі, достовірних доказів реалізації саме при примусовому виконанні виконавчого листа №296/3771/12-ц, та, враховуючи, що реалізація майна відбулась, не зазначає відомості як про осіб, в інтересах яких відбулась реалізація майна, так і про особу, яка є переможцем торгів та права якої можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні, що не позбавляє позивача звернутися з заявою про забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи у разі зміни обставин, які стали підставою для відмови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151, 152 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. М. Анциборенко