Справа № 188/228/15-ц
Провадження № 2/188/216/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Філіповій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( позивач-1 ) , ОСОБА_2 до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , третя особа- Петропавлівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області в особі сектору містобудування , архітектури про визнання права власності на нерухоме майно ( житловий будинок , господарські будівлі і споруди ) у порядку спадкування і визнання права власності на самочинне будівництво ,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідача та зазначають , що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла їхня мати - ОСОБА_3 , яка постійно проживала в АДРЕСА_1 .

Мати була власником домоволодіння АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.12.2012 р. , витягом про державну реєстрацію прав від 05.12.2012 р. , свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 09.09.1988 р.

Померла ОСОБА_3 залишила заповіт , посвідчений секретарем виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 01.09.1989 р. і зареєстрована в реєстрі за № 177 на ім"я ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

19.07.2013 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини . Цього ж дня нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті померлої матері ОСОБА_3 у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок і рекомендовано звернутися до суду.

При вивчені документів на спадщину в подальшому вияснилося , що в технічному паспорті на дане домоволодіння , в плані земельної ділянки , експлікації і характеристиці будинку , господарських будівель та споруд зазначені будівлі , а саме : будинок літ. " З" , літня кухня літ. "Л" , сарай літ. " Н" , сарай літ. "С.П" , гараж літ. " Р" на земельній ділянці , які розташовані по АДРЕСА_1 , які були побудовані без належного дозволу органів виконавчої влади чи належного проекту . Таке будівництво , згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України , вважається самочинним .

Їхня мати ОСОБА_3 при життя не вирішила питання про узаконення цих об"єктів і не набула на дане самочинне будівництво права власності.

Згідно висновку сектору містобудування , архітектури Петропавлівської районної державної адміністрації № 21 від 28.08.2013 р. вказані ними вище об"єкти самочинного будівництва , які розташовані на вказаній ними земельній ділянці відповідають існуючий містобудівній документації та відповідають ДБН 360-92 " Містобудування . Планування і забудова міських і сільських поселень", тобто вказані об"єкти збудовані з дотриманням всіх відповідних будівельних норм та правил.

Також позивачі стверджують , що самочинне будівництво було здійснено з дотриманням меж земельної ділянки , тобто без порушень земельних прав суміжних землекористувачів . Скарг на їхню адресу не надходило .

Просять суд :

- визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на самочинно побудовані будівлі , а саме : будинок літ. "З" , літня кухня літ. "Л" , сарай літ. " Н " , сарай літ. "С,П" , гараж літ. " Р" , на земельній ділянці , розташованої по АДРЕСА_1 , які відображені в технічному паспорті на садибний ( індивідуальний( житловий будинок з планом земельної ділянки , експлікації і характеристикою будинку господарських будівель і споруд.

- визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на житловий будинок літ. " А" , сіни літ. "а" , гараж літ. " Б" , сарай літ. "В" , сарай літ. " Г" , літня кухня літ. " Д " , сіни літ. "з" , навіс літ. "І" , колодязь літ. " К" , убиральня літ. " М" , навіс літ. " О" , огрожа1, огорожа 2,3 , погріб пд Г , погріб пд3 на земельній ділянці , які розташовані по АДРЕСА_1 і які відображені в технічному паспорті на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок з планом земельної ділянки , експлікацією , характеристикою будинку , господарських будівель та споруд .

У судове засідання сторони не з'явилися. Надали суду заяви в яких просять суд справу заслухати у їхню відсутність. Позивачі позов підтримують та просить його задовольнити. Відповідач позов визнає . Представник третьої особи також просить суд справу у їхню відсутність.

Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно померла ОСОБА_3 , тобто мати позивачів. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвами про народження .

Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 09.09.1988 р. зазначається , що цілий будинок з належними до нього будівлями та спорудами , який розташований по АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_3 . На даному документі стоїть відтиск ( штамп") - " Анульовано".

Заповітом , посвідченого 01.09.1989 р. секретарем виконкому Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області підтверджується той факт , що ОСОБА_3 зробила заповідальне розпорядження на користь позивачів .

В технічному паспорті на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок АДРЕСА_1 виданого 11.09.2012 р. КП Павлоградське МБТІ зазначено , що власником вказаного будинку є ОСОБА_3.

В довідці Дмитрівської сільської ради від 13.02.2015 р. вих. № 333 зазначається , що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Разом з нею проживала та була зареєстрована невістка ОСОБА_4 з 29.01.2007 р. по цей день.

Іншою довідкою сільської ради від 23.08.2013 р. за вих.№ 1581 зазначається , що за будинком , який розташований в АДРЕСА_1 і належить померлій ОСОБА_3 числиться земельна ділянка 0.50 га , з них 0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку , а 0.25 га для ведення особистого селянського господарства.

Висновком сектора містобудування та архітектури Петропавлівської РДА вказується , що спірне домоволодіння відповідає існуючий містобудівній документації. Земельна ділянка , на якій розташовані будівлі , у тому числі збудовані без дозволу на проведення будівельних робіт : житловий будинок літ.З - лінійними розмірами 6.87 х 15.63 м. , літня кухня літ. Л - 2.75 х 5.80 м. , сарай літ Н - 3.65 х 6.92 м , сарай , літ. С - 4.00 х 2.80 м , сарай літ. - 3.90 х 6.26 м. , гараж літ. Р - 3.90 х 6.26 м. , , житловий будинок з господарськими спорудами відноситься до території індивідуальної присадибної забудови . Будівлі , що знаходяться на ділянці не перетинають інженерні мережі та відповідають ДБП 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень".

Висновком про оцінку майна встановлено , що ринкова вартість спірного житлового будинку з господарськими будівлями складає 95649 грн.

Постановою в.о. завідувача Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 19.07.2013 р. ( вих. № 185/02-31 ) позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , у зв"язку з відсутнім правовстановлюючим документом на житловий будинок .

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову позивачам , суд бере до уваги ту обставину , що останніми не надано будь-яких доказів, які б підтверджували, що спадкодавець набула права власності на житловий будинок, що спірний будинок введений в експлуатацію, а також доказів про звернення до компетентного державного органу з питання оформлення йому права власності на спірні самочинні будівлі.

Доводи позивачів про те, що мати фактично є користувачем спірного домоволодіння , а згідно висновку сектора містобудуввання , архітерктури Петропавлівської РДА Дніпропетровської області відповідає вимогам , нормам та правилам ДБН 360-92 " Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" є безпідставними та зводяться до суб"єктивного тлумачення норм діючого законодавства, так як поняття фактичного користування і права власності є різними за змістом.

Також , не може бути підставою для задоволення позову посилання позивача на даний висновок , оскільки зазначений висновок, в даному випадку, не може замінити рішення компетентного державного органу щодо прийняття будинку в експлуатацію в порядку визначеного законодавством.

Таким чином , з вищезазначеного вбачається , що спадкодавець , тобто мати позивачів самовільно побудувала будинок з господарськими будівлями , а отже зазначені будівлі слід визнати самочинним будівництвом. Даний факт позивачі не оспорюють , про що зазначається у тексті позовної заяви .

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже забудоване нерухоме майно.

Тобто , право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію.

Отже, діюче законодавство передбачає можливість визнання права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила таке будівництво лише у разі виникнення права на земельну ділянку, однак позивачами не надано суду рішення відповідного органу влади про виділення земельної ділянки під забудову або у встановленому порядку під уже забудоване нерухоме майно.

Крім того, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво в порядку спадкування може мати місце при наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право, однак позивачі не надали суду доказів відмови компетентного державного органу в оформленні спадкодацю права власності на спірні самочинні будівлі.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне .

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

У відповідності до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.

Проте будь-які докази, які б підтверджували, що спадкодавець ( мати ) набула права власності на житловий будинок з господарськими будівлями , а також, що спірний будинок введений в експлуатацію, суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 4 ,57-60, 88, 212-214 ЦПК України , ст.ст.15,376,392 , 1268 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , третя особа- Петропавлівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області в особі сектору містобудування , архітектури про визнання права власності на нерухоме майно ( житловий будинок , господарські будівлі і споруди ) у порядку спадкування і визнання права власності на самочинне будівництво - ВІДМОВИТИ .

Копію рішення направити сторонам та третій особі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. П. Полубан