Провадження №2-з-141/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Солом'янське районне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання шлюбу недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

25.08.2015 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3, в якому просить встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_2 з ОСОБА_4 не менше як 5 (п'ять) років до часу відкриття спадщини, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 22 квітня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис № 445 - визнати недійсним.

05.10.2015 позивачем, в особі представника ОСОБА_1, подано суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просить заборонити Дев'ятій київській державній нотаріальній конторі до вирішення позову по суті та набрання рішенням по справі законної сили видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у спадковій справі № 225/2015.

Згідно ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у проваджені якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В зв'язку з цим сторони та інші особи, які беруть участь у справі, судом не викликалися та не повідомлялися про розгляд заяви про забезпечення позову.

Згідно з положеннями ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ч.3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд розглядаючи заяву, має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою позовним вимогам.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходячи з характеру та змісту позовних вимог, доказів, якими вони обґрунтовуються, приходить до висновку, що вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, є невідповідним до заявлених позовних вимог, оскільки невжиття заходів забезпечення про які просить позивач не впливає на виконання рішення по суті даного спору.

Беручи до уваги наведене, а також те, що позивачем не зазначено та не надано доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі його незабезпечення у вказаний позивачем спосіб, суддя знаходить заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову необґрунтованою, у зв'язку з чим приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Солом'янське районне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання шлюбу недійсним - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя :