Справа №442/4354/15-ц
Провадження №2/442/1514/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П..

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дрогобицький завод автомобільних кранів" про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 29115,18 грн. та моральну шкоду в сумі 1000,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем, однак, з листопада 2012 року по травень 2015 року не отримав заробітну плату. Зазначає, що неодноразово звертався з заявою в якій просив провести виплату заборгованості по заробітній платі, проте, його заява була залишена без задоволення. Вказує, що неправомірна поведінка відповідача грубо порушує його основні трудові права, в зв'язку з чим простить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 29115,18 грн. та моральну шкоду в сумі 1000,00 грн., яка полягає, у душевних стражданнях, порушенні нормального ритму життя, докладання додаткових зусиль для організації життя та побуту.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Позивач подав на адресу суду заяву, в якій зазначив про те, що позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити.

Представник відповідача також подав заяву, в якій зазначив, що позов визнав частково. Не заперечив щодо стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі. В частині відшкодування моральної шкоди покладається на думку суду.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Вимогами ст. 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, а тому доказуванню не підлягає, що позивач перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем. З листопада 2012 року по травень 2015 року заробітна плата позивачу не виплачувалась.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до довідки, виданої відповідачем 17.07.2015 року за № 637, заборгованість з виплати заробітної плати перед позивачем складає 29115,18 грн.

Таким чином судом встановлено, що позивач, перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем з листопада 2012 року по травень 2015 року включно не отримував заробітну плату в загальному розмірі 29115,18 грн., а тому позов в частині стягнення заборгованості з виплати заробітної плати на користь позивача підлягає задоволенню.

З огляду на вказане, оскільки судом встановлено порушення трудових прав позивача, то суд вважає, що підлягає до часткового задоволення і вимога позивача про стягнення на його користь моральної шкоди.

При цьому суд приймає до уваги посилання позивача на те, що внаслідок невиплати йому заробітної плати було порушено його нормальні життєві зв'язки, через що змушений був позичати грошові кошти у своїх рідних, що завдавало йому нервових потрясінь та переживань.

При визначенні розміру заподіяної позивачу моральної шкоди суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, погіршення його здібностей та позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини відповідача, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості та визначає її у розмірі 500,00 грн.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦК України, ч. 1 ст. 47, ст. ст. 115, 233, 235, 237-1 КЗпП України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дрогобицький завод автомобільних кранів" на користь ОСОБА_1 29115,18 грн. невиплаченої заробітної плати та 500,00 грн. заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дрогобицький завод автомобільних кранів" 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя А.П. Хомик