АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/702/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівГончар Н. І. , Корнієнко Н. В.
при секретаріНаконечній М.М.

за участю:

позивачів ОСОБА_6, ОСОБА_7

представника позивачів ОСОБА_8

відповідача ОСОБА_9

представника відповідача ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 та заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_11 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_9, ОСОБА_12, Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Елеонора Антонівна, про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення, визнання нечинним наказу про приватизацію, скасування свідоцтва про право власності, визнання договору дарування недійсним та скасування державної реєстрації права власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Соснівський РВ УМВС України у Черкаській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_12, Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення, визнання нечинним наказу про приватизацію, скасування свідоцтва про право власності, визнання договору дарування недійсним та скасування державної реєстрації права власності, мотивуючи свої вимоги тим, з травня 1992 року по березень 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_9. З дозволу квартиронаймача, яким був батько відповідача - ОСОБА_14, та інших мешканців квартири, позивачка ОСОБА_6 зареєструвала місце проживання як член сім'ї наймача у квартирі АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 народилась дочка ОСОБА_7, яка з моменту народження і по даний час проживає та зареєстрована у вказаній квартирі.

Після смерті батьків відповідача - ОСОБА_14 та ОСОБА_15, які були квартиронаймачами спірної квартири, відповідно до наказу Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради № 121 від 28.05.2014 року останню було передано у власність відповідача ОСОБА_9, який приватизував її без згоди позивачів.

Після отримання свідоцтва про право власності на зазначену квартиру, ОСОБА_9 відчужив її шляхом укладення договору дарування своєму сину ОСОБА_12, чим порушив право позивачок на проживання в спірній квартирі.

Враховуючи наведене, позивачі просили суд зобов'язати відповідачів усунути їм перешкоди в користуванні спірною квартирою, шляхом вселення їх у дану квартиру; визнати протиправним наказ Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради в частині передачі у власність ОСОБА_9 спірної квартири; скасувати свідоцтво про право власності, видане ОСОБА_9; визнати недійсним договір дарування квартири та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_12 на квартиру.

У листопаді 2014 року ОСОБА_12 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про позбавлення права користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він є власником зазначеної квартири на підставі договору дарування. Після набуття права власності на квартиру ним було виявлено факт реєстрації сторонніх йому осіб - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були зареєстровані у квартирі за згодою колишніх наймачів, а після припинення договору найму, приватизації квартири і її відчуження не визнають втрату ними права користування квартирою і оспорюють його вимоги про зняття їх з реєстрації місця проживання у квартирі, чим порушують його право власності.

Враховуючи наведене, ОСОБА_12 просив суд позбавити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 права користування спірною квартирою та визначити наступний порядок виконання рішення суду: Соснівському РВ у м. Черкаси зняти з реєстрації місця проживання у вказаній квартирі ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2015 року позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_9, ОСОБА_12 усунути перешкоди у користуванні житловою квартирою АДРЕСА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 шляхом їх вселення у вказану квартиру.

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради № 121 від 28.05.2014 року в частині передачі у власність ОСОБА_9, складом сім'ї одна особа, чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

Скасовано свідоцтво про право власності на житло, видане на ім'я ОСОБА_9 про право власності на зазначену квартиру.

Визнано недійсним договір дарування спірної квартири, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_12, від 21.07.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левиць кою Є.А.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_12 на квартиру.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_12 про позбавлення права користування житловим приміщенням відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_9 - ОСОБА_10, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а зустрічний позов ОСОБА_12 - задовольнити. ОСОБА_11 подав заяву про приєднання до апеляційної скарги в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а його зустрічний позов - задовольнити

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга та заява про приєднання до апеляційної скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується і колегія суддів, що позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 1992 року і по даний час проживають у квартирі АДРЕСА_1, де і зареєстровані. У вказану квартиру вони вселились зі згоди квартиронаймача на той час - батька відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_14, як члени сім'ї останнього.

Вказані факти встановлені рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2012 року та ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26 лютого 2013 року, які набрали законної сили, у справі за позовом ОСОБА_15 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення (а.с. 14-17).

Відповідно до ст. 64 ч. 2 ЖК УРСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

За змістом статей 64, 65 ЖК наймач і члени сім'ї, що проживають разом з ним, набувають права користування одним жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду, особа, яка вселилась до наймача як член сім'ї, не набуває права користування займаним ним жилим приміщенням, якщо вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у будинку державного чи громадського житлового фонду або якщо є інші докази того, що вона при цьому не змінювала свого постійного місця проживання.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду УРСР, від 12.04.1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції правильно визначено, що позивачі правомірно проживали у спірній квартирі як члени сім'ї наймача - померлого ОСОБА_14 і на даний час вони не втратили право на користування зазначеною квартирою.

Однак, відповідачі чинять перешкоди позивачам у користуванні спірною квартирою, зокрема, відповідач ОСОБА_9 змінив двері у квартирі, чим позбавив позивачів доступу до останньої (а.с. 22).

Крім того, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_15 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 визнано останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, у зв'язку з тривалою відсутністю без поважних причин (а.с. 21). Вказане рішення суду було скасоване ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04 липня 2014 року, у зв'язку з не доведеністю позивачем факту тривалої відсутності відповідачів у спірній квартирі (а.с. 23-25).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо зобов'язання відповідачів усунути перешкоди позивача у користуванні спірною квартирою шляхом їх вселення у дану квартиру.

Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції щодо неправомірності проведеної приватизації спірної квартири.

Так, наказом Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради № 121 від 28.05.2014 року відповідачу ОСОБА_9 передано у власність за складом сім'ї одна особа, чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 37-38).

Приватизація державного житлового фонду в Україні здійснюється відповідно Конституції України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно п.5 ст. 5, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин має право приватизувати зайняте ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлових чеків або з частковою оплатою один раз.

Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно довідок КП «Соснівська СУБ» № 5724 від 15.07.2014 року, № 5887 від 22.07.2014 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 3 особи: ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 39, 80).

Таким чином, на час проведення відповідачем ОСОБА_9 приватизації квартири позивачі були зареєстровані та проживали у спірній квартирі, однак участі у приватизації не приймали.

При цьому колегія суддів враховує, що зняття з реєстрації ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 16.04.2014 року по 11.07.2014 року відбулося на підставі заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.02.2014 року, яке було скасоване ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04.07.2014 року, у зв'язку з не доведеністю позивачем факту тривалої відсутності відповідачів у спірній квартирі.

Враховуючи наведене, суд прийшов до вірного переконання, що приватизація проведена неправомірно, з порушенням прав позивачів, тому наказ Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради № 121 від 28.05.2014 року про передачу ОСОБА_9 у власність спірної квартири підлягає скасуванню.

Оскільки на підставі скасованого наказу Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради №121 від 28.05.2014 року ОСОБА_9 28.05.2014 року було видано свідоцтво НОМЕР_1 про право власності на квартиру АДРЕСА_1, вказане свідоцтво також підлягає скасуванню.

Крім того, у зв'язку зі скасуванням правовстановлюючого документу на спірну квартиру, судом першої інстанції також вірно визнано недійсним договір дарування спірної квартири, укладений 21 липня 2014 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 (а.с. 92).

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Оскільки правомірність проживання позивачів у спірній квартирі встановлена судом, зустрічний позов ОСОБА_12, як вірно було визначено судом першої інстанції, задоволенню не підлягає. Крім того, позивачем за зустрічним позовом обрано спосіб захисту цивільного права, не передбачений ст. 16 ЦК України.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час відкриття провадження у справі в частині позовних вимог про скасування наказу про приватизацію квартири. Так, ухвала про відкриття провадження у справі сторонами не оскаржувалася, тому підстави для її перегляду відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги та заяви про приєднання до апеляційної скарги не впливають на вирішення справи по суті та були предметом розгляду у суді першої інстанції.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 та заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_11 відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 та заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_11 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_9, ОСОБА_12, Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Елеонора Антонівна, про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення, визнання нечинним наказу про приватизацію, скасування свідоцтва про право власності, визнання договору дарування недійсним та скасування державної реєстрації права власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Соснівський РВ УМВС України у Черкаській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :