Справа № 461/5349/14 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/783/488/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Щербая В.П.

з участю: представників позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

прокурора Лящука Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління державної автомобільної інспекції Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Львівської області, Управління державної автомобільної інспекції Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про звільнення майна з-під арешту,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Прокуратури Львівської області, Управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України у Львівській, в якому просить:

- звільнити з-під арешту та зняти заборону на проведення реєстраційних операцій щодо автомобіля марки MERCEDES-BENZ 814, 1991 р.в., шасі № НОМЕР_2, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (транзитний номер НОМЕР_3) шляхом скасування арешту та заборони на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) накладених на вказаний автомобіль постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції Сапуцького Р.Я. від 23.05.2011 року по матеріалах кримінальної справи № 181-0311;

- зобов'язати Управління державної автомобільної інспекції головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області зняти арешт та заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) щодо автомобіля марки MERCEDES-BENZ 814, 1991 р.в., шасі № НОМЕР_2, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (транзитний номер НОМЕР_3), які були накладені постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції Сапуцького Р.Я. від 23.05.2011 року по матеріалах кримінальної справи № 181-0311.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що вона не є обвинуваченою чи потерпілою у кримінальній справі, належний їй на праві власності автомобіль не був визнаний речовим доказом у справі, відтак, порушуються її права власника. Просить задовольнити її позов.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 вересня 2014 року позов задоволено повністю.

Рішення оскаржив відповідач - Управління державної автомобільної інспекції Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення зобов'язав УДАІ ГУМВС України у Львівській області вчинити дії, які не входять до його компетенції, оскільки до повноважень останнього не входить прийняття процесуального рішення щодо зняття арешту та заборон на проведення реєстраційних операцій. Крім цього зазначає, що рішення про скасування арешту повинно було бути прийняте в порядку, передбаченому КПК України від 13.04.2012р. № 4651-V-I. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля марки MERCEDES-BENZ 814, 1991р. випуску білого кольору, д.н.з НОМЕР_1, який було зареєстровано на її ім'я 16.03.2010р.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу Прокуратури Львівської області Сапуцьким Р.Я. від 23 травня 2011р. в межах кримінальної справи № 181-0311, порушеної щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ РУМВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищенням службових повноважень за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.3, 365 ч.1 КК України та за фактом підроблення документів та використання невстановленими особами підроблених документів за ознаками злочинів передбачених ст. 358 ч.ч.1, 3 КК України, накладено заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) до вирішення питання у справі на транспортний засіб, що належить позивачу ОСОБА_2 (а.с.10-12).

Постанова обґрунтована тим, що в ході досудового слідства у справі встановлено, що у період 2008-2010 років у Львівському відділі реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУМВС України у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів у 235 випадках частково без сплати податку з власників транспортних засобів, що реєструються вперше в Україні, а у 1711 - повністю без сплати, внаслідок чого до місцевого бюджету не надійшла конкретна сума.

При винесенні постанови слідчий керувався ст.130 КПК України.

З кримінальної справи виділено матеріали щодо фактів підробки квитанцій про сплату фізичними особами, по яких проводились первинна реєстрація, податку з власників транспортних засобів та незаконної реєстрації службовими особами ВРЕВ УДАІ ГУ МВС України у Львівській області цих транспортних засобів, розслідування у яких проводить СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області.

На виконання постанови слідчого від 23 травня 2011р. на вищевказаний транспортний засіб, що належить ОСОБА_2, працівниками Львівського МРЕВ ДАІ при ГУМВС України у Львівській області накладено арешт, що підтверджується листом УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області від 24 квітня 2014р. № 9/70аз (а.с.7).

За змістом ст.126 КПК України (в редакції 1960р.) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна у кримінальній справі проводиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно лише обвинуваченого, підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії.

Такого виду забезпечення як заборона вчиняти дії на проведення реєстраційних операцій і, зокрема, ст.130 КПК України (в редакції 1960р.) не передбачав.

Ураховуючи, що позивач ОСОБА_2 не є учасником кримінального процесу (підозрюваною, обвинуваченою, цивільним відповідачем), вона позбавлена права оскаржити дії слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до положень ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог правомірно виходив з того, що накладення арешту на автомобіль ОСОБА_2 порушує права останньої на користування та розпорядження майном, оскільки вона не притягалась до участі у кримінальній справі в якості підозрюваного, їй не пред'являлось обвинувачення у вчиненні будь-якого злочину в межах зазначеної кримінальної справи та не заявлялись вимоги за цивільним позовом.

З огляду на вказане, заперечення представника Прокуратури Львівської області в апеляційній інстанції про те, що слідство ще триває і не завершено, що автомобіль позивачки рахується як такий, що при первинній його реєстрації не був сплачений податок, у зв'язку з чим, на думку прокурора, є підстави для відмови в позові, не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Оглядом в судовому засіданні апеляційної інстанції матеріалів справи № 2а-8921/10/370 за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова до ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого податку з власника транспортного засобу при першій реєстрації в розмірі 59 580 грн. встановлено, що до позову долучені довідки ДПІ від 25.08.2010р. про результати перевірки щодо сплати податку з власників транспортних засобів та від 26.08.2010р. згідно яких за даними наявної у МРЕВ квитанції від 13.03.2010р. ОСОБА_2 сплатила до місцевого бюджету 59,58 грн., а недоплата становить 59 580 грн.

ДПІ у Шевченківському районі м. Львова свій позов в суді не підтримала, оскільки в судові засідання не з'являлась, у зв'язку з чим ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2011р. позов ДПІ у Шевченківському районі м. Львова до ОСОБА_2 про стягнення податку з власника транспортного засобу в сумі 59 580 грн. залишено без розгляду. В апеляційному порядку ухвала не оскаржувалась.

У відповідності до Порядку державної реєстрації, перереєстрації, зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 07.09.1998 року № 1388 реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків. Тобто у разі відсутності документів про сплату відповідних податків реєстрація, перереєстрація в технічний огляд транспортних засобів не проводиться.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів" податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанцій або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

У разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

За даними УДАІ ГУМВС України у Львівській області автомобіль ОСОБА_2 був зареєстрований 13.03.2010 р. на підставі довідки-рахунку № ДДР739374, вантажно-митної декларації № 201010005/9/002563, сертифіката відповідності ВВ № 166391, висновку НДЕКЦ № 3941, заяви, квитанції № 389891 на суму 166 грн.

Письмовою відповіддю Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова від 04.02.2015р. № 2375/13-07-11-01-10/2 на письмовий запит адвоката позивачки повідомлено, що ОСОБА_2 не має заборгованості перед державним бюджетом по сплаті податків та зборів.

На зареєстрований транспортний засіб ОСОБА_2 видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у якому вона вказана як власник, свідоцтво є чинним, тому сам по собі факт зняття вказаного автомобіля з реєстрації для реалізації не позбавляє її права власності та можливості захисту своїх прав власника шляхом пред'явлення позову про звільнення майна з-під арешту.

Колегія суддів вважає, що не може бути підставою для відмови у позові пред'явлена прокурором в апеляційній інстанції копія постанови старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області Гелецького В.І. від 16 березня 2012р. про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій до вирішення питання у справі щодо транспортних засобів і, зокрема, автомобіля ОСОБА_2, оскільки така не є предметом позову у даній справі, і з цією постановою ОСОБА_2 не пов'язує порушення свого права.

Окрім того письмовим листом від 24.04.2014р. № 70аз МРЕВ ДАІ при ГУМВС у Львівській області повідомило, що арешт на автомобіль накладено на підставі постанови слідчого Сапуцького Р.Я. (а.с. 7).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд поклав на ДПІ не властиву йому функцію щодо зняття арешту та заборон з автомобіля не заслуговують на увагу, оскільки автомобіль позивачки звільнено з-під арешту рішенням суду, та УДАІ ГУМВС в порядку виконання судового рішення може внести відповідну інформацію до бази даних ДАІ.

Враховуючи, що суд першої інстанції повно і правильно встановив фактичні обставини справи, застосував закон, який поширюється на зазначені правовідносини, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які є підставами для скасування рішення суду, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління державної автомобільної інспекції Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк