Справа № 683/152/15-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2015 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої судді Бондарчук Л.А.
при секретарі Борикіній Л.В.
з участю представників позивача ОСОБА_1
ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_4 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , житлової комісії військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дії незаконною та зобов`язання вчинити дії,
В січні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом військової частини НОМЕР_2 та житлової комісії даної військової часини та просив визнати дії незаконними щодо відмови в зарахуванні його на облік осіб, які потребують покращення житлових умов з 28 липня 1992 року як члена сім`ї померлого ОСОБА_6 , а також зобов`язати відповідачів зарахувати його на такий облік з 28 липня 1992 року. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його батько ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на квартирному обліку осіб, що потребують покращення житлових умов з 28 липня 1992 року. На день смерті він перебував у зареєстрованому шлюбі із матір`ю позивача та усі проживали разом. Отже позивач, як член сім`ї померлого ОСОБА_6 , мав право подальшого перебування на квартирному обліку.
Згідно з розпорядженням Генерального штабу Збройних Сил України, з 29 березня 2014 року військова частина НОМЕР_2 перейшла на нове умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_1 (а.с.24).
В судовому засідання представники позивача позов підтримали в повному обсязі та просили його задоволити.
Представник відповідачів позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , який був батьком позивача ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 15.10.2001 року серії НОМЕР_3 (а.с.8), копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.10).
ОСОБА_6 проходив військову службу у військових частинах № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_2 , перебував на обліку осіб, що потребують покращення житлових умов з 28.07.1992 року. Відповідно до переліку військовослужбовців, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень в/ч № НОМЕР_5 за 1995 рік ОСОБА_6 перебував на черзі під номером 10, разом з ним відповідно до переліку на черзі перебували дружина ОСОБА_7 , дочки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . З 05.04.2002 року згідно списку військовослужбовців, які мають право на одержання жилих приміщень військової частини № НОМЕР_6 ОСОБА_6 рахувався на квартирному обліку одноособово.
Ці обставини встановлені рішенням Старокостянтинівського районного суду від 13 березня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_2 (матері позивача) до військового частини НОМЕР_2 про визнання недійсним рішення житлової комісії про зняття з обліку осіб, що потребують покращення житлових умов, яке набрало законної сили, а тому відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню.
Звертаючись до суду із зазначеним позовом ОСОБА_4 , вказує, що оскільки він був членом сім`ї померлого, який перебував на квартирному обліку, він має право подальшого перебування на цьому обліку. Однак такі його твердження не заслуговують на увагу із наступних підстав.
Згідно ч.3 ст. 40 Житлового Кодексу у разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку.
Отже, аналіз зазначеної норми вказує на те, що правом подальшого перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов користуються виключно ті члени сім`ї померлого громадянина, які до його смерті перебували разом з ним на квартирному обліку.
Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Оскільки позивач на надав суду жодних доказів на підтвердження того, що він на момент смерті свого батька ОСОБА_6 перебував разом з ним на квартирному обліку, тому він немає права подальшого перебування на цьому обліку після смерті батька.
З огляду на викладене, підстави для задоволення позову до військової частини польова пошта НОМЕР_1 відсутні.
Що стосується позовних вимог ОСОБА_4 до житлової комісії військової частини польова пошта НОМЕР_1 , то вони також задоволенню не підлягають, оскільки житлові комісії не мають статусу юридичних осіб, в даному випадку є колегіальним органом, діючим в складі відповідної військової частини, утвореним наказом командира цієї частини. Таким чином, оскільки житлові комісії не можуть мати статусу сторони в цивільному процесі, тому вони не можуть бути наділені цивільною процесуальною правоздатністю та дієздатністю (ст.ст. 28, 29 ЦПК України), то в позові до житлової комісії військової частини польова пошта НОМЕР_1 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 60,61, 213-215,218 ЦПК України, ст. 40 ЖК України, суд-
Відмовити в позові ОСОБА_4 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , житлової комісії військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дії незаконною та зобов`язання вчинити дії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: