Справа № 404/4693/14-ц
Номер провадження 2/404/35/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі - Вітохіній Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 Пашаєвича до Товариства з обмеженою відповідальністю Гермес Трейдінг, Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Нова , Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Лізинг, третя особа- Ковальчук ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди , заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року позивач звернувся в суд із позовом, яким після проведення судової-автотоварознавчої експертизи , збільшивши розмір заявлених вимог, просив суд стягнути із Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Нова в рахунок завданої матеріальної шкоди 125 624 грн. 26 коп. ; стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю Гермес Трейдінг в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10 000 грн., стягнути із відповідачів на його користь понесені ним судові витрати, та просив позовну заяву, в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Лізинг, залишити без розгляду ( т.2 а.с. 25).

Ухвалою суду від 27.04.2015 року, позовну заяву ОСОБА_1 Пашаєвича до Товариства з обмеженою відповідальністю Гермес Трейдінг, Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Нова , Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Лізинг , третя особа- Ковальчук ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди , заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Лізинг - залишено без розгляду.

Вимоги мотивує тим, що 14.09.2013 року о 13 годині 40 хвилин на автомобільній дорозі Південний обхід м. Кіровограда 19 км. ОСОБА_3 здійснив виїзд на регульоване світлофорне перехрестя з автодорогою Н-23 Кіровоград-Запоріжжя 0 км. на червоний сигнал світлофора та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen LT», н.з. ВХ 8196 АВ, під його, позивача, керуванням , який наданий йому був у розпорядження на підставі довіреності від 31.08.2010 року. Внаслідок чого, його автомобіль зазнав пошкоджень переднього бамперу, кришки капоту, передньої лівої фари, двох крил, решітки радіатора. Крім того, ним було внаслідок ДТП отримано тілесні пошкодження у вигляді струсу мозку, розірвання лівого вуха та травми голови. Вина ОСОБА_3 у скоєні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 05.02.2014 року. У зв»язку з тим, що ОСОБА_3 на момент вчинення ДТП перебував у трудових правовідносинах із ТОВ «Гермес -Трейдінг» та безпосередньо виконував свої трудові обов»язки , то вважає, що товариство має відшкодувати йому шкоду, завдану їх працівником під час виконання своїх трудових обов»язків. Разом з цим, йому стало відомо, що між ТОВ «Гермес Трейдінг», на якому працював ОСОБА_3, та ТОВ »ОТП Лізинг» 14.02.2013 року було укладено договір фінансового лізингу, предметом якого є самоскид , марки КТС, д.н. НОМЕР_1 з причіпом самоскидом-Е , д.н. НОМЕР_2, умовами договору передбачено страхування предмета лізингу Лізингодавцем. Крім того, між ТОВ »ОТП Лізинг» та Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Нова укладено поліс №АС/2247719 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким застраховано відповідальність за шкоду життю, здоров»ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації наземного транспортного засобу Сканія, д.н АА 9564 ХО. ОСОБА_4 до вказаного полісу ліміт страхової відповідальності, яка підлягає відшкодуванню ПАТ Страхова компанія «Нова» становить 50 000 грн. Також, 10.06.2013 року між СК «Нова» та ТОВ »ОТП Лізинг» було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту за №2328, згідно умов якого, ТОВ «ОТП Лізинг» застрахувало свою відповідальність на випадок настання страхового ризику, на загальну суму 16 000000 грн. Тобто, оскільки враховуючи вказані договори страхувальник СК »Нова» взяла на себе зобов»язання по відшкодуванню шкоди майну потерпілих , то саме матеріальну шкоду в розмірі 125 624 , 26 грн., згідно висновку судової експертизи має відшкодувати співвідповідач - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Нова. Щодо моральної шкоди, то вважає, що саме відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Гермес -Трейдінг має відшкодувати на його користь 10 000 грн., так як внаслідок протиправних дій їх водія, ОСОБА_3, йому, позивачу, було завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, внаслідок пошкодження автомобіля , який був у нього єдиним джерелом заробітку , як для нього, так і членів його родини .

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач- Товариство з обмеженою відповідальністю Гермес -Трейдінг, його представник в суді заявлені вимоги до них не визнала, у задоволенні просила відмовити , вважає їх безпідставними, необгрунтованими.

Співвідповідач- Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Нова, його представник в судове засідання не з»являвся, повідомлялись належним чином, згідно поданих заперечень , заявлені вимоги також не визнав, у їх задоволенні просив відмовити. Зазначав, що позивач не звертався до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, у зв»язку із настанням ДТП 14.09.2013 року, вимоги є передчасні, необґрунтовані, вони є неналежним відповідачем, тому підстави для стягнення із них відповідних коштів відсутні ( т.1 , а.с. 79-81, 133).

Третя особа- Стеценко О.О. в судовому засіданні пояснив, що водій ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути створення умов, що призвели до зіткнення транспортних засобів. Та, навіть при наявності постанови апеляційної інстанції , згідно якої його, ОСОБА_3, було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди Товариство з обмеженою відповідальністю Гермес Трейдінг, не є належним відповідачем по справі, так як їх відповідальність була застрахована.

Третя особа- Ковальчук ОСОБА_2 в судові засідання не з»являлась, повідомлялась.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ТОВ »Гермес -Трейдінг», третю особу-Стеценко О.О., вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог, з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ч.1 ст.1166, ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна особі або майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

В п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК».

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27. 03. 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Підставами для задоволення позовних вимог про стягнення майнової шкоди є наявність складу цивільного правопорушення, а саме: факт наявності майнової шкоди; вина особи; неправомірність дій особи; безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між майновою шкодою та протиправними діями особи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 14.09.2013 року о 13.40 год., керуючи транспортним засобом КТС, номерний знак НОМЕР_3 з причіпом самоскидом КТС РСW 133, н.з. АА 95-64 ХО , на 19 км. автодороги Південний обхід м. Кіровограда, здійснив виїзд на регульоване світлофором перехрестя з автодорогою Н-23 Кіровоград-Запоріжжя на заборонений, червоний сигнал світлофора, та допустив зіткнення з автомобілем Фольцваген, номерний знак НОМЕР_4, який рухався по перехрестю на зелений сигнал світлофора з права на ліво, а також , в подальшому допустив наїзд на транспортний засіб ОСОБА_5, н.з.АЕ 80-74ЕР, що стояв у зустрічному напрямку з увімкненим лівим покажчиком повороту та зіткнення з автомобілем МАЗ, н.з.ВН 15-13 ВІ з напівпричіпом ППЦ, н.з. ВН 26-87 ЗО, який перебував в попутному напрямку, внаслідок чого було пошкоджено усі транспортні засоби .

Постановою судді судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 05.02.2014 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито, у зв»язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності ( т.1 а.с. 7-9). При цьому, у постанові вказано, що ОСОБА_3 було допущено порушення п.п.8.7.3(е) ПДР України, внаслідок чого сталося ДТП з його вини.

Автомобілем «Фольцваген», номерний знак НОМЕР_4 , який був пошкоджений внаслідок ДТП, керував позивач ОСОБА_1, на підставі довіреності від 31.08.2010 року (т.1 а.с.11).

Автомобілем КТС, номерний знак НОМЕР_3 з причіпом самоскидом КТС РСW 133, н.з. АА 95-64 ХО, керував ОСОБА_3 (третя особа), який перебував у трудових правовідносинах , працював на посаді водія у Товаристві з обмеженою відповідальністю Гермес -Трейдінг( відповідач). Автомобіль з причіпом належав Товариству з обмеженою відповідальністю ОТП Лізинг( т.1 а.с.47).

Разом з тим, між ТОВ «ОТП Лізинг» та ТОВ »Гермес-Трейдінг» 14.02.2013 року було укладено договір фінансового лізингу №513 FL, згідно якого предметом лізингу є саме зазначений автомобіль із причіпом-самоскидом та умовами якого було передбачено страхування предмету лізингу Лізингодавцем, тобто ТОВ »ОТП Лізинг»( т.1 а.с. 214-228).

Статтею 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" № 723/97 від 16 грудня 1997 року № 723/97 передбачено, що відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. ОСОБА_4 з ч. ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

ОСОБА_4 № АС/5216127 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.06.2013 року та ОСОБА_4 № АС/2247719 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.06.2013 року , страхувальник- ОТП »Лізинг» застрахував у Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія Нова, транспортний засіб :самоскид з причіпом -самоскидом, яким керував ОСОБА_3О.( т.1 а.с.48-49).

Крім того, 10.06.2013 року також між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Нова та ТОВ »ОТП Лізинг» було також укладено Договір №2328 добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту , предметом якого є майнові інтереси ,що не суперечать законодавству України та пов»язані з відшкодуванням страхувальником та/або експлуатантом заподіяної ним шкоди майну потерпілих внаслідок експлуатації застрахованого ТЗ, інформація про забезпечений транспортний засіб яких зазначена у додатку 1 договору та вказаних вище полісах. Загальна страхова сума за договором страхування складає 16 000 000 грн. ( т.2 а.с.16-21, 201- 207).

Як зазначалось у запереченнях Страхової компанії Нова, 11.04.2014 року позивач звернувся до них із повідомленням про настання ДТП від 14.09.2013 року.

ОСОБА_4 ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. При цьому ,покладення обов»язку відшкодувати шкоду на юридичну особу пояснюється тим, що працівник у даному випадку юридично втілює її волю. Тобто юридична особа реалізує свою цивільну праводієздатність, зокрема, деліктоздатність, через дії працівників. Отже дії працівників юридично сприймаються як дії самої юридичної особи.

Правовідносини між потерпілим і страховиком щодо страхового відшкодування шкоди завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, регулюються Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону).

ОСОБА_4 ст.33 Закону № 1961- IV на відповідачу лежить обов'язок щодо надання страховику ( або МТСБУ) письмового повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду встановленого зразка. Отже, саме відповідач відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК зобов'язаний довести, що він надав таке письмове повідомлення.

ОСОБА_4 п. 22.1 ст. 22 цього Закону при настанні страхового випадку , страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 вказаного вище Закону).

Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, власник джерела підвищеної небезпеки, який застрахував свою цивільну відповідальність, зобов'язаний відшкодувати шкоду лише у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Як вбачається із зазначених вище полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт страхової шкоди становить- 50 000 грн. та договору №2328 - 16 000 000 грн.

Вказана сума є достатньою для відшкодування страховиком майнової шкоди, заподіяної автомобілю позивача працівником ТОВ «Гермес-Трейдінг « .

Так, згідно висновку №100 судової автотоварознавчої експертизи від 04.02.2015 року , вартість матеріального збитку (шкоди) завданої власнику транспортного засобу «Volkswagen LT», н.з. ВХ 8196 АВ, належного ОСОБА_1 становить 126 346 , 24 грн. Проте, позивач у своїй заяві від 24.03.2015 року, прийнятої судом 06.04.2015 року просить стягнути саме 125 624, 26 грн., тому з врахуванням норм ст.11 ЦПК України, суд не може вийти за межі заявлених вимог, а відтак вважає необхідним стягнути із страховика - Страхової компанії Нова» на користь позивача - 125 624, 26 грн. , саме як він і просить ( т.1 а.с.165, т.2 а.с. 25).

Щодо вимог моральної шкоди, слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ст. ст .23 ,1167 ЦК України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.6 абзац 3 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснив, що не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір.

Оскільки встановлено, що позивач був безпосереднім учасником ДТП, йому з вини третьої особи , було завдано фізичних та душевних страждань внаслідок пошкодження автомобіля, а тому суд, керуючись вимогами розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ »Гермес-Трейдінг « , з яким водій, який був визнаний винним у вчиненні ДТП перебував у трудових правовідносинах, на користь позивача суму грошових коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі -3 000 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позову, у відповідності з вимогами ст. ст. 79, 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача - ТОВ »Гермес-Трейдінг» на користь позивача судовий збір за вимогу немайнового характеру в сумі - 243,60 грн., із співвідповідача - Страхової компанії Нова» - 1 256, 25 грн. внесеного судового збору та 3 198 грн. - витрат за проведення судової експертизи.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 3,10,11, 60, 61, 79, 86, 88, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов -задовольнити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Нова на користь ОСОБА_1 Пашаєвича - 125 624, 26 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , 1256, 25 грн.- внесеного судового збору та 3198 , 00 грн. - витрат за проведення судової експертизи.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю Гермес Трейдінг на користь ОСОБА_1 Пашаєвича - 3 000 грн. моральної шкоди , заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 243,60 грн.- внесеного судового збору.

В решті вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда