ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3406/15-ц
провадження № 2/753/2934/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., при секретарі Стрільчук Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 особа - Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2004 року; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2012 року шлюб між сторонами було розірвано; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_5 17.02.2015 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, 3 особа - Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон (за межі України) без згоди батька, до досягнення дитиною 16-ти років та на виготовлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон.

Свої вимоги Позивачка обґрунтовувала тим, що після розірвання шлюбу між сторонами - син ОСОБА_4 проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні; відповідач не бере участі у житті дитини, належної матеріальної допомоги не надає; заробітна плата позивачки і фінансова допомога її батьків дозволяють оплатити її виїзд за кордон 2-3 рази на рік з метою відпочинку та оздоровлення дитини, але відповідач безпідставно чинить перешкоди та не надає у передбаченому законом порядку дозволу на виїзд дитини за кордон, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, яким - «1) дозволити тимчасові виїзди за межі України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_3, до досягнення дитиною 16-ти років; 2) надати дозвіл на оформлення проїзного документа дитини та всіх пов»язаних із перетинанням державного кордону України документів - для виїзду за кордон дитини, без згоди батька, до досягнення дитиною 16-ти років».

В процесі судового розгляду справи позивачкою ОСОБА_2 подано заяву про уточнення позовних вимог від 16.04.2015 року, згідно якої конкретизовані вимоги в частині періодів виїзду за межі України та до якої країни (країн) планується виїзд щороку - до досягнення дитиною 16-ти років, а саме - позивачка просить суд постановити рішення, яким: «1) дозволити тимчасові виїзди за межі України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_3, до досягнення дитиною 16-ти років у періоди: - з 01.07.2015 року до 30.08.2015 року до Республіки Болгарії; - з 25.12.2015 р. до 20.01.2016 р. до Республіки Австрії; - з 28.04.2016 р. до 11.05.2016 року на вибір до Об»єднаних Арабських Еміратів, Мальдівської Республіки, Канарських островів, Франції, Сполученого Королівства

Великої Британії та Північної Ірландії, Чеської Республіки, Угорщини; - з 01.07.2016 р. до 30.08.2016 р. на вибір до Республіки Болгарії, Турецької Республіки, Королівства Іспанія, Італійської Республіки, Грецької Республіки; - з 25.12.2016 р. до 20.01.2017 р. на вибір до Республіки Австрія, Республіки Індія, Коровства Таїланд, Королівства Іспанія; - з 28.04.2017 р. до 11.05.2017 р. на вибір до Об»єднаних Арабських Еміратів, Мальдівської Республіки, Канарських островів, Франції, Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, Чеської Республіки, Угорщини; - з 01.07.2017 р. до 30.08.2017 р. на вибір до Республіки Болгарії, Турецької Республіки, Королівства Іспанія, Італійської Республіки, Грецької Республіки; - з 25.12.2017 р. до 20.01.2018 р. на вибір до Республіки Австрія, Республіки Індія, Коровства Таїланд, Королівства Іспанія; - з 28.04.2018 р. до 11.05.2018 р. на вибір до Об»єднаних Арабських Еміратів, Мальдівської Республіки, Канарських островів, Франції, Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, Чеської Республіки, Угорщини; - з 01.07.2018 р. до 30.08.2018 р. на вибір до Республіки Болгарії, Турецької Республіки, Королівства Іспанія, Італійської Республіки, Грецької Республіки; - з 25.12.2018 р. до 20.01.2019 р. на вибір до Республіки Австрія, Республіки Індія, Коровства Таїланд, Королівства Іспанія; - з 28.04.2019 р. до 11.05.2019 р. на вибір до Об»єднаних Арабських Еміратів, Мальдівської Республіки, Канарських островів, Франції, Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, Чеської Республіки, Угорщини; - з 01.07.2019 р. до 30.08.2019 р. на вибір до Республіки Болгарії, Турецької Республіки, Королівства Іспанія, Італійської Республіки, Грецької Республіки; - з 25.12.2019 р. до 20.01.2020 р. на вибір до Республіки Австрія, Республіки Індія, Коровства Таїланд, Королівства Іспанія; - з 28.04.2020 р. до 11.05.2020 р. на вибір до Об»єднаних Арабських Еміратів, Мальдівської Республіки, Канарських островів, Франції, Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, Чеської Республіки, Угорщини; - з 01.07.2020 р. до 30.08.2020 р. на вибір до Республіки Болгарії, Турецької Республіки, Королівства Іспанія, Італійської Республіки, Грецької Республіки; - з 25.12.2020 р. до 20.01.2021 р. на вибір до Республіки Австрія, Республіки Індія, Коровства Таїланд, Королівства Іспанія; - з 28.04.2021 р. до 11.05.2021 р. на вибір до Об»єднаних Арабських Еміратів, Мальдівської Республіки, Канарських островів, Франції, Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, Чеської Республіки, Угорщини; 2) зобов»язати ОСОБА_3 протягом 10 календарних днів направити поштою Позивачу нотаріальну заяву про згоду на виготовлення проїзного документа для виїзду дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон (паспорт)».

В судовому засіданні 11.06.2015 року позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги в уточненій редакції від 16.04.2015 року підтримала, при цьому зменшила заявлені вимоги в частині періоду виїзду з 01.07.2015 р. до 30.08.2015 р. до Республіки Болгарії та в частині зобов»язання відповідача протягом 10 календарних днів направити поштою Позивачу нотаріальну заяву про згоду на виготовлення проїзного документа для виїзду дитини за кордон, у зв»язку із добровільним наданням батьком (відповідачем) згоди по обох питаннях у встановленому порядку; в інший частині підтриманих вимог позивачка та її представник ОСОБА_5 просили позов задовольнити, з підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні уточнені підтримані вимоги позивачки не визнали, стверджуючи, що відповідач належним чином в цій частині спірних питань виконує свої батьківські обов»язки, в інтересах дитини, вимоги позивачки є безпідставними та суперечать відповідним положенням Договору про участь у вихованні дитини після розірвання шлюбу між батьками, розмір та сплату аліментів на дитину від 02.11.2011 року, укладеного сторонами та посвідченого нотаріально, просили в задоволенні позову відмовити повністю.

Представники 3-ої особи - Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації Скопич Д.І. та Дмитренко О.М. підтримали висновок Органу опіки від 15.04.2015 року, згідно якого вважається за доцільне оформлення проїзного документа малолітньому ОСОБА_4, 2005 року народження та виконання батьками умов договору про участь у вихованні дитини.

Заслухавши пояснення сторін, представників сторін та 3-ої особи в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

Згідно ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (в редакції постанови №724 від 25.08.2010 року) - виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється (в тому числі) - без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків - на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

В судовому засіданні встановлено: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (сторони) перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2004 року; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2012 року шлюб між сторонами було розірвано; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу між сторонами проживає разом з матір»ю - позивачкою ОСОБА_2 (а.с.10-11).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не заперечуються сторонами.

Також, сторонами було укладено Договір про участь у вихованні дитини після розірвання шлюбу між батьками, розмір та сплату аліментів на дитину від 02.11.2011 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барамія Н.Г. 02.11.2011 року за реєстровим №2179 (а.с.56-58).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.11.2014 року (справа №761/13117/14-ц Шевченківського районного суду м. Києва) було фактично підтверджено чинність положень Договору про участь у вихованні дитини після розірвання шлюбу між батьками, розмір та сплату аліментів на дитину від 02.11.2011 року, укладеного сторонами (а.с.67-73).

Розділом 6 зазначеного Договору сторонами було визначено порядок вирішення батьками (сторонами) питань, пов»язаних з виїздом дитини (сина ОСОБА_4) за кордон, згідно якого сторони повинні допомагати один одному в оформленні документів, необхідних для виїзду за кордон з дитиною: надавати необхідні дозволи, оформлені в установленому законом порядку, сприяти в оформленні проїзного документа або закордонного паспорта Дитини; сторона що збирається виїхати за кордон спільно з Дитиною, зобов»язана повідомити про це іншу сторону не менше, ніж за два тижні до дати виїзду з вказівкою країни, терміну, мети та умов перебування за кордоном (а.с.56-58).

Під час судового розгляду даної справи позивачкою фактично підтверджено виконання відповідачем зазначених положень Договору від 02.11.2011 року - в частині первісно заявлених нею вимог в частині періоду виїзду з 01.07.2015 р. до 30.08.2015 р. до Республіки Болгарії та в частині зобов»язання відповідача надати згоду на виготовлення проїзного документа для виїзду дитини за кордон, які (вимоги) позивачкою були зменшені (не підтримані) у зв»язку із добровільним наданням батьком (відповідачем) згоди по обох питаннях у встановленому порядку.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 15.04.2015 року вважається за доцільне оформлення проїзного документа

малолітньому ОСОБА_4, 2005 року народження та виконання батьками умов договору про участь у вихованні дитини (а.с.97-98, 159).

Ствердження відповідача (представника відповідача) про те, що виходячи з умови рівності прав та обов»язків батьків по відношенню до дитини, відповідач не може визначити згоду на виїзд дитини за кордон по роках - до досягнення дитиною 16-ти років, до країн за вибором, як зазначається у позові; що він раніше надавав дозволи на виїзд сина ОСОБА_4 за кордон разом з позивачкою (матір»ю), на даний час він також не відмовляється від вирішення аналогічних питань в подальшому - відповідно до положень Договору від 02.11.2011 року, позивачкою ОСОБА_2 не спростовані; а посилання відповідача на те, що вимоги позивачки фактично спрямовані на обмеження його прав щодо участі у вихованні дитини (у разі задоволення позову), є обґрунтованими.

Суд також враховує те, що підтримані позивачкою позовні вимоги не містять умови на виїзд дитини за кордон без згоди батька, але у супроводі кого саме - матері чи іншої уповноваженої особи.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, та оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд вважає, що ненадання згоди відповідачем ОСОБА_3, як батьком дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на виїзд дитини за межі України в порядку, який виходить за межі визначеного сторонами Договором від 02.11.2011 року, з наведених відповідачем мотивів - є його правом, яке не здійснюється всупереч інтересам дитини; позовні вимоги ОСОБА_2 не доведені в судовому засіданні достатніми доказами, а тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на підставі ст.141, 150, 154, 155, 157, 159 Сімейного Кодексу України, ст.313 ЦК України, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 особа - Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України, без згоди батька ОСОБА_3, у періоди з 25.12.2015 року до 11.05.2021 року до країн на вибір - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Парамонов М.Л.