провадження № 2/521/1785/15
Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

18 березня 2015 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Стариш О.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права користування жилим приміщенням, -

Встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом виселення, посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 16.11.2011 року є власником квартири АДРЕСА_1, яку отримав у дар від свого батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Оскільки, після смерті батька з квартири відмовляється в добровільному порядку виселитися ОСОБА_3, яка тривалий час періодично мешкала разом з ним, позивач вимушений звернутись з позовом до суду.

ОСОБА_3 звернулась в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що на протязі 29 років проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 в належній йому квартирі АДРЕСА_1, яка в подальшому була подарована ним своєму сину ОСОБА_2.

Оскільки ОСОБА_3 вважає, що вона, як член сім'ї ОСОБА_4 з моменту вселення в квартиру АДРЕСА_1 набула самостійного права користування її приміщенням, правомірно користується цим житлом, та на теперішній час не може бути виселена з квартири за вимогою її власника ОСОБА_2, вимушена звернутись з позовом до суду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги за первісним позовом, просить суд виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2, в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог за первісним позовом, посилаючись на їх необґрунтованість, наполягали на задоволенні зустрічного позову.

Суд, вислухавши учасників цивільного процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісні позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 16.11.2011 року є власником квартири АДРЕСА_1, яку отримав у дар від свого батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після смерті ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 продовжує мешкати ОСОБА_3.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 повідомили суду, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 1986 року проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство мали спільний бюджет, піклувались один про одного, надавали необхідну допомогу.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 які також були допитані в судовому засіданні, не заперечували факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 однією сім'єю, однак наполягали, що ці відносини мали періодичний характер.

Аналізуючи зібрані по справі докази та покази свідків, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу до моменту смерті ОСОБА_4, у зв'язку з чим вважає можливим задовольнити зустрічні позовні вимоги в цій частині.

Також, в судовому засіданні встановлено, що 05 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України з заявою щодо надання сприяння в виселенні ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2, яка відмовляється зробити це в добровільному порядку.

Відповідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачений захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння шляхом надання власнику права вимоги усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно листа КП «БТІ» Одеської міської ради від 04.02.2015 року ОСОБА_3 є власником ? частини квартири АДРЕСА_4

Як вбачається з довідки про склад сім'ї та реєстрацію, виданої КП ЖКС «Черьомушки» від 04.12.2014 року, ОСОБА_3 постійно проживає та зареєстрована з 1968 року в квартирі АДРЕСА_3, житловою площею 46,3 кв.м., загальною площею 61,9 кв.м.

Виходячи з викладеного, суд вважає можливим усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном, шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2, що тягне за собою відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання за ОСОБА_3 права користування жилим приміщенням вказаної квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст. 316, 317, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2.

Зустрічний позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

В задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Суддя: О.Михайлюк