Номер провадження: 22-ц/785/301/15
Головуючий у першій інстанції Матяш Т. Л.
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Заїкіна А.П., Гірняк Л.А.,

за участю секретаря - Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, встановлення порядку користування квартирою та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради про визнання права власності на 1/2 частку квартири та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні квартирою, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

10.09.2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, який в подальшому уточнив та просив суд: визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю; визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири; встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши у користування ОСОБА_2: 4 - жила кімната площею 6,6 кв.м., 5 - жила кімната площею 12,6 кв.м. та 1/2 частку приміщень: 1 - коридор площею 7,6 кв.м., 2 - коридор площею 3,8 кв.м., 3 - санвузол площею 4,4 кв.м., 7 - кухня площею 7,4 кв.м.; зобов'язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні 1/2 часткою квартири АДРЕСА_1 у спосіб передачі ОСОБА_2 ключа від вхідної двері до квартири та надання безперешкодного доступу у будь-який час до квартири.

Позивач посилався на те, що 07.02.2012 року шлюб між ним та ОСОБА_3 було розірвано. Від шлюбу у них є донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. За період шлюбу була придбана квартира АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_2 Таким чином зазначена квартира є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Однак, позивач не в змозі проживати у квартирі, оскільки відповідачка змінила замки у вхідні двері, що створює перешкоди для нього у користуванні квартирою.

17.09.2012 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовними вимоги до колишнього чоловіка ОСОБА_2 та просила суд: визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 та їхній дитині ОСОБА_6 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні просила суд задовольнити уточнену позовну заяву у повному обсязі. Щодо позову ОСОБА_3 представник позивача пояснила, що частково визнає його, а саме не заперечує проти задоволення позову в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частку спірної квартири, в задоволенні інших вимог просила суд відмовити у повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 у судовому засіданні просив суд позов ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі. Також, представник зазначив, що не заперечує проти визнання права власності за ОСОБА_2 на 1/2 частку спірної квартири, в задоволенні інших вимог просив відмовити, оскільки це суперечить інтересам дитини.

Представник органу опіки та піклування виконкому Білгород - Дністровської міської ради у судовому засіданні підтримала позов ОСОБА_3 та просила суд задовольнити його у повному обсязі.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Визнано квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 55,9 кв. м., житловою площею 32,6 кв. м., яка в цілому складається з: 4- житлова - площею 6,6 кв. м., 5 - житлова - площею 12,5 кв. м., 6 - житлова, площею 13,5 кв. м., 7 - кухня, площею 7,4 кв. м., 1- коридор, площею 7,6 кв. м., 2 - коридор, площею 3,8 кв. м., 3 - санвузол, площею 4,4 кв. м. - спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_2 (ІК-НОМЕР_1) право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 55,9 кв. м., житловою площею 32,6 кв. м., яка в цілому складається з: 4- житлова - площею 6,6 кв. м., 5 - житлова - площею 12,5 кв. м., 6 - житлова, площею 13,5 кв. м., 7 - кухня, площею 7,4 кв. м., 1- коридор, площею 7,6 кв. м., 2 - коридор, площею 3,8 кв. м., 3 - санвузол, площею 4,4 кв. м..

Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши у користування ОСОБА_2: 4- житлова - площею 6,6 кв. м., 5 - житлова - площею 12,5 кв. м., та 1/ частку приміщень загального користування: 7 - кухня, площею 7,4 кв. м., 1- коридор, площею 7,6 кв. м., 2 - коридор, площею 3,8 кв. м., 3 - санвузол, площею 4,4 кв. м.

Зобов'язано ОСОБА_3 (ІК-НОМЕР_2) не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні та розпорядженні 1/2 часткою квартири АДРЕСА_1 у спосіб передачі ОСОБА_2 ключа від вхідної двері та надання безперешкодного доступу до квартири АДРЕСА_1.

Позов ОСОБА_3 - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 55,9 кв. м., житловою площею 32,6 кв. м., яка в цілому складається з: 4- житлова - площею 6,6 кв. м., 5 - житлова - площею 12,5 кв. м., 6 - житлова, площею 13,5 кв. м., 7 - кухня, площею 7,4 кв. м., 1- коридор, площею 7,6 кв. м., 2 - коридор, площею 3,8 кв. м., 3 - санвузол, площею 4,4 кв. м.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 220,40 грн. та судові витрати по на правову допомогу у розмірі 500 (п'ятсот) гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду оскаржує представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в частині встановлення порядку користування квартирою і зобов;язання ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні спірною квартирою ОСОБА_2

В іншій частині рішення суду не оскаржується, у зв;язку з чим відповідно до вимог ст.303 ЦПК України не переглядається.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволені позову в частині зазначеного ним в уточненій позовної заяві порядку користування спірною квартирою, та зобов'язання ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні 1/2 частки спірної квартири у спосіб передачі ОСОБА_2 ключа від вхідної двері до спірної квартири;

встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши у користування ОСОБА_2 приміщення, зазначені у висновку проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи за № 10/03 від 05.05.2014 року для виділення в особисте користування 2-му співвласнику, а саме: 6 - житлова, площею 13,5 кв. м., та 1/2 частку приміщень загального користування: 7 - кухня, площею 7,4 кв. м., 1 - коридор, площею 7,6 кв. м., 2 - коридор,- площею 3,8 кв. м., 3 - санвузол, площею 4,4 кв. м.

В суд апеляційної інстанції сторони не з;явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Справа розглянута у відповідності до вимог ч.2 ст.197 та ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов;язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні квартирою, суд першої інстанції виходив з того, що він є власником ? частини квартири АДРЕСА_1 і має право на безперешкодний доступ до квартири.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05 червня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_3, яке було зареєстровано Кривобалківською сільською радою Саратського району Одеської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 01.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка - ОСОБА_6, що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, яке було зареєстровано та видано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород - Дністровський Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області 14.11.2005 року, актовий запис № 511.

Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.02.2012 року (справа № 1505/210/2012), шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

На підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2010 року за № 2-3066/10 позивачу належить квартира АДРЕСА_1. Реєстрація права власності була здійснена 08.07.2010 року.

Відповідно до ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3 , ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належить право користуванння та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У ч.1 ст.319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь- які дії, які не сурепечать закону.

В силу положень вищевказаних норм закону всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_3, яка проживає в квартирі, яка замінила замки на вхідних дверях, повинна не перешкоджати ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , оскільки він є власником ? частини даної квартири, шляхом передачі йому ключей від квартири.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 не перешкоджає ОСОБА_2 у користуванні квартирою, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_3 в своїх запереченнях на уточнену позовну заяву підтвердила, що вона загубила ключі від квартири , у зв;язку з чим замінила замки на вхідних дверях ( а.с.172-175).

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині зобов;язання ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні квартирою ухвалено у відповідності до вимог ст.391 ЦК України і підстав для його скасування не вбачається.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, суд першої інстанції виділив позивачу житлову кімнату № 4 та житлову кімнату № 5.

Колегія суддів не погоджується з таким порядком користування квартирою і вважає, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Судом встановлено, що рішенням суду за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано право власності за кожним на ? частину квартири АДРЕСА_1

Сторони в цій частині рішення суду не оскаржили.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.09.2013 року по справі була призначена судово будівельно-технічна експертиза з метою встановлення варіантів поділу спірної квартири.

Висновком експерта № 10/03 від 05.05.2014 року був запропонований варіант з максимальним приближенням до ідеальних часток співвласників по 1/2 частки, а саме:

1-му співвласнику виділити в особисте користування:

- 4- житлова, площею 6,6 кв. м.;

- 5- житлова, площею 12,6 кв. м.;

- 1/2 частка приміщень загального користування: 1- коридору, 2- коридору, 3- санвузлу, 7- кухні, загальною площею 11,6 кв. м.;

2-му співвласнику виділити в особисте користування:

- 6- житлова, площе 13,5 кв. м.;

- 1/2 частка приміщень загального користування: 1- коридору, 2- коридору, 3- санвузлу, 7- кухні, загальною площею 11,6 кв. м.;

Житловою площею, 13,5 кв. м., що менше ідеальної частки за житловою площею на 2,85 кв. м. або 13 797 гривень.

ОСОБА_2 в своїх позовних вимогах просив суд встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши йому у користуванні 4 - жила кімната площею 6,6 кв.м., 5 - жила кімната площею 12,6 кв.м. та 1/2 частку приміщень: 1 - коридор площею 7,6 кв.м., 2 - коридор площею 3,8 кв.м., 3 - санвузол площею 4,4 кв.м., 7 - кухня площею 7,4 кв.м., тобто, як першому співвласнику за висновком експерта.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про виділення йому житлових кімнат № 4 та № 5, суд першої інстанції не взяв до уваги, що житлова кімната № 5 є прохідною до кімнати № 4, а житлова кімната № 4 площею 6,6 кв.м. багато років використовується як дитяча кімната, у якій спить, відпочиває, робить уроки спільна дитина ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи житлова кімната № 4 має площу 6,6 кв.м.,житлова кімната № 5 - 12,6 кв.м., загальна площа двух кімнат складає 19,2 кв.м. Житлова площа житлової кімнати № 6 становить 13,5кв.

Суд першої інстанції помилково не прийняв до уваги доводи представника ОСОБА_3 про те, що спільна дитина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживає з матір'ю, тому вона має право на виділення їй більшої частини житлової площі, оскільки спір йде про визначення порядку користування квартирою, в якій проживає неповнолітня дитина.

Також колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що виділення ОСОБА_2 кімнати № 6 буде порушенням ст.11 ЦПК України, оскільки суд першої інстанції розглядає позовні вимоги про встановлення порядку користування квартирою і спір повинен бути розглянутий судом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині встановлення порядку користування квартирою с виділенням ОСОБА_2 житлових кімнат № 4 та № 5 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про виділення ОСОБА_2 житлової кімнати № 6 житлової площею 13,5 кв.м. та ? частин підсобних приміщень.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.2, 309 ч.1п.п.3,4, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2014 року в частині встановлення порядку користування квартирою скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, Одеська область, виділивши у користування ОСОБА_2: кімнату № 6- житлова, площею 13,5 кв. м.; 1/2 частку приміщень загального користування: 1- коридору, площею 7,6 кв.м., 2- коридору, площею 3,8 кв.м., 3- санвузлу, площею 4,4 кв.м., 7- кухні, площею 7,4 кв.м.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді Л.А. Гірняк

А.П. Заїкін