№ 2-о/639/16/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Срокіної І.І.

за участю секретаря - Макушенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану РС ХМУЮ про встановлення факту, який має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2014 р. представник заявника звернувся до суду із зазначеною заявою, у якій просив встановити юридичний факт та визнати, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав за адресою: АДРЕСА_1, є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Харкова; зобов'язати Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції внести зміни в актовий запис від 12 квітня 1985 року № 201 про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, зазначивши батьком дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_3. Його матір'ю є ОСОБА_3, а батьком ОСОБА_2 Коли він народився його батьки спільно проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний побут аж до 1991 р., але у зареєстрованому шлюбі не перебували. Його мати зареєструвала його народження у Комінтернівському відділі РАЦС 12.04.1985 р., але помилково вказала прізвище його батька не «ОСОБА_2», а «ОСОБА_2».

З 1991 р. його батьки проживали окремо, але він часто спілкувався з батьком, вони приїжджали у гості один до одного, телефонували один одному, їздили у різні мандрівки аж до останнього часу.

Його батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4

Зазначає, що він завжди хотів у належний спосіб юридично підтвердити та встановити факт того, що ОСОБА_2 є його батьком за документами, щоб це мало відповідні правові наслідки, але через безтурботність, він постійно зволікав з цим питанням та цього зробити вони не встигли. До того ж, 05.11.2010 р. під час ремонту зруйнованого фасаду будинку на АДРЕСА_2 він зазнав трудового каліцтва, впавши з висоти близько 20 метрів. З того часу він не може пересуватись, є інвалідом І групи та потребує постійного стороннього догляду. Ці обставини тривалий час перешкоджали йому зайнятись питанням юридичного підтвердження того, що ОСОБА_2 був його батьком.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні вищевикладеним.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явися, надав заяву про розгул справи за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, прийшов до висновку, що вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що батьками ОСОБА_1 у свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9).

Статтями 10, 11, 57, 60, 179, 212, 213, 214 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст.7 Конвенції «Про права дитини», - дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають в шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем "батьківства.

Як роз'яснено у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених ст. 53 чинного на момент виникнення спірних правовідносин КпШС 1969 року, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилась до ІНФОРМАЦІЯ_5, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС 1969 року, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства в сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Свідок ОСОБА_5, суду пояснила, що вона хрещена мати заявника, родину знає давно мати заявника і її цивільний чоловік разом проживали у гуртожитку, коли народився ОСОБА_1 переїхали у інший гуртожиток на Новожаново, вона їх навідувала, проте, що у свідоцтві про народження заявника батьком зазначено не ОСОБА_2 не знала. Після того як батьки заявника перестали проживати разом, ОСОБА_2 зустрічався із ОСОБА_1, навідував його у лікарні. Піклувався про нього приносив їжу та ліки.

Свідки ОСОБА_6 племінниця ОСОБА_2, суду пояснила, що завжди вважала ОСОБА_1 сином дядька, вони разом їздили до матері ОСОБА_2 у Білгородську області, ОСОБА_1 там був майже кожне літо, заповіт вона склала на них обох, на ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Про те, що батьки ОСОБА_1 не розписані не знала, у селі було весілля вони його святкували, було багато гостей, про що є фотографії. Чому не розписалися не знає.

Свідок ОСОБА_8 хрещений батько заявника та двоюрідний брат померлого ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_2 разом із матір,ю ОСОБА_1 проживало разом приблизно років 10,бував у них у гостях, навідував ОСОБА_1, проживали вони у гуртожитку, після народження ОСОБА_1 переїхали на у інший гуртожиток на Новожаново і там проживали разом однією родиною. Після того як вони розійшлися інколи бачив ОСОБА_1, навідував його у лікарні і бачив там ОСОБА_2, завжди вважав його батьком ОСОБА_1, сумнівів щодо цього не мав. ОСОБА_2 часто бував у своєї матері у селі з ОСОБА_1, бачив їх там, майже кожне літо.

Свідок ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідно вітчим та зведена сестра заявника суду повідомили, що знають ОСОБА_2 як батька ОСОБА_1, він його часто навідував, зустрічався із ним. Приносив йому ліки та харчі у лікарню.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила. Що проживала разом із ОСОБА_2 у цивільному шлюбі, близько 10 років, у 1985 році народився син. У них було весілля але вони не розписувалися. Святкували його у селі де проживала мати ОСОБА_2. Після травми сина ОСОБА_2 часто навідував його,надавав матеріальну допомогу.

На підтвердження пояснень свідків суду надано фотографії заявника і ОСОБА_14 де вони разом і фото з матір,ю ОСОБА_14. На огляд суду також надавалися весільні фото ОСОБА_14 та матері заявника.

Усе вищевикладене дає суду підстави вважати,що заявлені вимоги щодо встановлення факту батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 обґрунтованими та доведеними і такими,що підлягають задоволенню.

Також підлягають задоволенню вимоги щодо внесення змін до свідоцтва про народження заявника, при цьому суд керується Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 р. за № 55/18793).

На підставі наведеного та керуючись ст. 53 КЗпШ України, ст.ст. 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 213-215, 218 ЦПК України, Конвенцією «Про права дитини», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р., суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану РС ХМУЮ про встановлення факту, який має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав за адресою: АДРЕСА_1, є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Харкова.

Зобов'язати Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції внести зміни в актовий запис від 12 квітня 1985 року № 201 про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, зазначивши батьком дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 10-ти днів з дня отримання його копії , шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Срокіна І.І.