справа № 2/489/654/15
рішення

Іменем україни

11 лютого 2015 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом в якому просили стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину в сумі 116729,42 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів на повнолітню дитину у зв'язку із навчанням в сумі 29324,23 грн.

Як на підставу своїх вимог вказали, що позивач ОСОБА_1 є колишньою дружиною відповідача, а інший позивач його дочкою.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 15.06.2001 з відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки. Рішення суду відповідач виконав частко, через що станом на 01.12.2014 виникла заборгованість в сумі 11161,79 грн.

Іншим рішенням вказаного суду від 19.11.2012 з відповідача стягнуті аліменти на утримання повнолітньої дочки у зв'язку із навчанням, заборгованість за яким становить 7451,61 грн.

Так як відповідач допустив прострочення заборгованості позивачі звернулися до суду з позовом про стягнення пені.

У судовому засіданні позивачі позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будучи присутнім в судовому засіданні 29.01.2015 позов визнав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у ній докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 22.12.2001.

Від спільного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.06.2001 з відповідача на користь ОСОБА_1 (на час ухвалення рішення - ОСОБА_1) стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх заробітків, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходу громадян, починаючи з 21.05.2001 і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого відповідно до вказаного рішення суду, відкрито постановою Корабельного відділу державної виконавчої служби миколаївського міського управління юстиції (далі - ДВС) від 16.05.2011.

Останнім розрахунком державного виконавця підтверджується, що заборгованості по аліментам за виконавчим листом по справі № 2-1568/01 станом на момент досягнення дитиною повноліття складає 8461,79 грн.

Із змісту позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить стягнути пеню за прострочену заборгованість по аліментам, яка виникла за період з 01.12.2010 по 01.11.2014.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на отримання неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом цієї норми, суд повинен встановити факт заборгованості за аліментами та наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні та залежно від цього вирішити питання щодо права одержувача аліментів на стягнення пені.

Неустойка (пеня) нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення.

Неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів підлягає стягненню після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів, тобто з травня 2011 року, а не з 01 грудня 2010, як вважає позивач.

З розрахунку державного виконавця вбачається, що з травня 2011 року по квітень 2012 року відповідач аліменти не сплачував. У травні 2012 року, у місяць досягнення дочкою повноліття, в якому до сплати нараховано 445,83 грн. сплатив 600,00 грн. Після цього, здійснював не регулярне погашення заборгованості по липень 2014 року. Останній платіж здійснив в січні 2015 року. Загальна суму сплаченої заборгованості за цей період і в цілому за розрахунком державного виконавця складає 9396,00 грн., при нарахованій заборгованості 17857,79 грн.

Таким чином, відповідачем в строк погашено заборгованість по аліментам за травень 2012 рок, тому залишок суми 8950,17 грн. підлягає зарахуванню в погашення заборгованості в попередні періоди, а саме, яка виникла до березня 2011 року (згідно розрахунку державного виконавця заборгованість на березень 2011 року (включно ) складає 9080,46 грн.).

У зв'язку із цим, розмір пені по заборгованості із аліментів з травня 2011 року по квітень 2012 року, станом на 01.12.2014 (включно) становить 85601,79 грн.

Так, за травень 2011 року (виникла з 01.06.2011) 617,50 х 1% х 1280 дн. = 7904,00 грн.; за червень 2011 року (виникла з 01.07.2011) 617,50 х 1% х 1250 дн. = 7718,75 грн.; за липень 2011 року (виникла з 01.08.2011) 633,00 х 1% х 1219 дн. = 7716,27 грн.; за серпень 2011 року (виникла з 01.09.2011) 633,00 х 1% х 1188 дн. = 7520,04 грн.; за вересень 2011 року (виникла з 01.10.2011) 633,00 х 1% х 1158 дн. = 7330,14 грн.; за жовтень 2011 року (виникла з 01.11.2011) 645,00 х 1% х 1127 дн. = 7269,15 грн.; за листопад 2011 року (виникла з 01.12.2011) 645,00 х 1% х 1097 дн. = 7075,65 грн.; за грудень 2011 року (виникла з 01.01.2012) 645,00 х 1% х 1066 дн. = 6875,70 грн.; за січень 2012 року (виникла з 01.02.2012) 661,25 х 1% х 1035 дн. = 6843,93 грн.; за лютий 2012 року (виникла з 01.03.2012) 661,25 х 1% х 1006 дн. = 6652,17 грн.; за березень 2012 року (виникла з 01.04.2012) 661,25 х 1% х 975 дн. = 6447,18 грн.; за квітень 2012 року (виникла з 01.05.2012) 661,25 х 1% х 945 дн. = 6248,81 грн.

За таких обставин, враховуючи наявність заборгованості відповідача по аліментам, його вину у їх виникненні, визнання ним заборгованості та її часткове погашення протягом останніх років, а також наявність заборгованості по іншому виконавчому листу, виходячи із загальних засад регулювання сімейних відносин (частина дев'ята статті 7 СК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності, матеріального і сімейного стану платника аліментів і співмірності заборгованості по аліментам і недоїмки (пені), вимоги в цій частині підлягають частковому задволенню шляхом стягнення недоїмки (пені) в розмірі 15000 грн.

Стягнення недоїмки (пені) в більшому розмірі може призвести різкого погіршення матеріального стану відповідача, що унеможливить погашення ним заборгованості по аліментам і виконанню цього рішення.

При вирішенні спору в частині стягнення пені по аліментам на повнолітню дитину у зв'язку із навчанням, суд виходить з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що по досягненню іншим позивачем ОСОБА_2 повноліття та зарахування її до навчального закладу за її позовом з відповідача рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19.11.2012 стягнуті аліменти в розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 05.10.2012 і до закінчення навчання.

Довідкою Чорноморського державного університету ім.П.Могили від 28.11.2014 № 5274 підтверджується навчання позивача ОСОБА_2 на час звернення до суду на третьому курсі денного відділення в Інституті філології за контрактом.

Виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду відкрито постановою Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції 05.12.2014.

За розрахунком державного виконавця заборгованість відповідача за вказаним вище рішенням станом на 01.02.2015 складає 7651,61 грн., із 8051,61 грн. нарахованої.

Із змісту позову видно, що позивач просить стягнути пеню за період з 01.12.2010 по 01.12.2014.

Як судом зазначалося, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів підлягає стягненню після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду. У даному випадку, нарахування пені повинно відбуватися з 01.01.2015, тобто на заборгованість по аліментам за грудень 2014 року, в якому відкрито виконавче провадження.

Тому, враховуючи наведене та принцип диспозитивності цивільного судочинства (стаття 11 ЦПК України) підстави для задоволення вимог ОСОБА_2 про стягнення пені по аліментам на повнолітню дитину у зв'язку із навчанням - відсутні.

Одночасно, суд звертає увагу, що позивачі не позбавлені права в подальшому звернутися до суду з позовом про стягнення пені по аліментам за інший період, у разі не сплати відповідачем аліментів.

Так як позивач звільнена від сплати судових витрат, відповідно до статті 88 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам з відповідача на користь держави підлягає стягненню 150,00 грн. судового збору.

Керуючись статтями 10, 11, 14, 60 - 62, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 15000,00 грн. (п'ятнадцять тисяч гривень 00 грн.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 150,00 грн. (сто п'ятдесят гривень 00 коп.).

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 та вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 13.02.2015.