Справа № 728/108/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Новікова О.М.

при секретарі Макаренко Ю.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення грошових вимог в порядку індексації, третя особа - ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення грошових вимог в порядку індексації, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Бахмацького райсуду від 27.05.2005 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики постановлено стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики 28906 грн.98 коп. Дане рішення набрало законної сили та постановою державного виконавця ВДВС Бахмацького РУЮ ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження щодо примусового стягнення з боржника зазначених грошових коштів. Боржник ухилявся від виконання рішення суду що стало підставою звернутися до суду про зарахування індексу інфляції та трьох відсотків річних . Рішенням Бахмацького районного суду від 08.06.2010 року позов було задоволено в сумі 20448 грн.75 коп. індексу інфляції та 3 % річних з боргової суми за період з 01.06.2005 року по 01.01.2010 року . Згідно довідки від 22.01.2015 року виданої ВДВС Бахмацького РУЮ значиться заборгованість в розмірі 46462 грн.50 коп. по виконавчих листах. Станом на 01.01.2010 року заборгованість боржника перед кредитором за основним зобов»язанням становить 26611 грн.76 коп. відповідно до зазначеної суми проводиться розрахунок суми заборгованості. Просить суд стягнути з відповідача 86125грн.32 коп. індексу інфляції та 3% річних з боргової суми за період з 01.01.2010 року по 01.01.2015 року. В ході судового розгляду позивач неодноразово змінював свої позовні вимоги, остаточно визначився про стягнення індексу інфляції та 3% річних з боргової суми станом на 01 січня 2010 року в розмірі 27580 грн. 39 коп. за період з 01 січня 2010 року по 01 березня 2015 року та визначено в розмірі індекс інфляції в сумі 13325 грн. 55 коп., 3% річних в сумі 16320 грн. 00 коп., при цьому загальна сума складає 29645 грн. 55 коп.

03.03.2015 року відповідачем ОСОБА_2 до суду подана заява про залучення третьої особи ОСОБА_3 , оскільки позовні вимоги безпосередньо стосуються стягувача ОСОБА_3 та впливають на відсотковий розмір погашення боргу перед ним як одним із стягувачів, так як зазначено позивачем у позові, стягнення відбувається виключно з пенсії відповідача.

Ухвалою Бахмацького районного суду від 03.03.2015 року залучено до участі у справі третю особу ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити в задоволенні позову та підтримав свої заперечення викладені в письмовій формі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, надіслав суду письмові заперечення на позов та просить відмовити в задоволенні позову а позов розглядати без його участі.

Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Згідно із ст. 14 ЦПК України „судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 10 ч. 2 ЦПК України „сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, ч. 3 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України „обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, винесеним 27 травня 2005 року Бахмацьким райсудом Чернігівської області ( 2-611/05) , було ухвалено стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 26345 грн. 00 коп. в порядку відшкодування боргу по договору позики, 131 грн.72 коп. в порядку відшкодування за прострочення виконання грошового зобов»язання, 2150 грн. 26 коп в порядку відшкодування процентів за користування позикою та 280 грн. 00 коп. в порядку відшкодування судових витрат понесених позивачем оплатою державного мита при подачі позову до суду, а всього 28906 грн.98 коп. Цим судовим рішенням було встановлено, що відповідно до письмової розписки від 11 лютого 2004 року предметом договору позики була визначена іноземна валюта - 5000 доларів США. При винесенні рішення суд керувався розясненнями абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12 09 року № 14 „Про судове рішення і у мотивувальній частині рішення навів розрахунок з переведення іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно розпорядження Національного банку України №417/136 від 11.04.2005 року виходячи з курсу гривні до американського долара борг складає 26345 грн.00 коп. Суд також керувався вимогами ст. ст. 192, 533 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України „боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, як передбачено нормами Закону України від 03 липня 1991 року „Про індексацію грошових доходів населення, індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник , що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто, зменшення купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, долар США, індексації не підлягає. При цьому суд керувався висновками, викладеними у рішенні Верхового Суду України від 28 березня 2012 року у справі № 6-36736 відповідно до ст. 360 7 ЦПК України.

Згідно із ст. 360-7 ЦПК України „рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами ) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верхового Суду України.

Тому, норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, яке визначене у гривні.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат у період з 01.01.2010 року по 01.03.2015 року задоволенню не підлягають, так як норми ч. 2. ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобовязання, яке визначене договором у гривні, а не на невиконання судового рішення.

Прийняття судового рішення про стягнення грошового боргу в національній валюті не змінює природу грошового зобовязання як такого, що визначене в іноземній валюті, і не є підставою для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України „ якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК.

Відповідно до ст. 598 ч. І ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах , встановлених договором або законом. Ці підстави зазначені у ст. ст. 599, 600 , 604-609 ЦК.

Зважаючи на відсутність у зазначених правових нормах такої підстави припинення зобовязання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, слід дійти висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання 3 % річних, передбачених ст. 625 ЦК України.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.09.2005 року, у виконавчому провадженні ВП № 1324026, рішення Бахмацького райсуду від 27.05.2005 року відповідачем не виконано, чого він не заперечував і в судовому порядку, що також підтверджують матеріали виконавчого провадження.

Згідно рішення Бахмацького районного суду від 08 червня 2010 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 було вже стягнуто індекс інфляції та 3% річних за період з 01 червня 2005 року по 01 січня 2010 року.

А тому , суд вважає, що 3 % річних від простроченої суми повинні нараховуватись позивачу з 01.01.2010 року. Сума боргу складає згідно довідки УПФУ в Бахмацькому районі 27580 грн. 39 коп., кількість днів прострочення за вказаний період складає: 1916 днів

3 % річних від простроченої суми боргу складає : 27580 грн. 39 коп. *3 % / 365 *1916 днів = 4343 грн. 34 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України „ якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач є інвалідом 2 групи і Законом України „ Про судовий збір він звільняється від сплати судового збору на користь держави при подачі позову до суду. А тому, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 61, 88, 212- 215 ЦПК України, ст. ст. 192, 530, 533, 625 ч. 2, 1049, 1050 ЦК України, ЗУ „ Про індексацію грошових доходів населення, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення грошових вимог в порядку індексації, третя особа - ОСОБА_3 - задовольнити частково .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних за час прострочення грошового зобовязання за період з 01.01.2010 року по 30.03.2015 року в сумі 4343 / чотири тисячі триста сорок три / гривні 29 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 / двісті сорока трьох / гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М. Новіков