Справа № 278/409/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року

Житомирський районний суд Житомирської області

у складі: головуючої судді - Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лабенської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

У позові проти ОСОБА_1 від 12.02.2015 Банк просить стягнути заборгованість за кредитом та іншими платежами в сумі 12882 грн. 37 коп. і 243 грн. 60 коп. судових витрат. Позов мотивовано тим, що відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов'язання.

Представник Банку позов підтримав, просив розглядати справу за його відсутністю.

Відповідач звернулася з аналогічним клопотанням. Із посиланням на ст. 267 ЦК України та на практику ВСУ просила застосувати строк позовної давності, відмовивши у задоволенні позову. Також просила звернути увагу суду, що заборгованість по тілу кредиту з неї вже стягнуто, а тому борг слід перерахувати.

Дослідженим матеріалам справи відповідають зобов'язальні правовідносини.

Суд розглядає справу в межах заявлених вимог.

21.05.2008 ОСОБА_1 відповідно до укладеного з Банком, договору отримала кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 9-20).

При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, де визначається, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до нього вцілому.

У разі укладення кредитного договору банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Із розрахунку вбачається, що відповідач здійснювала нерегулярні платежі, в зв'язку з чим станом на 13.01.2015 в неї виникла заборгованість на загальну суму 16812 грн. 00 коп., а саме: 5052 грн. 06 коп. - за кредитом, 8618 грн. 10 коп. - по процентам за користування ним, 3141 грн. 84 коп. - заборгованість з комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 589 грн. 64 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.9-20).

Рішенням цього суду від 23.12.2011 з відповідача вже стягнуто заборгованість за цим же кредитом у розмірі 5019 грн. 27 коп. (а.с. 8). При цьому зазначено, що наведена сума становить саме заборгованість за кредитом (кредитний ліміт, тіло кредиту), у стягненні відсотків та неустойки відмовлено. Рішення набрало законної сили та неоскаржене Банком. Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що заборгованість по тілу кредиту з неї вже стягнуто в сумі 5019 грн. 27 коп., залишок складає 32 грн. 70 коп. (5052,06 грн.-5019,27 грн.).

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст.253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (чч.1 та 5 ст.261 ЦК). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.261 ЦК).

Відповідно до умов договору, укладеного між ПАТ «КБ «ПриватБанк» і відповідачем, кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки (п.5.4). Строк дії картки, виданої відповідачу складав 2 роки.

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже, продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові ВСУ від 22.10.2014 №127цс14. В розумінні ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, рішення ВСУ, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України.

З урахуванням цих обставин та факту пред'явлення ПАТ «КБ «ПриватБанк» позову тільки у лютому 2015 року, тобто після спливу строку позовної давності, суд вважає, що клопотання відповідача є ґрунтовним.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової ( стягнення неустойки).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Керуючись: ст.ст. 15, 16, 258, 261, 266, 267, 526, 551, 610, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 61, 79, 88, 169, 212, 213, 215, 360-7 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С.Г. Баренко