Номер провадження 2/754/2772/15
Справа №754/4862/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12 серпня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем ОСОБА_2 05.09.2012 року було укладено договір позики, відповідно до умов якого вона позичила останньому 10 000 доларів США, які відповідач зобов»язався повернути. Кінцева дата для повернення боргу в розписці визначена не була. 20.01.2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу від 16.01.2015 року про повернення суми боргу протягом 7 днів з моменту отримання ним цієї вимоги, проте у встановлений у вимозі термін борг за договором позики відповідачем повернуто не було. 25.12.2014 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до якого останній поручився перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов»язань, що виникли з договору позики. Оскільки в указаний у вимозі термін відповідач ОСОБА_2 борг їй не повернув, тому вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом, просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку на її користь суму боргу в розмірі 232 800 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача в повному обсязі підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Ухвалою суду від 12.08.2015 року було залишено без розгляду вимоги позову про стягнення з відповідачів на користь позивача 3% річних.

Відповідачі в судове засідання не з»явилися, належним чином повідомлялися судом про день та час розгляду справи. Причини неявки відповідача ОСОБА_2 в судове засідання суду не відомі. Від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява де він вказує на те, що не згодний з позовом та просить проводити розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 05.09.2012 року було укладено договір позики, відповідно до умов якого вона позичила останньому 10 000 доларів США, які відповідач зобов»язався повернути. Кінцева дата для повернення боргу в розписці визначена не була.

20.01.2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу від 16.01.2015 року про повернення суми боргу протягом 7 днів з моменту отримання ним цієї вимоги, проте у встановлений у вимозі термін борг за договором позики відповідачем повернуто не було.

25.12.2014 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до якого останній поручився перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов»язань, що виникли з договору позики.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 не повернув позивачу суму боргу, остання була вимушена звернутися до суду.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає другій стороні ( позичальникові) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості .

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Вищевказаний договір позики від 05.09.2012 року та договір поруки від 25.12.2014 року були укладені сторонами відповідно до вимог діючого законодавства, підписані відповідачами, не визнані недійсними і є чинними на момент розгляду справи.

Позивач в своїх позовних вимогах просить суд про стягнення з відповідачів солідарно суми боргу в розмірі 232 800 грн., що станом на 25.03.2015 року за офіційним курсом НБУ складає 10 000 доларів США (10 000 доларів СШАх23,8 грн. за один долар=232 800 грн.)

Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов»язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи все вищевикладене, зважаючи на те, що відповідачі належним чином не виконують взятих на себе зобов»язань за вищевказаними договорами, не повертають заборгованість за договором позики, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 328 грн. 00 коп. та 420 грн. витрат пов"язаних з розміщенням оголошення в пресі про виклик відповідачів в судове засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60 , 88 , 212-215, 218 ЦПК України , ст. ст. 543, 553, 554, 625,1049,1050 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 232 800.00 грн. основної суми боргу за договором позики від 05.09.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 164, 00 грн. та витрати пов»язані з розміщенням оголошення в пресі про виклик відповідача в судове засідання в розмірі 210 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 164, 00 грн. та витрати пов»язані з розміщенням оголошення в пресі про виклик відповідача в судове засідання в розмірі 210 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий: