Провадження №2/461/115/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мисько Х.М.

при секретарі Коружинець Н.В.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, в якому просить стягнути з відповідача 30861,41 грн. та судові витрати.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що він, працюючи на посаді охоронця в ДСО, у вересні-жовтні 2011 року ніс службу в кафе «Стрілець», що в м. Львові по вул. Костюшка. 10 жовтня 2011 року приблизно о 22.40 год. під час його чергування у вказаному кафе ОСОБА_3 наніс йому тілесні ушкодження. Потім він потратив у лікарню, де пролежав вісім днів. ОСОБА_4 з актом судово-медичного дослідження №556/2011 від 13 жовтня 2011 року, йому встановлено струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, садно на спині носа, синяк на повіках правого ока, перелом коронки одного зуба, рана слизової оболонки верхньої губи, що відноситься до легких тілесних ушкоджень. На лікування він витратив 4294,26 грн., в тому числі на зубного лікаря, а на правову допомогу 4782,15 грн. Отже, разом його майнові збитки складають 9076,41 грн. Моральна шкода полягає у стражданнях через фізичний біль, який він терпів з 10 жовтня 2011 року по 18 жовтня 2011 року. Також вказує, що моральна шкода полягає у порушенням звичного для нього ритму життя, життєвих звязків, перебування у лікарні на стаціонарному лікуванні, лікування пошкодженого зуба, консультації у адвоката, зміну місця роботи, участь у слідчих діях та у суді. Моральну шкоду він розраховує, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, розміру одного неоподаткованого мінімуму та часу, витраченого на відновлення його прав. Зокрема, час перебування у лікарні з побоями з 10 жовтня 2011 року по 18 жовтня 2011 року він оцінює як найважчий і тому за кожен день його перебування у лікарні він хоче отримати компенсацію в розмірі мінімальної заробітної плати (8 днів х 985,00 грн. + 7880,00 грн.). В цілому він перебував на лікарняному 21 день, синці сходили дуже довго, він не міг вийти на люди, на роботу. Цей період з 18 жовтня 2011 року 31 жовтня 2011 року він оцінює в сумі 200,00 грн. за кожен день (13 днів х 200,00 грн. + 2600,00 грн.). Починаючи з 31 жовтня 2011 року до дня подання позовної заяви він рахує кожен день по 17,00 грн. (665 днів х 17,00 грн. + 11305,00 грн.). Разом моральна шкода складає 21785,00 грн., моральна та матеріальна 30861,41 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просив таку задоволити, в судове засідання 28 серпня 2015 року не зявився, 19 травня 2015 року подав заяву від імені позивача про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, до судового засідання подав заперечення на позов, в якому вказує, що при розгляді кримінального провадження №0000387 від 26 грудня 2012 року відносно нього за ч.2 ст.125 КК України, експертом Відділення СМЕ при КМК ЛШМД ОСОБА_5 23 серпня 2013 року складено висновок, який спростовує покликання позивача на тілесні ушкодження: струс головного мозку, забій шийного хребта, перелом коронок 1.2 зубів справа і зліва, синці на повіці правого ока, садна на спинці носа зліва. Покликається на те, що позивачем не надано жодних чеків, квитанцій, які б підтверджували, що він витратив на лікування саме суму 4294,26 грн. З документів, які надав позивач, не вбачається для кого купувались ліки, не надано рецептів лікаря, в яких було би вказано, що ці ліки необхідні позивачу для лікування від наслідків події 10 жовтня 2011 року. Вважає розрахунок моральної шкоди необґрунтованим, оскільки позивач покликається на моральні страждання внаслідок фізичного болю. Також покликається на те, що втрату заробітку під час перебування на лікарняному позивач отримав повністю по листах непрацездатності (а.с.53-55). 03 квітня 2015 року подав клопотання, в якому просить відмовити в задоволенні позову у звязку із важким матеріальним становищем (а.с.133).

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, надала пояснення, аналогічні до викладених у запереченнях та просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід частково задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 10 жовтня 2011 року близько 22.40 год., знаходячись в приміщенні кафе «Стрілець», що по вул. Костюшка, 5 в м. Львові, перебуваючи в стані алкогольного спяніння на ґрунті неприязних відносин вступив у конфлікт із охоронцем вказаного кафе ОСОБА_2, в ході якого застосував відносно нього фізичне насильство, а саме правою рукою, зжатою в кулак, умисно завдав удар в обличчя, чим спричинив ОСОБА_2, згідно висновку судово-медичної експертизи №372/13 від 27 серпня 2013 року струс головного мозку, перелом коронкової частини одного зуба верхньої щелепи справа та рану слизової оболонки верхньої губи справа, які відносяться до легкого тілесного ушкодження (а.с.116, м.п.к.п.№0000387).

28 січня 2014 року Галицький районний суд м. Львова виніс ухвалу, якою кримінальне провадження №0000387 від 26 грудня 2012 року відносно ОСОБА_3, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрито; звільнено ОСОБА_3, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності; цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди в розмірі 30861,41 грн. залишено без розгляду (а.с.121-122, м.п.к.п.№0000387). Вказана ухвала не оскаржена та набрала законної сили.

ОСОБА_4 ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем в підтвердження своїх вимог надано суду наступні докази, які суд вважає належними, допустимими та достатніми.

Як вбачається із виписки з медичної карти стаціонарного хворого №22553 ОСОБА_2, такий перебував на стаціонарному лікуванні з 11 жовтня 2011 року по 18 жовтня 2011 року, повний діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій шийного відділу хребта (а.с.20).

ОСОБА_4 №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом ОСОБА_2, затвердженим начальником УДСО при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 від 02 листопада 2011 року, причинами нещасного випадку є протиправні дії з боку ОСОБА_3, ОСОБА_7; діагноз за листком непрацездатності або довідкою лікувально-профілактичного закладу є забій шийного відділу хребта, струс головного мозку (а.с.22-25).

Відповідно до підсумків ОСОБА_4 судово-медичного дослідження (обстеження) №556/2011 від 11 жовтня 2011 року, у ОСОБА_2 є слідуючі ушкодження: струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, садно на спинці носа, синяк на повіках правого ока, перелом коронки одного зуба, рана слизової оболонки верхньої губи, які утворились від контакту з тупими предметами, могли бути спричинені 10 жовтня 2011 року від ударів руками або іншими предметами, відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя (а.с.38).

ОСОБА_4 Висновку експерта №372/13 від 23 серпня 2013 року, у ОСОБА_2 малися наступні ушкодження: струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, садно спинки носа зліва, синяк на повіках правого ока, перелом коронкової частини 1-го зуба верхньої щелепи справа, рана слизової оболонки верхньої губи справа на рівні 1-го зуба. Пошкодження утворились від неодноразового контакту з тупими предметами, могли бути спричинені 10 жовтня 2011 року, не характерні для одноразового вільного падіння на площину. Струс головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя. ОСОБА_4 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п.4.6 судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості. Струс головного мозку є найбільш легким видом черепно-мозкової травми, порушення функцій нормалізується після травми на перший або другий тиждень, тому тривале знаходження ОСОБА_2 на амбулаторному лікуванні з приводу струсу головного мозку не може бути прийнятим до уваги. Клінічний діагноз «Забій шийного відділу хребта» виставлений на підставі субєктивних скарг хворого на болючість в ділянці хребта, не підтверджений обєктивними відомостями, тому не приймається до уваги при визначенні ступеня тяжкості тілесного ушкодження. Перелом коронкової частини одного зуба, синяк, садно, рана слизової оболонки губи, кожне окремо, відносяться до легкого тілесного ушкодження. При огляді судово-медичного експерта від 13 жовтня 2011 року та при огляді щелепно-лицевого хірурга при поступленні ОСОБА_2 в КМК ЛШМД 11 жовтня 2011 року було відмічено перелом коронки одного зуба 1-го зуба верхньої щелепи справа, тому діагноз «перелом 1,2-го зубів справа та зліва на верхній щелепі», виставлений у медичній карті стоматологічного хворого 4-ї стоматполіклініки, не може бути прийнятим до уваги при визначенні ступеня тяжкості тілесного ушкодження. Враховуючи покази потерпілого під час проведення слідчого експерименту та покази свідків, що ОСОБА_2 був нанесений тільки один удар рукою в ділянку обличчя справа, слід вважати, що від цього удару могли утворитись ушкодження у вигляді перелому коронкової частини одного зуба верхньої щелепи спрва та рана слизової оболонки верхньої губи справа. Струс головного мозку міг бути як наслідком даного удару, так і удару головою після падіння внаслідок даного удару. Висловитись про обставини спричинення інших ушкоджень на обличчі ОСОБА_2, а саме: синяка на повіках правого ока та садна на спинці носа зліва, немає можливості (а.с.42-46 м.п.к.п.№0000387).

ОСОБА_4 ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 цієї статті встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведений факт завдання шкоди його здоровю, внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_3, який не довів, що шкоди завдано не з його вини, тому позовні вимоги щодо відшкодування майнової шкоди, є підставними та підлягають до задоволення, однак не у сумі, яку просить позивач, а у сумі 2271,76 грн., виходячи із наступного.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи №461/10382/13-к про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України копій квитанції, сплачених позивачем за лікування та медикаменти, сума витрат становить 2271,76 грн. Суд не приймає до уваги, як належні та допустимі докази витрат на лікування внаслідок протиправних дій відповідача фіскальні чеки від 19 лютого 2013 року, оскільки з таких не вбачається хто саме та за які послуги сплачував (а.с.71-72 справи №461/10382/13-к про обвинувачення ОСОБА_3Р.).

Суд не приймає до уваги покликання відповідача та його представника про те, що відповідачу сплачувались кошти за листами непрацездатності протягом часу його перебування на лікарняному, оскільки згідно ч.3 ст.1195 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

ОСОБА_4 ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відтак, обовязковою умовою відшкодування як матеріальної так і моральної шкоди є наявність вини у діях особи, яка заподіяла таку шкоду.

Як вбачається із висновку ОСОБА_4 №284 судово-психологічної експертизи, проведеної КЗ «ЛОКПЛ» від 23 травня 2014 року, ситуація, що досліджується за справою, яка мала місце 10 жовтня 2011 року, внаслідок якої ОСОБА_2 зазнав легких тілесних ушкоджень є психотравмуючою для потерпілого, внаслідок якої йому завдані моральні страждання (моральна шкода). Моральні страждання ОСОБА_2 полягають у періодичних больових відчуттях, у деяких змінах особливостей памяті, уваги, зниження темпу мислення, послаблення вольової регуляції, які проявляються у підвищеній дратівливості, схильності до агресивних імпульсів, підвищеної виснажливості та повязаних з ними порушень звичного способу життя, які він продовжує зазнавати, що сприяє виникненню негативних емоцій. Грошова компенсація за завдані страждання (моральна шкода) ОСОБА_2 орієнтовано-рекомендовано становить 22000,00 грн. та остаточно визначається судом (а.с.78-79).

Враховуючи положення вищевказаних статей та висновку судово-психологічної експертизи, суд приходить до висновку про заподіяння протиправними діями відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди позивачу, яка полягала уперіодичних больових відчуттях, у деяких змінах особливостей памяті, уваги, зниження темпу мислення, послаблення вольової регуляції, які проявляються у підвищеній дратівливості, схильності до агресивних імпульсів, підвищеної виснажливості та повязаних з ними порушень звичного способу життя, які він продовжує зазнавати, що сприяє виникненню негативних емоцій. Враховуючи наведене, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди підлягає до задоволення, однак не у сумі, яку просить позивач, а у сумі 5000,00 грн. з врахуванням вимог розумності, справедливості, співмірності та матеріального становища відповідача, який не працює (а.с.134).

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

В підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем до матеріалів справи долучено Договір від 26 жовтня 2011 року та замовлення №1 про надання юридичних послуг ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_8 на суму 350,00 грн., акт приймання-передачі №1від27 вересня 2013 року на суму 4782,15 грн., квитанція №2535 від 11 вересня 2014 року та акт прийому-передачі №2 від 06 серпня 2014 року на суму 609,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера №28 від 11 травня 2015 року та акт приймання-передачі №3 від 11 травня 2015 року на суму 1015,00 грн., а всього на суму 6756,15 грн., які підлягають стягненню з відповідача (а.с.5, 68, 99, 162, 164).

Відтак, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 14027,91 грн., з яких 5000,00 грн. відшкодування моральної шкоди, 2271,76 грн. відшкодування витрат на лікування позивача, 6756,15 грн. витрати на правову допомогу.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, враховуючи, що позивача згідно Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 14027,91 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя Мисько Х.М.