АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2015 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Лисака І.Н., Міцнея В.Ф.

секретар: Лук»янишина М.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, третя особа - відділ Держземагенства у Кіцманському районі Чернівецької області, про визнання незаконними рішень сільської ради, визнання права власності в порядку спадкування, визнання недійсним Державного акта на право власності на землю, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 листопада 2014 року та додаткове рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 січня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації про визнання права власності в порядку спадкування.

Посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_8 Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими в АДРЕСА_1. Спадкоємцями після смерті батька є вона, позивачка по справі, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Відповідачі відмовились від прийняття спадщини на її користь.

На день смерті вона проживала разом з батьком в спірному будинку, а тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 та зобов»язати Кіцманське РБТІ внести зміни в облікові документи у відповідності до рішення суду.

У вересні 2008 року ОСОБА_2 доповнила позовні вимоги. Посилалася на те, що до спадкового майна також входить земельна ділянка площею 0,28 га, на якій розташований спірний житловий будинок. Вказана земельна ділянка належала на праві власності її бабусі ОСОБА_10 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 06.06.1996 року Іванківецькою сільською радою Кіцманського району. Після її смерті в 1995 році, ОСОБА_8, батько позивачки та син померлої ОСОБА_10, частково прийняв спадщину, оформивши свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок. А тому вважається таким, що прийняв у спадщину і земельну ділянку.

Просила також визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий 06.06.1996 року Іванківецькою сільською радою Кіцманського району на ім.»я ОСОБА_10; зобов»язати сектор Кіцманського району Чернівецької районної філії ДП «Центр ДЗК» скасувати його реєстрацію в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2800 га, в т.ч.рілля 0,2300 га та двір 0,0500 га, що розташована в с.Іванківці, по провулку Кіцманський, 3; зобов»язати відділ земельних ресурсів у Кіцманському районі видати Державний акт на право власності на землю на її ім.»я.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04 вересня 2008 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,2800 га, цільове призначення якої: 1 - будівництво та обслуговування житлового будинку, 2 - ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території населеного пункту с.Іванківці Кіцманського району, на яку 06.06.1996 року Іванковецькою сільською радою Кіцманського району було видано Державний акт на право власності на землю на ім.»я ОСОБА_10

Визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий 06.06.1996 року Іванківецькою сільською радою Кіцманського району на ім.»я ОСОБА_10; зобов»язано реєстраційний сектор Кіцманського району Чернівецької районної філії ДП «Центр ДЗК» скасувати його реєстрацію в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю; зобов»язано відділ земельних ресурсів в Кіцманському районі видати новий Державний акт на право власності на землю на ім.»я ОСОБА_2

В липні 2009 року ОСОБА_6 подав до суду заяву про перегляд рішення у зв»язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 листопада 2009 року за нововиявленими обставинами рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 4 вересня 2008 року в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку було скасовано та справа призначена до розгляду.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.10.2014 року в якості співвідповідача залучено ОСОБА_6

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася із заявою про збільшення позовних вимог. Посилалася на те, що рішенням Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 30.03.2006 року №526-30/2006 вирішено передати безоплатно у власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,60 га, в т.ч. 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,40 га для ведення особистого селянського господарства в с.Іванківці, між сусідами ОСОБА_8 та ОСОБА_11 в урочищі «За млином» між сусідами ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Рішенням Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 28.11.2008 року №414-16/2008 вирішено передати безоплатно у власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,4739 га, в т.ч. для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2472 га в АДРЕСА_1 між сусідами ОСОБА_14 та ОСОБА_10, для ведення особистого селянського господарства площею 0,2263 га в с.Іванківці в урочищі «За млином» між сусідами ОСОБА_13 та ОСОБА_15

Вважає дані рішення сільської ради незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.10.2012 року та постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.12.2012 року було визнано протиправним рішення Іванковецької сільської ради від 27.01.2006 року про вилучення земельної ділянки у ОСОБА_8, а це рішення сільської ради, в свою чергу, було підставою для того, що спірних 0,03 га землі увійшло в загальний розмір земельної ділянки, наданої відповідачу ОСОБА_6

На підставі вказаного рішення сільської ради від 28.11.2008 року ОСОБА_6 08.10.2009 року оформив Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2.

Посилалася також на те, що Державний акт на право власності на землю, виданий 08.10.2009 року ОСОБА_6, був виготовлений та виданий з порушеннями положень Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах за №43 від 04.05.1999 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 року за №354/3647. Зокрема, зазначала, що надання у власність ОСОБА_6 земельної ділянки відбувалося без винесення в натурі меж земельної ділянки, ніхто з нею не узгоджував межі земельної ділянки, Державний акт не містить збірного кадастрового плану із зазначенням її як суміжного землевласника і землекористувача.

Просила:

· визнати незаконним і скасувати рішення Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 30.03.2006 року №526-30/2006 про передачу у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,60 га, в т.ч. для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,20 га, розташованої по АДРЕСА_1 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,40 га, розташованої в с.Іванківці, між сусідами ОСОБА_8 та ОСОБА_11, в урочищі «За млином» між сусідами ОСОБА_12 та ОСОБА_13;

· визнати незаконним і скасувати рішення Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 28.11.2008 року №414-16/2008 про передачу у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,4739 га, в т.ч. для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 2472 га в АДРЕСА_1 між сусідами ОСОБА_14 та ОСОБА_10; для ведення особистого селянського господарства - 0,2263 га, розташованої в с.Іванківці в урочищі «За млином» між сусідами ОСОБА_13 та ОСОБА_15;

· визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданий 08.10.2009 року на ім.»я ОСОБА_6;

· визнати за нею, ОСОБА_2, право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку площею 0,28 га, в т.ч. 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,03 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території населеного пункту с.Іванківці Кіцманського району Чернівецької області, на яку 06.06.1996 року Іванковецькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області на підставі власного рішення від 15.05.1996 року №46/5 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, зареєстрований в Книзі записів державних актів за №68 на ім.»я ОСОБА_10.

·

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 листопада 2014 року та додатковим рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 січня 2015 року у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, третя особа відділ Держземагенства у Кіцманському районі Чернівецької області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, визнання незаконним і скасування рішень Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку відмовлено.

На рішення Кіцманського районного суду від 10 листопада 2014 року та додаткове рішення Кіцманського районного суду від 26 січня 2015 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. В своїх апеляційних скаргах ОСОБА_2 посилається та фактично викладає обставини, якими обгрунтовувала позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 підлягають відхиленню, а рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 листопада 2014 року та додаткове рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 січня 2015 року - залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст..1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст..1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строк, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є діти спадкодавця: позивачка ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Ніхто із них в шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції одну із підстав відмови в позові зазначив, що позивачка не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Такий висновок суду є вірним та узгоджується з нормами матеріального права.

Відповідно до роз»яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, наданого в листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам при вирішенні справ про спадкування слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вирішуючи питання про те, чи підлягають розгляду судом справи про право на спадкування без попереднього звернення особи до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину та відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, судам потрібно враховувати наступне.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування".

У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

В разі пропуску зазначених строків такі спадкоємці можуть звернутися з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У випадках, якщо встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК, суди не повинні задовольняти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що позивачка фактично прийняла спадщину, але не звернулася вчасно із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, не заслуговують на увагу.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04 вересня 2008 року визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований в АДРЕСА_1 (т.1 а.с.33-34).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З текстів позовних заяв ОСОБА_2 вбачається, що предметом спору є земельна ділянка площею 0,28 га, що розташована в АДРЕСА_1. Позивачка просить визнати право власності на цю земельну ділянку в порядку спадкування після смерті свого батька ОСОБА_8, який, на її думку, успадкував її після смерті своєї матері ОСОБА_10

Отже, для вирішення даного спору підлягає з»ясуванню питання чи належала дана земельна ділянка у власності спадкодавця ОСОБА_10 та чи прийняв її в порядку спадкування ОСОБА_8

Відповідно до положень ст. 22 ЗК України (в редакції чинній на час смерті ОСОБА_10) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Відповідно до роз»яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України (пп. 3 1, 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

З довідки відділу земельних ресурсів у Кіцманському районі №01-11 від 21 травня 2008 року вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_8 не видавався (т.1 а.с.22).

Із копії спадкової справи ОСОБА_10 вбачається, що на день її смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого в АДРЕСА_1. На дане майно на ім.»я ОСОБА_8 було видано свідоцтво пр. право на спадщину за законом від 07.06.1996 року (т.1 а.с.107-114).

В спадковій справі відсутні відомості щодо наявності та належності спадкодавцю ОСОБА_10 спірної земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Іванковецької сільської ради народних депутатів №92/12 від 18.11.1993 року ОСОБА_10 передано у приватну власність земельні ділянки: розміром 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована біля житлового будинку та розміром 0,25 га - для особистого підсобного господарства, що розташована в ур. «Пилиповське». Проте, ОСОБА_10 не оформляла державний акт на право власності на землю.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 померла.

Рішенням виконкому Іванковецької сільської ради №46/5 від 15.05.1996 року, яке було прийнято після смерті ОСОБА_10, у приватну власність ОСОБА_10 передано земельну ділянку розміром 0,03 га для будівництва та обслуговування житлового будинку.

З Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 06.06.1996 року на ім.»я ОСОБА_10, їй належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,25 га і для ведення особистого підсобного господарства 0,03 га (т.1 а.с.20-21).

З даного державного акту вбачається, що він виданий на підставі рішення Іванковецької сільської ради народних депутатів від 15 травня 1996 року №46/5, яке видано вже після смерті ОСОБА_10

Отже, на момент смерті ОСОБА_10 не було ні рішення сільської ради про виділення їй у власність спірної земельної ділянки, ні державного акту на право власності на землю, а тому висновок суду першої інстанції про те, що померла не набула земельну ділянку у власність відповідає обставинам справи і є правильним.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04 вересня 2008 року державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 06.06.1996 року, виданий Іванковецькою сільською радою Кіцманського району на підставі рішення від 15.05.1996 року №46/5 на ім.»я ОСОБА_10, визнано недійсним (т.1 а.с.33-34). Рішення суду в цій частині набрало законної сили.

З огляду на викладені обставини, доводи апеляційної скарги про те, що спірна земельна ділянка входить в спадкову масу після смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_8 є безпідставними.

Що стосується посилання в позовній заяві на ч.2 та ч.3 ст.1225 ЦК України, то суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що в процесі розгляду справи була призначена судова будівельно-технічна експертиза для визначення розміру земельної ділянки, яка знаходиться під житловим будинком та господарськими спорудами і необхідна для їх обслуговування, проте позивачка відмовилася від оплати за проведення експертизи, а тому експертиза не була проведена. В той же час, позивачка ніякими іншими доказами не довела суду, який саме розмір земельної ділянки знаходиться під житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами і який розмір земельної ділянки необхідний для їх обслуговування. За таких обставин, суд позбавлений був можливості визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

А тому доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не застосував норми ст..1225 ЦК, ст..120 ЗК України, спростовуються вищенаведеними обставинами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання незаконними і скасування рішень Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 30.03.2006 року №526-30/2006 та від 28.11.2008 року №414-16/2008 про передачу у власність ОСОБА_6 земельних ділянок площею 0,60 га та 0,4739 га, визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого 08.10.2009 року на ім.»я ОСОБА_6, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що правомірність вказаних рішень та державного акту була предметом розгляду в судових інстанціях і рішеннями судів, які набрали законної сили було встановлено, що ці рішення сільської ради прийняті без порушення чинного законодавства, в межах компетенції, з дотриманням встановленого порядку і не порушують прав та законних інтересів ОСОБА_2

Крім цього, дані позовні вимоги є похідними від вирішення питання про спадкування позивачкою спірної земельної ділянки. Оскільки судом в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку відмовлено, то вимоги про визнання незаконними і скасування рішень Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 30.03.2006 року №526-30/2006 та від 28.11.2008 року №414-16/2008 про передачу у власність ОСОБА_6 земельних ділянок площею 0,60 га та 0,4739 га, визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого 08.10.2009 року на ім.»я ОСОБА_6, також не підлягають до задоволення, оскільки право позивачки не є порушеним.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку про те, що рішення суду першої інстанції та додаткове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційних скарг не дають підстав для їх скасування.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 листопада 2014 року та додаткове рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи