Справа № 159/7746/14-ц
Провадження № 2/159/219/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 17 лютого 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - Восковської О.А.

за участі секретаря - Горішної Н.В.

позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи на стороні позивача без самостійних

вимог - виконавчого комітету Ковельської міської

ради в особі органу опіки та піклування - Вельми Ж.В.

прокурора - Антонюк А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, з участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог - виконавчого комітету Ковельської міської ради в особі органу опіки та піклування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконує своїх батьківських обов"язків по вихованню дитини, фактично від року з дня народження дочки не бачив її та жодного разу за весь час не прийшов до дитини, не спілкується з нею, дитина його не знає взагалі. Вказує, що відповідач не приймає участі й у додаткових витратах на дитину, не цікавиться її навчанням та життям, аліменти сплачує за рішенням суду нерегулярно, має заборгованість по сплаті аліментів. У зв"язку з ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дитини, вона звернулась з заявою до органу опіки та піклування для вирішення питання про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав і таке рішення було прийнято в грудні 2014 року, після чого звернулась до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заявлені нею позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та пояснила суду про те, що ОСОБА_3, проживаючи в одному з ними мікрорайоні міста, жодного разу не прийшов до дитини і бачив її востаннє, коли дочці було десять місяців від народження. Пояснила, що відповідач не цікавиться життям, навчанням чи вихованням дитини, її здоров"ям, ніколи не приходив ні в дитячий садочок, ні в школу, не телефонував до дитини і дочка не знає як він виглядає. Лише у серпні 2014 року вона звернулась до відповідача з проханням надати їй дозвіл на вивезення дитини на оздоровлення до Криму, оскільки дочка часто хворіє, однак, він такого дозволу не надав, після чого вона особисто повідомила відповідачу, що буде звертатись до суду для вирішення питання про позбавлення його батьківських прав, на що відповідач ніяк не відреагував. Будь-яких дій для відновлення стосунків з дитиною та налагодження спілкування з дочкою відповідач не вчиняв, і по сьогоднішній день продовжує ухилятись від виконання батьківських обов"язків по вихованню дитини, жодної участі у вихованні їх спільної дочки він не приймав та не приймає, має іншу сім"ю та дітей. Просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх дочки ОСОБА_4.

Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не з"явилась, подала суду письмову заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи у її відсутності, у зв"язку із зайнятість в іншому судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з"явився, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, із урахуванням чого судовий розгляд справи було ухвалено проводити у відсутності відповідача.

Представник третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог - виконавчого комітету Ковельської міської ради в особі органу опіки та піклування - Вельма Ж.В. у судовому засіданні пояснила, що влітку 2014 року до них звернулась ОСОБА_1 із заявою про вирішення питання про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх неповнолітньої дочки ОСОБА_4, мотивуючи тим, що батько дитини, фактично від народження дочки, ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по її вихованню, не бачив та не спілкується з дитиною майже дванадцять років, не цікавиться життям, здоров"ям та навчанням дитини. У ході спілкування з ОСОБА_3 вона особисто проводила з ним профілактичні бесіди та наголошувала на необхідності брати участь у вихованні дочки та належним чином виконувати свої батьківські обов"язки, однак, це не дало жодних результатів і відповідач у ході таких бесід взагалі не реагував на них, заперечуючи, при цьому, проти позбавлення його батьківських прав щодо дочки ОСОБА_4, хоча він не є особою, яка зловживає спиртними напоями чи наркотичними засобами. Також пояснила, що ОСОБА_3 неодноразово викликали на засідання комісії по вирішенню питання щодо доцільності позбавлення його батьківських прав, однак, він жодного разу не з"явився на таке засідання і в грудні 2014 року органом опіки і піклування таке рішення було прийнято у його відсутності, оскільки після тривалої перевірки, в ході якої було опитано і саму дитину, було встановлено той факт, що ОСОБА_3 багато років ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дочки. Вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Прокурор у судовому засіданні також вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4 відповідає інтересам дитини та вважає, що позов підставний і обґрунтований.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог - виконавчого комітету Ковельської міської ради в особі органу опіки та піклування, думку прокурора, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних причин.

Обов"язки та права батьків щодо виховання та розвитку дитини, забезпечення права дитини на належне батьківське виховання закріплено ст.ст.150-152 Сімейного Кодексу України. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, у тому числі, один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім"ї якої проживає дитина.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Той факт, що батьками неповнолітньої ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 (відповідач у справі), а матір"ю ОСОБА_1 (позивач у справі) підтверджено свідоцтвом серії НОМЕР_1 про народження дитини (а.с.5). Факт розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 30.03.2004 року підтверджено свідоцтвом серії НОМЕР_2 про розірвання шлюбу (а.с.4).

Як убачається з довідки Ковельського РЖКП-2 від 14.07.2014 року №2056, позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає спільно з неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 та матір"ю ОСОБА_7 в м Ковелі АДРЕСА_1, у двохкімнатній квартирі, жилою площею 27,90 кв.м. (а.с.7).

Згідно довідки НВК "ЗОШ №11-ліцей" м. Ковеля від 16.07.2014 року №01-19/202, ОСОБА_4 дійсно навчається в 7-му класі НВК "ЗОШ №11-ліцей" м. Ковеля і її вихованням опікується мама - ОСОБА_1, батько дитини - ОСОБА_3 у вихованні дочки участі не бере, її навчанням не цікавиться (а.с.8), - що підтверджує пояснення позивача про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню їх спільної дочки ОСОБА_4.

Як показала суду свідок ОСОБА_7, вона є матір"ю ОСОБА_1 і бабусею ОСОБА_4, вони проживають разом постійно за однією адресою, батько дитини - ОСОБА_3, фактично від одного року з дня народження дочки не приходив до дитини жодного разу, участі в її вихованні не приймав та не приймає, не цікавиться життям та здоров"ям дитини і її навчанням. Показала, що відповідач жодного разу не прийшов до дитини в дитячий садочок чи в школу, дитину відводили та зустрічали як у садок, так і в школу, або вона, або матір ОСОБА_1, батько ніколи навіть не зателефонував та не поцікавився дитиною, хоча проживає з ними в одному мікрорайоні міста, а дитина не знає як він виглядає, бачила батька лише на фотографії.

Свідок ОСОБА_8 показала суду про те, що вона є хресною матір"ю неповнолітньої ОСОБА_4 і живучи поряд з ОСОБА_1 часто заходить до неї в гості, вони постійно спілкуються, разом відзначають день народження неповнолітньої ОСОБА_4. Показала, що батько дитини - ОСОБА_3 - жодного разу не прийшов на день народження до дитини, не привітав її й у телефонному режимі, оскільки фактично від народження дочки не підтримує з нею ніяких відносин, не спілкується з дитиною, не допомагає їй і дитина його навіть не знає, хоча усі вони проживають в одному мікрорайоні міста.

Допитана в якості свідка неповнолітня ОСОБА_4 показала суду про те, що свого батька вона ніколи не бачила та не знає його, не спілкувалась з ним навіть по телефону, лише одного разу бабуся показала їй на чоловіка, який проїжджав на велосипеді та сказала, що це її батько і вони проживають в одному мікрорайоні. Будь-якої фінансової допомоги чи подарунків від батька вона також не отримувала ніколи.

Наведені докази підтверджують ті обставини, що, починаючи фактично з 2003 року, через рік від народження дочки відповідач не приймав будь-якої участі у вихованні дочки ОСОБА_4, не спілкувався з дитиною та не цікавився її життям, здоров"ям, навчання, чим ухилявся від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дитини.

Як убачається з письмових заяв ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_4 від 20.07.2014 року вони звернулись до Ковельського міського голови з заявою про надання висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4 у зв"язку з ухиленням батька від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дитини, оскільки він ніколи її не відвідував, не цікавиться її життям, навчанням, здоров"ям, і вона його не знає взагалі (а.с.11,12,13).

Згідно висновку від 04.12.2014 року №542-1.20 орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської радим після проведеної перевірки звернення ОСОБА_1 та проведення неодноразових профілактичних бесід з ОСОБА_3 щодо неналежного виконання ним своїх батьківських обов"язків по вихованню дочки ОСОБА_4, після заслуховувань на засіданнях Комісії з питань захисту прав дитини матері та неповнолітньої дитини, після проведення роботи службою з батьком дитини та попередження його про можливість позбавлення батьківських прав, прийшли до висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і, відповідно до рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 11.12.2014 року №403 такий висновок було затверджено (а.с.9,10).

Крім того, згідно довідок ВДВС Ковельського МРУЮ від 27.11.2014 року №1337 та від 14.07.2014 року №813 ОСОБА_3 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 (а.с.6), - що вказує на недобросовісне виконання ним обов"язку по утриманню дитини. Закриття кримінального провадження відносно останнього за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст.164 КК України (а.с.21-22) не спростовує даних обставин, як і не спростовує факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню неповнолітньої дочки, оскільки ст.180 СК України утримання батьками своїх неповнолітніх дітей передбачено як окремий вид батьківського обов"язку.

Відтак, належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені вище обставини у справі стороною відповідача суду не надано.

Аналізуючи наведені вище докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи доведено та встановлено факт тривалого (більше року, а, фактично, протягом дванадцяти років) ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 що дає підстави суду для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 243,60 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.1).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,15,30, 60-62, 88, 208, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст.150-152, 164 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Ковель, Волинської області, батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення - в цей же строк з дня отримання ними копії рішення суду.

ГоловуючаО. А. Восковська