РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 серпня 2015 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Корнєєвої В.В.,

при секретарі - Данилко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 002-04029-101110 від 10.11.2010 року станом на 10.11.2014 року у розмірі 2841,99 грн., яка складається з: 2841,99 грн. тіло кредиту; 0,00 грн. прострочене тіло кредиту; 0,00 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісіями, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

З мотивів, викладених в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, оскільки відповідач є фізичною особою, суд позбавлений можливості звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

При цьому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 оскільки позивачем до позовної заяви було долучено копію паспорта відповідача - громадянина України серії ВЕ 295082 виданого Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області, 05.12.2001 року. Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 148 від 14.08.2015 року. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Судом встановлено, що 10 листопада 2010 року, між сторонами було укладено кредитний договір на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки № 002-04029-101110.

Відповідно до п.1.2 кредитного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 3950 в національній валюті України гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті VISA Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками.

Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, в загальному розмірі 30 000грн. та на день укладання цього Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3 700,00 грн., що передбачено п.1.3 кредитного договору. Банк самостійно може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому Сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода до цього Договору сторонами не складається. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно.

Згідно п. 1.6 Договору, кошти кредитної лінії та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються клієнтом у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання клієнтом своїх зобов'язань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій передбачених договором.

Моментом надання Банком Клієнту Кредиту, відповідно до п.2.1. Договору, є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя.

У відповідності до п.3.6 Договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах.

У разі порушення клієнтом строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом, процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом, а також інших платежів, що є складовими ОМП, клієнт сплачує банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та Тарифами згідно п.3.7 Договору.

Пунктом 3.8 Договору передбачено, що при надходженні на рахунок коштів та наявності непогашеної кредитної заборгованості по рахунку, вони направляються на погашення заборгованості держателя в наступній послідовності: в першу чергу погашається прострочена заборгованість за цим договором, а потім поточна. Послідовність погашення існуючої заборгованості визначається банком самостійно, та сторони встановлюють, що зміна черговості погашення заборгованості клієнта за рахунок коштів. Які надійшли на рахунок не являється зміною умов цього договору, у звязку з чим, такі дії банку не потребують двохстороннього погодження.

Відповідно до умов п. 5.4 Договору сторони домовилися, що нарахування та стягнення Банком неустойки (пені), яка зазначена у цьому Договорі, є правом, а не зобов'язанням банку.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 10.11.2014 року у нього виникла заборгованість у розмірі 2841,99 грн., яка складається з: 2841,99 грн. тіло кредиту; 0,00 - прострочене тіло кредиту; 0,00 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісіями за користування кредитом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом.

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ « Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації У ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ « Дельта Банк».

Відповідно до пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Згідно п. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином з відповідача слід стягнути, на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 74, 79, 88, 158,169, 197, 224-226 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, паспорт серії ВЕ 295082, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк (р/р № 3950, МФО 380236, ) заборгованість за кредитним договором № 002-04029-101110 від 10.11.2010 року, на загальну суму 2841,99 грн., яка складається з: 2841,99 грн. тіло кредиту; 0,00 - прострочене тіло кредиту; 0,00 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісіями за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії ВЕ 295082, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УК м. Добропілля; код отримувача 37755456; банк - ГУДКСУ в Донецькій обл. 834016; КОД класифікації доходів бюджету 22030001; номер доходного рахунку щодо сплати судового збору 0035) судовий збір у розмірі 243,60 грн (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Корнєєва

26.08.2015