Провадження № 22ц/790/79/15 Головуючий 1-ї інстанції - Лігус С.М.
Справа №644/4028/14-ц Доповідач - Бровченко І.О.
Категорія - договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів -Пилипчук Н.П., Трішкової І.Ю.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 липня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 16721 грн. 57 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10 листопада 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 010-20005-101111 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки.

Згідно пункту 1.3 договору, банк надав клієнту кредит шляхом відкриття клієнту відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн.

У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку із чим утворилась заборгованість на загальну суму 16721 грн. 57 коп.

В судове засідання відповідач не з'явилась.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 липня 2014 року в задоволені позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Обґрунтовуючи скаргу посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач по справі відповідно до правил ст. 74 ЦПК України неодноразово поштою викликалася у засідання апеляційного суду за наявними у справі даними про її місце проживання та реєстрації. Всупереч своїх процесуальних обов'язків повістки і телеграми не отримувала, ніяких заяв щодо зміни свого місця проживання до суду не надавала, що свідчить про її відсутність за місцем реєстрації, внаслідок чого за змістом абз. 5 ч. 5 зазначеної статті ЦПК України вважається, що судова повістка вручена їй належним чином.

З урахуванням вимог закону щодо дотримання розумних строків розгляду справи судом апеляційної інстанції та враховуючи положення ст. ст. 157, 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін по справі.

Вислухав доповідь судді, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з підстав, передбачених п.п. 1-4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що норми ст. ст. 10,11 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи кореспондуються з диспозитивним правом сторін надавати докази, п.4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, судова колегія вважає, що сторонам були створені належні умови для надання доказів та вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі доказами.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду відповідних доказів в підтвердження розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить вимогам закону та не ґрунтуються на обставинах і матеріалах справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в справі доказами, що 10 листопада 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 010-20005-101111 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на день укладання кредитного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору, моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя.

У відповідності до п. 3.6 договору, клієнт картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються в тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі.

Згідно п. 3.7 договору, у разі порушення клієнтом строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом, процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, а також інших платежів, що є складовими ОМП, клієнт сплачує банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та тарифами.

Відповідно до тарифів на обслуговування платіжних карток тарифний пакет (Кредитна картка № 1), плата за обслуговування кредитного залишку (комісія), включає в себе надання послуг інформування держателя картки про стан кредитного залишку у вигляді телефонних дзвінків та надання щомісячних виписок по рахунку і складає 3, 15%. Плата нараховується щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, від суми використання кредитних коштів станом на день нарахування.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 кредитного договору з підписанням цього договору держатель картки засвідчив, що він ознайомлений з правилами, тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими для застосування їх до відносин, які виникли на підставі цього договору. Договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором.

З розрахунку заборгованості за договором № 010-20005-101111 від 10 листопада 2011 року вбачається, що відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 17 січня 2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 16721 грн. 57 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом 9799 грн. 80 коп. коп.; заборгованість по комісії за обслуговування кредитного залишку 6921 грн. 77 коп.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростували розмір розрахунку заборгованості наданий банком в обґрунтування своїх позовних вимог.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, 1, 8 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 365 грн. 40 коп.

За таких обставин районний суд зробив неправильний висновок про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з його недоведеністю.

Приймаючи до уваги викладене, оцінив всі обставин справи та надані докази як окремо, так і в сукупності, судова колегія приходить до висновку про необхідність скасування рішення районного суду та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду Харківської області від 02 липня 2014 року скасувати, ухвалите нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р 373980009) заборгованість за кредитним договором станом на 17 січня 2014 року у розмірі 16721 грн. 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р 373980009) судовий збір у розмірі 365 грн. 40 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді -