Справа № 0907/2-120/2011
Провадження № 22-ц/779/274/2015
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І.П.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В., Соколовського В.М.,

секретарів Бойчука Л.М., Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинажитлобуд», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_9, арбітражний керуючий Хлібейчук Ігор Михайлович, арбітражний керуючий Ловас Василь Олексійович про визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним договорів купівлі-продажу квартир та транспортних засобів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ліквідатора Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет», Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська будівельна компанія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинажитлобуд» на рішення Івано-Франківського міського суду від 27 лютого 2014 року та апеляційною скаргою ОСОБА_3 на додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 05 червня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ТзОВ «Буковинажитлобуд», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_9, арбітражний керуючий Хлібейчук І.М., арбітражний керуючий Ловас В.О. про визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним договорів купівлі-продажу квартир та транспортних засобів.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_12, який був єдиним засновником та власником ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет». Після смерті ОСОБА_13. до першої Чернівецької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися: син спадкодавця - ОСОБА_2, дружина спадкодавця - ОСОБА_3, внучка спадкодавця по праву представлення - ОСОБА_4 та колишня дружина померлого - ОСОБА_5 До складу спадщини ввійшло все майно, яке належало ОСОБА_13, в тому числі і те, яке придбане для потреб університету та на його кошти, оскільки університет був приватною власністю померлого, а, отже, і все майно, яке знаходилося на його балансі.

Посилаючись на те, що у видачі свідоцтв про право на спадщину спадкоємцям було відмовлено у зв'язку з наявністю між ними спору щодо спадкового майна та неодноразово збільшуючи позовні вимоги, просив:

1) визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_13., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1;

2) визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_13., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2;

3) визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_13., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3;

4) визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_13., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4;

5) визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_13., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частину на:

- автомобіль TOYOTA Land Cruiser 4.2 свідоцтво НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_5 кузов НОМЕР_6. Дата реєстрації 06.05.2000 року;

- автомобіль HYNDAI Trajet свідоцтво НОМЕР_8, д.н.з. НОМЕР_3, кузов НОМЕР_7. Дата реєстрації 24.11.2006 року;

- ГАЗ №31105 свідоцтво НОМЕР_10 д.н.з. НОМЕР_2 кузов НОМЕР_9. Дата реєстрації 06.02.2007 року;

- ГАЗ 66 свідоцтво НОМЕР_11 д.н.з. -НОМЕР_12 шасі НОМЕР_13;

6) визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладеного 23.11.2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_7, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф., реєстр №12457;

7) визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, укладеного 23.11.2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_7, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф., реєстр №12459;

8) визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_13., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_5;

9) визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_13., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_6;

10) визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5, укладеного 28.12.2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_6, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., реєстр №12893;

11) визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6, укладеного 28.12.2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_6, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., реєстр №12896;

12) визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_13., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_7;

13) визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7, укладений між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_16, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Піддубною С.П.;

14) визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_13., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частку в статутному капіталі (фонді) ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет»;

15) визнати недійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом готелю-гуртожитку в АДРЕСА_13, укладений між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ТзОВ «Буковинажитлобуд», посвідченого 02.02.2008 року приватним нотаріусом Хоменко М.О., реєстр №783.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 19 червня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2012 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_13., а саме: на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1; на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_13., а саме: на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1; на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2.

Визнано в порядку спадкування за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частину вказаної квартири, належну на праві спільної сумісної власності подружжя, а всього на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнано в порядку спадкування за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 та на 1/2 частину вказаної квартири, належну на праві спільної сумісної власності подружжя, а всього на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2.

Визнано в порядку спадкування за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку статутного капіталу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» (м. Івано-Франківськ, вул. Мельничука, 14).

Визнано в порядку спадкування за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частку статутного капіталу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» (м. Івано-Франківськ, вул. Мельничука, 14).

Визнано в порядку спадкування за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку статутного капіталу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» (м. Івано-Франківськ, вул. Мельничука, 14).

В решті вимог позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2013 року рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції в частині відмови в позові ОСОБА_2 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 лютого 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_13., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на:

1/3 частину квартири АДРЕСА_3;

1/3 частину квартири АДРЕСА_4;

1/3 частину на:

- автомобіль TOYOTA Land Cruiser 4.2 свідоцтво НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_5 кузов НОМЕР_6. Дата реєстрації 06.05.2000 року;

- автомобіль HYNDAI Trajet свідоцтво НОМЕР_8, д.н.з. НОМЕР_3, кузов НОМЕР_7. Дата реєстрації 24.11.2006 року;

- ГАЗ №31105 свідоцтво НОМЕР_10 д.н.з. НОМЕР_2 кузов НОМЕР_9. Дата реєстрації 06.02.2007 року;

- ГАЗ 66 свідоцтво НОМЕР_11 д.н.з. -НОМЕР_12 шасі НОМЕР_13;

1/3 частину квартири АДРЕСА_5;

1/3 частину квартири АДРЕСА_6;

1/3 частину квартири АДРЕСА_7;

1/3 частку незавершеного будівництва навчального корпусу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», яке знаходиться по АДРЕСА_24.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений 23.11.2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_7, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф., реєстр №12457.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, укладеного 23.11.2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_7, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф., реєстр №12459.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5, укладеного 28.12.2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_6, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., реєстр №12893.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6, укладеного 28.12.2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_6, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., реєстр №12896.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_8, що укладений 10.11.2007 року між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ОСОБА_16, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Піддубною С.П.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом готелю-гуртожитку в АДРЕСА_13, укладений між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ТзОВ «Буковинажитлобуд», посвідченого 02.02.2008 року приватним нотаріусом Хоменко М.О., реєстр №783.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2014 року справу повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення про визначення розміру часток інших співвласників у спадковому майні.

Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 червня 2014 року визнано за ОСОБА_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_13., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

1/3 частину квартири АДРЕСА_3;

1/3 частину квартири АДРЕСА_4;

1/3 частину на:

- автомобіль TOYOTA Land Cruiser 4.2 свідоцтво НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_5 кузов НОМЕР_6. Дата реєстрації 06.05.2000 року;

- автомобіль HYNDAI Trajet свідоцтво НОМЕР_8, д.н.з. НОМЕР_3, кузов НОМЕР_7. Дата реєстрації 24.11.2006 року;

- ГАЗ №31105 свідоцтво НОМЕР_10 д.н.з. НОМЕР_2 кузов НОМЕР_9. Дата реєстрації 06.02.2007 року;

- ГАЗ 66 свідоцтво НОМЕР_11 д.н.з. -НОМЕР_12 шасі НОМЕР_13;

1/3 частину квартири АДРЕСА_5;

1/3 частину квартири АДРЕСА_6;

1/3 частину квартири АДРЕСА_14;

1/3 частку незавершеного будівництва навчального корпусу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», яке знаходиться по АДРЕСА_24.

Визнано за ОСОБА_4, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_13., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

1/3 частину квартири АДРЕСА_3;

1/3 частину квартири АДРЕСА_4;

1/3 частину на:

- автомобіль TOYOTA Land Cruiser 4.2 свідоцтво НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_5 кузов НОМЕР_6. Дата реєстрації 06.05.2000 року;

- автомобіль HYNDAI Trajet свідоцтво НОМЕР_8, д.н.з. НОМЕР_3, кузов НОМЕР_7. Дата реєстрації 24.11.2006 року;

- ГАЗ №31105 свідоцтво НОМЕР_10 д.н.з. НОМЕР_2 кузов НОМЕР_9. Дата реєстрації 06.02.2007 року;

- ГАЗ 66 свідоцтво НОМЕР_11 д.н.з. - НОМЕР_12 шасі НОМЕР_13;

1/3 частину квартири АДРЕСА_5;

1/3 частину квартири АДРЕСА_6;

1/3 частину квартири АДРЕСА_7;

1/3 частку незавершеного будівництва навчального корпусу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», яке знаходиться по АДРЕСА_24.

В апеляційних скаргах на рішення Івано-Франківського міського суду від 27 лютого 2014 року та додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 05 червня 2014 року ОСОБА_3 посилається на неповне з'ясування судом всіх обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, вважає помилковою позицію суду першої інстанції, який спочатку визнав право спадкоємця на частину нерухомого майна (квартир), що на даний час перебуває у власності третіх осіб, а потім визнав договори купівлі-продажу цих квартир недійсними, порушивши вимоги ст. ст. 6, 203, 215-216 ЦК України. Рішення про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартир не вступило в законну силу, а тому не можна визнавати спадкову частку в майні, яке на момент винесення рішення суду не є власністю спадкодавця.

Крім того, суд порушив майнові права кредиторів у справі про банкрутство ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», яка перебуває на розгляді у Господарському суді Івано-Франківської області, а також не дотримався вимог ст. ст. 111, 112 ЦК України, якими встановлено порядок ліквідації юридичної особи та порядок задоволення вимог кредиторів, не врахував спеціального Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Вважає помилковим висновок суду про те, що спадкодавець відповідно до п. 10 Статуту, передав у користування майно для здійснення господарської діяльності, посилаючись на довідки ОБТІ, так як, нею надано належні докази про те, що майно придбано університетом за кошти від господарської діяльності, які судом проігноровані.

Зазначає, що квартири №24, 25 в АДРЕСА_9, №8 в будинку АДРЕСА_15, квартира АДРЕСА_10, транспортні засоби TOYOTA Land Cruiser 4.2 ( д.н.з. НОМЕР_5), HYNDAI Trajet (д.н.з. НОМЕР_3), ГАЗ №31105 (д.н.з. НОМЕР_2), ГАЗ 66 (д.н.з. - НОМЕР_12) належали на праві власності юридичній особі ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», а не ОСОБА_13.

Посилання на те, що вона не мала права укладати договори від імені університету, є безпідставними, оскільки за розпорядженням ОСОБА_13. як власника і засновника даного університету, на неї було покладено виконання обов'язків ректора та надано право у відповідності до Статуту і законодавства університету, розпоряджатись майном та вчиняти всі необхідні дії, пов'язані з господарською діяльністю університету.

Також не взяв до уваги суд і того, що відповідно до ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям під час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, є спільною сумісною власністю. ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», створений її покійним чоловіком ОСОБА_13. у 2003 році під час перебування у шлюбі з нею, а тому все майно (рухоме і нерухоме) університету є їх спільною сумісною власністю, в тому числі і статутний капітал.

Судом не бралась до уваги заборгованість університету та не включено борги у спадкову масу, які також підлягають спадкуванню по закону. Безпідставно відмовлено і у проведенні судово-бухгалтерської експертизи, яка встановила б наявність всіх видів майна та боргів, які могли б бути включені у спадкову масу та були б підставою для прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, та не звернув уваги на те, що все майно університету перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та її покійного чоловіка, судом не вирішено питання визначення розміру часток співвласникам у спадковому майні та не визначено, що 1/2 його частина має бути виключена із спадкового майна.

Просить рішення Івано-Франківського міського суду від 27 лютого 2014 року та додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 05 червня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Ліквідатор ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» в поданій ним апеляційні скарзі на рішення Івано-Франківського міського суду від 27 лютого 2014 року зазначає, що суд не взяв до уваги пояснення сторін щодо процедури банкрутства ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», чим порушив вимоги ч. ч. 1, 2, 7 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що стосується мораторію на задоволення вимог кредиторів. Суд безпідставно визнав право власності на майно, включене в ліквідаційну масу, а саме на 1/3 транспортних засобів, належних на праві власності підприємству, а не особисто спадкодавцю померлому ОСОБА_13.

Визнаючи недійсними договори купівлі-продажу квартир та визнаючи право власності позивача на 1/3 частин рухомого і нерухомого майна, як власність юридичної особи ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», суд повинен був покласти на ОСОБА_2 обов'язок щодо погашення кредиторських вимог, пред'явлених до інституту.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2

ТОВ «Станіславська будівельна компанія» в поданій апеляційній скарзі не погоджується з рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 лютого 2014 року в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/3 частку незавершеного будівництва навчального корпусу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», яке знаходиться по АДРЕСА_24.

Зазначає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про право власності на незавершене будівництво, яке належить ТОВ «Станіславська будівельна компанія».

В силу ст. ст. 55,62 ГК України майно ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» є відокремленим від майна засновника ОСОБА_13., а тому майно, належне університету не може бути включене до складу спадщини його засновника

Право власності на спірне незавершене будівництво було зареєстроване за ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» 13.12.2011 року на підставі договору оренди земельної ділянки від 22.12.2009 року, тобто право власності на незавершене будівництво виникло в університету більш, ніж через 4 роки після відкриття спадщини. Отже, дане майно не може бути включене до складу спадщини, оскільки не належало спадкодавцю на момент її відкриття згідно ст. 1218 ЦК України.

В подальшому дане незавершене будівництво було передане у власність ТОВ «Станіславська будівельна компанія», згідно ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 13.03.2012 року, якою затверджено мирову угоду між боржником ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та кредиторам, серед яких ТОВ «Станіславська будівельна компанія». 18.04.2012 року право власності на незавершене будівництво зареєстровано за ТОВ «Станіславська будівельна компанія». Даних обставин суд до уваги не взяв, не витребував відомостей про реєстрацію права власності на дане майно, не залучив ТОВ «Станіславська будівельна компанія» до участі у справі та вирішив питання про його права.

Просить рішення суду в оскарженій частині скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_2 в частині визнання за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_13., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, права власності на 1/3 частку незавершеного будівництва навчального корпусу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», яке знаходиться по АДРЕСА_24.

ТзОВ «Буковинажитлобуд» у своїй апеляційній скарзі не погоджується з рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 лютого 2014 року в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом готелю-гуртожитку в АДРЕСА_13, укладеного між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ТзОВ «Буковинажитлобуд».

Зазначає, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 03.06.2014 року, виданого Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції, ТзОВ «Буковинажитлобуд» на праві приватної власності належить незавершене будівництво (будівництво багатоквартирного житлового будинку з об'єктами соцкультпобуту складає 12% готовності) за адресою: АДРЕСА_16. Тому по справі відсутній об'єкт цивільних прав, який помилково включений до складу спадкового майна.

На момент продажу об'єкт незавершеного будівництва в м. Чернівці, вул. Червоноармійська, 86 перебував у власності ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», відповідно, були відсутні підстави для включення його до складу спадкового майна.

На час смерті ОСОБА_13. був одноосібним власником університету, а, отже, його статутного фонду, у зв'язку з чим спадкоємці набувають в порядку спадкування право власності на частку у статутному фонді, а не на конкретне майно, що входить до його складу.

У зв'язку з дією ліквідаційної процедури щодо університету і непогашенням грошових вимог усіх кредиторів у позивача відсутні підстави щодо заявлення вимог на майно ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет».

Просить рішення суду в оскарженій частині скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_2 в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом готелю-гуртожитку в АДРЕСА_17, укладеного між ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ТзОВ «Буковинажитлобуд», посвідченого 02.02.2008 року приватним нотаріусом Хоменко М.О., реєстр №783.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_20, ліквідатор ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» - Ловас В.О., представники ТзОВ «Буковинажитлобуд» - Селянін В.О. і Савицький Ю. В. подані ними апеляційні скарги підтримали з вищенаведених мотивів.

ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_22 апеляційні скарги заперечили, посилаючись на їх безпідставність.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, представник ТОВ «Станіславська будівельна компанія», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_9, арбітражний керуючий Хлібейчук І.М. в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце судового розгляду неодноразово належним чином повідомлялись.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг ОСОБА_3 та ліквідатора ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» - Ловаса В.О. та задоволення апеляційних скарг ТОВ «Станіславська будівельна компанія» та ТзОВ «Буковинажитлобуд».

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_13., після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно.

Як вбачається із спадкової справи №115/2007, із заявами про прийняття спадщини звернулися: син спадкодавця - ОСОБА_2, дружина спадкодавця - ОСОБА_3, внучка спадкодавця по праву представлення - ОСОБА_4 та колишня дружина померлого - ОСОБА_5

Згідно статуту, зареєстрованого виконкомом м. Івано-Франківська 26 грудня 2003 року, єдиним засновником і власником ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» був ОСОБА_13. Університет є правонаступником ПП «Економіко-правничий інститут м. Чернівці», засновником і власником якого також був ОСОБА_13., що відображено в статуті. ПП «Економіко-правничий інститут м. Чернівці», в свою чергу, є правонаступником ПП «Український Вільний інститут менеджменту і бізнесу».

07 березня 1998 року на підставі договору купівлі-продажу ПП «Економіко-правничий інститут» придбало квартиру АДРЕСА_3.

18 вересня 1998 року на підставі договору купівлі-продажу ПП «Економіко-правничий інститут» придбало квартиру АДРЕСА_4.

19 листопада 2007 року ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» видано свідоцтва про право власності на квартири №6, №8 в будинку АДРЕСА_15.

На підставі договору від 20 вересня 1997 року №4 «Про дольову участь в будівництві 104-х квартирного житлового будинку в АДРЕСА_18» ПП «Економіко-правничий інститут м. Чернівці» виступило замовником будівництва квартир у будинку АДРЕСА_19 та здійснювало оплату за договором шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця.

14 березня 2000 року ПП «Економіко-правничий інститут м. Чернівці» отримало свідоцтва про право власності на нерухоме майно - квартири АДРЕСА_20

25 жовтня 2000 року на підставі договору купівлі-продажу квартири ПП «Економіко-правничий інститут м. Чернівці» придбало квартиру АДРЕСА_11.

24 березня 2000 року на підставі договору купівлі-продажу №1 ПП «Економіко-правничий інститут м. Чернівці» придбало автомобіль TOYOTA Land Cruiser 4.2, д.н.з. НОМЕР_5.

Відповідно до рахунка-фактури від 08 листопада 2006 року №ИВ-0004861 ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» придбало автомобіль HYNDAI Trajet д.н.з. НОМЕР_3.

06 лютого 2007 року на підставі договору купівлі-продажу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» придбало автомобіль ГАЗ №31105 д.н.з. АТ5552АІ.

22 березня 2007 року на підставі біржової угоди купівлі-продажу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» придбало автомобіль ГАЗ 66 (д.н.з. - НОМЕР_12).

На підставі договорів купівлі-продажу від 28 грудня 2007 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П. та зареєстрованих в реєстрі за №12893 та №12896, ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» продав ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_21

На підставі договорів купівлі-продажу від 23 листопада 2011 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф. та зареєстрованих в реєстрі за №12457 та №12459, ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» продав ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_22

10 листопада 2007 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №2373 ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» продав ОСОБА_16 квартиру АДРЕСА_12.

02 лютого 2008 року на підставі договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» продав ТзОВ «Буковинажитлобуд» об'єкт незавершеного будівництва (незавершений будівництвом готель-гуртожиток) 12% будівельної готовності, розташований по АДРЕСА_23 на земельній ділянці площею 0,0916 га.

Згідно зі ст. 113 ГК України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб'єкта господарювання - юридичної особи.

Відповідно до положень ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Підприємство або його частина можуть бути об'єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно статуту приватного підприємства «Український вільний інститут менеджменту і бізнесу», зареєстрованого в 1994 році, ПП «Український вільний інститут менеджменту і бізнесу (УВІМБ)» є правонаступником малого індивідуального (приватного) підприємства «Український вільний інститут менеджменту і бізнесу (УВІМБ)», засновником якого є член-кореспондент АНТКУ ОСОБА_13.

Відповідно до п. 1.2. статуту, засновник є власником підприємства, здійснює управління, контролює його діяльність, користується правами і несе зобов'язання щодо підприємства згідно з цим статутом і чинним законодавством України.

Ціллю підприємства є здійснення підприємницької діяльності у вигляді виконання науково-дослідної і навчально-методичної роботи, інжінірінгу і консалтингу, маркетингу і комерційних послуг та виконання інших робіт і надання послуг населенню з метою одержання прибутку на основі поєднання матеріальної заінтересованості засновника і трудового колективу підприємства (п. 4.1.).

Основним узагальнюючим результатом господарської діяльності є прибуток, який визначається у відповідності з законодавством і утворюється із надходжень від господарської діяльності після покриття матеріальних і прирівняних до них витрат, сплати податків, обов'язкових платежів у бюджет, розрахунків з банками та іншими кредиторами. Порядок використання прибутку і покриття збитків визначається засновником щорічно, не пізніше як через два місяці після закінчення фінансового року і затвердження річного балансу (п. п. 8.3. - 8.4.). Засновник самостійно розпоряджається чистим прибутком підприємства, визначає частину прибутку, що направляється на поповнення фондів підприємства і частину прибутку, яку одержує засновник ( п. 8.5.).

Розмір статутного фонду може збільшуватись за рахунок додаткових внесків засновника, якими можуть бути грошові кошти (в т. ч. в іноземній валюті), матеріальні цінності і пов'язані з ними майнові права, цінні папери, грошові та інші вимоги, які мають вартість, платні послуги (п. 9.2.).

До виключної компетенції засновника відноситься придбання, реалізація та інші розпорядження нерухомим майном, іншим майном, що відноситься до основних фондів, а також цінними паперами (п. 10.2.).

При реорганізації (злитті, приєднанні, поділі, виділенні, перетворенні) вся сукупність прав та зобов'язань підприємства переходить до його правонаступників (п. п. 13.5., 13.7.).

Згідно статуту економіко-правничого інституту м. Чернівці, зареєстрованого 20.06.1997 року, ПП «Економіко-правничий інститут» є правонаступником ПП Український вільний інститут менеджменту і бізнесу», засновником якого є член-кореспондент АНТКУ ОСОБА_13 Приватне підприємство перереєстроване з новою назвою виконкомом міської Ради народних депутатів м. Чернівці 01.11.1995 року (рішення №981).

Засновник є власником Інституту, здійснює управління, контролює його діяльність, користується правами і несе зобов'язання щодо Інституту згідно з цим статутом і законодавством України.

П. 4.3. - до виключної компетенції засновника відноситься вирішення питань діяльності Інституту, зокрема, придбання, реалізація та інші розпорядження нерухомим майном, іншим майном, що відноситься до основних фондів, а також цінними паперами.

П. 10.1. - матеріально-технічну базу та фінанси Інституту складають основні фонди, оборотні кошти та інші матеріальні і фінансові цінності, вартість яких відображається на самостійному балансі. Інституту передаються засновником у користування та оперативне управління об'єкти права власності: будівельні споруди, машини, обладнання, транспортні засоби, навчальна та наукова література, оргтехніка.

Статутний фонд інституту складав 180 000 грн., який включає вартість майна та власні кошти у розмірі не нижче розрахованої вартості навчання слухачів, кількість яких зумовлена ліцензованим обсягом прийому.

Джерелами фінансування інституту є: грошові та матеріальні внески засновника; кошти, одержані за навчання; плата за надання додаткових освітніх послуг; кошти, одержані за науково-дослідні роботи (послуги) та інші роботи, виконані на замовлення юридичних осіб та громадян; доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнань; кредити і позички банків; добровільні грошові внески та інші кошти.

Засновник самостійно розпоряджається чистим прибутком інституту, визначає частину прибутку, що направляється на поповнення фондів інституту і частину прибутку, яку одержує засновник.

Згідно Статуту ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», зареєстрованого виконкомом м. Івано-Франківська 26 грудня 2003 року, університет є правонаступником ПП «Економіко-правничий інститут м. Чернівці», яке перереєстроване виконкомом міської ради народних депутатів м. Чернівці 13.04.1994 року (рішення №212/11) та повторно перереєстроване Чернівецьким міськвиконкомом в листопаді 1995 року і є, в свою чергу, правонаступником ПП «Український Вільний інститут менеджменту і бізнесу».

Засновником і власником ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» є доктор технічних наук, професор ОСОБА_13.

Згідно п. 10.1. статуту, з метою забезпечення діяльності університету власник передає у його тимчасове або тривале користування та оперативне управління (споруди, будівлі, майнові комплекси, обладнання, а також інше майно споживчого, соціально-культурного та іншого призначення) та грошові кошти, що належать йому на праві власності, а також інше майно, передане йому фізичними та юридичними особами у формі дарунку, пожертвування або за заповітом, доходи від власної діяльності університету та придбані на ці доходи об'єкти власності.

Відчуження майна, що є власністю власника і закріплене за університетом, здійснюється за погодженням з власником у порядку, встановленому чинним законодавством. Одержані в результаті відчуження майна кошти, спрямовуються виключно на здійснення статутної діяльності університету (п.10.3).

Фінансування університету здійснюється за рахунок коштів власника, до яких відносяться: кошти за навчання, підготовку, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів відповідно до укладених договорів; плата за надання додаткових освітніх послуг; кошти, одержані за науково-дослідні роботи (послуги) та інші роботи, виконані університетом на замовлення підприємств, установ, організацій та громадян; доходи від реалізації продукції видавництва, господарської діяльності, надання в оренду приміщень, споруд, обладнання; дотації місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування; кредити і позички банків, дивіденди від цінних паперів та доходи від розміщення на депозитних вкладах та поточних рахунках тимчасово вільних позабюджетних коштів; валютні надходження; кошти, отримані від діяльності структур, співзасновником яких є університет; добровільні грошові внески, матеріальні цінності, одержані від підприємств, установ, організацій, окремих громадян та інші кошти. Одержані кошти використовуються на статутну діяльність університету.

Таким чином, зважаючи на те що ОСОБА_13. був одноособовим власником ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» як єдиного майнового комплексу, та аналізуючи положення статутів щодо набуття у власність майна, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що спірне майно, яке належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, входить до спадкової маси.

Колегія суддів вважає, що незважаючи на те, що спірні об'єкти власності були придбані спадкодавцем від власної підприємницької діяльності на юридичну особу, право власності та розпорядження ними належали саме ОСОБА_13., як власнику, а тому вони є об'єктом спадкування.

Доказів того, що після смерті спадкодавця, кошти від відчужених ОСОБА_25 квартир були спрямовані на здійснення статутної діяльності університету, суду не надано.

Доводи апелянта ОСОБА_25 про те, що судом порушено майнові права кредиторів у справі про банкрутство ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» не заслуговують на увагу, оскільки квартири нею були відчужені ще до розгляду справи про банкрутство.

Крім того, заперечуючи факт належності відчуженого майна саме ОСОБА_13., як фізичній особі, разом з тим, апелянт ОСОБА_25 вважає, що таке є спільною сумісною власністю подружжя, тобто майном фізичних осіб.

Таким чином, зважаючи на те, що спірні квартири були відчужені після смерті спадкодавця, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартир та визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/3 їх частину.

Разом з тим, з висновком суду першої інстанції про визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/3 частини спірних автомобілів, визнання права власності на 1/3 частку незавершеного будівництва навчального корпусу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», по АДРЕСА_24 та визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом готелю-гуртожитку погодитися не можна, оскільки такий висновок зроблено в порушення норм матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до статей 23, 35, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; укладення угод, пов'язаних з відчуженням майна банкрута чи передачею цього майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому цим розділом; скасовується арешт на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом тощо.

Усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Встановлено, що постановою господарського суду Івано-Франківської області від 16 січня 2014 року боржника ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Ловаса В.О.

Згідно акту прийому-передачі рухомого майна (транспортних засобів) державний виконавець Сідик В.В. передав, а арбітражний керуючий Ловас В.О. прийняв наступне рухоме майно, яке було вилучено згідно акту опису й арешту майна від 13.06.2013 року, а саме: TOYOTA Land Cruiser, 1995 р.в., д.н.з. НОМЕР_5; ГАЗ №31105, д.н.з. НОМЕР_2; ВАЗ 21074, 2002 р.в., д.н.з. НОМЕР_14; HYNDAI Trajet, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_3.

З протоколів про хід торгів на цільовому аукціоні №3, №4 та №5 вбачається, що транспортні засоби, включені до ліквідаційної маси, зокрема, автомобіль марки «TOYOTA Land Cruiser 4.2», свідоцтво НОМЕР_4, д.н.з. НОМЕР_5; автомобіль марки «HYNDAI Trajet», свідоцтво НОМЕР_8, д.н.з. НОМЕР_3; автомобіль марки «ГАЗ №31105», свідоцтво НОМЕР_10, д.н.з. НОМЕР_2, відчужені 15.09.2014 року, 15.09.2014 року та 02.12.2014 року, відповідно.

У п. 1 постанови Пленум Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 15 «Про судову практику в справах про банкрутство» роз'яснено, що Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» містить спеціальні норми, які мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Статті 23, 25, 26 Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мають пріоритет при оцінці дій ліквідатора щодо відчуження майна банкрута, вчинених в ході судового провадження у справі про банкрутство.

Отже, норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є пріоритетними відносно інших законодавчих актів України у правовідносинах, пов'язаних з банкрутством.

Таким чином, оскільки з моменту визнання боржника банкрутом стосовно його майна діє правовий режим (щодо розпорядження, реалізації, скасування обтяжень тощо) встановлений нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», на час постановлення рішення судом першої інстанції була порушена справа про банкрутство і спірні автомобілі ввійшли до ліквідаційної маси, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визнання за позивачем права власності на 1/3 частини автомобілів марки «TOYOTA Land Cruiser 4.2», марки «HYNDAI Trajet» та марки «ГАЗ №31105» підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові в цій частині.

Встановлено, що відповідно до наказу ректора ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» ОСОБА_13, 20.02.2007 року вантажний автомобіль марки ГАЗ-66 1993 року випуску було знято з обліку та згідно біржової угоди купівлі-продажу транспортного засобу (агрегату) від 22.03.2007 року даний транспортний засіб відчужено ОСОБА_26

Таким чином, зважаючи, що даний автомобіль було відчужено ще за життя спадкодавця, у суду першої інстанції були відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на 1/3 його частину.

У зв'язку з цим, рішення суду в цій частині підлягає до скасування з ухваленням нового рішення.

Також встановлено, що згідно договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 02.02.2008 року ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» в особі виконуючого обов'язки ректора ОСОБА_25 продало ТзОВ «Буковинажитлобуд» об'єкт незавершеного будівництва (незавершений будівництвом готель, гуртожиток), відсоток будівельної готовності якого складає 12%, що знаходиться в АДРЕСА_25

Зазначений об'єкт незавершеного будівництва був розташований на земельній ділянці площею 0,0916 га, цільове призначення якої - для будівництва готелю, гуртожитку, яка належала продавцю на підставі Державного акту на право постійного користування від 09.07.1996 року.

Рішенням Чернівецької міської ради від 29.05.2008 року №593 у зв'язку з добровільною відмовою землекористувача ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» від права користування землею, внесено зміни в документи на землекористування та надано дозвіл ТзОВ «Буковинажитлобуд» на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,09116 га в оренду до 29.05.20111 року для будівництва багатоквартирного житлового будинку з об'єктами соцкультпобуту на АДРЕСА_26

5 листопада 2008 року між Чернівецькою міською радою та ТзОВ «Буковинажитлобуд» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки.

28.09.2008 року ТзОВ «Буковинажитлобуд» уклало договір на виконання робіт з демонтажу фундаменту готелю-гуртожитку і згідно акту прийому-передачі виконаних робіт демонтовано фундамент та вивезено будівельне сміття в повному обсязі.

Крім того, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що право власності ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» на об'єкт незавершеного будівництва готелю, гуртожитку було зареєстровано Чернівецьким комунальним ОБТІ 1 лютого 2008 року.

Таким чином, з врахуванням того, що право власності на об'єкт нерухомого майна виникає з часу його державної реєстрації і таке право власності університету на даний об'єкт виникло після смерті спадкодавця, крім того, на даний час такий об'єкт відсутній у зв'язку з його демонтажем, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом готелю-гуртожитку в м. Чернівці підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Ухвалюючи рішення про визнання права власності на 1/3 частини незавершеного будівництвом навчального корпусу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» по АДРЕСА_24, яке набуте ТОВ «Станіславська будівельна компанія» на підставі ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2012 року, суд першої інстанції не звернув уваги, що позивачем до суду у встановленому порядку такі вимоги не заявлялись та товариство, яке на даний час є власником даного майна до участі в розгляді справи залучено не було.

У зв'язку з порушенням судом норм процесуального права, рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності на 1/3 частку незавершеного будівництва навчального корпусу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», яке знаходиться по АДРЕСА_24 підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі.

Як роз'яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судову рішення у цивільній справі» відповідно до положень ст. ст. 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, ст. 1 ЦПК та з урахуванням положення ч. 4 ст. 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у цій справі не заявляли жодних позовних вимог, ОСОБА_2, звертаючись із позовною заявою, просив визнати недійсними договори купівлі-продажу та визнати за ним право власності на 1/3 частину спірного майна в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_13.

За таких обставин додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

В решті рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг правильності висновків не спростовують, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ліквідатора Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет» задовольнити частково, а апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська будівельна компанія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинажитлобуд» задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 27 лютого 2014 року в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/3 частину автомобілів марки «TOYOTA Land Cruiser 4.2», свідоцтво НОМЕР_4, д.н.з. НОМЕР_5, марки «HYNDAI Trajet», свідоцтво НОМЕР_8, д.н.з. НОМЕР_3, марки «ГАЗ №31105», свідоцтво НОМЕР_10, д.н.з. НОМЕР_2, марки «ГАЗ 66», свідоцтво НОМЕР_11, д.н.з. НОМЕР_12 та визнання права власності на 1/3 частку незавершеного будівництва навчального корпусу ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», яке знаходиться по АДРЕСА_24 та визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом готелю-гуртожитку в АДРЕСА_13, укладеного між Приватним вищим навчальним закладом «Західноукраїнський економіко-правничий університет» та ТзОВ «Буковинажитлобуд», посвідченого 02.02.2008 року приватним нотаріусом Хоменко М.О., за №783 - скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в цій частині відмовити.

Додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 05 червня 2014 року скасувати.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання ним законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський