РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/5576/15-ц

пр. № 2/759/3372/15

07 серпня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Борисенко А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 08.04.2015 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу, посилаючись на те, що 01.08.2014 року між позивачем та відповідачами було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач-1 отримав від позивача грошові кошти в борг в розмірі 172 500,00 грн., а відповідач-2 поручився за належне виконання умов договору позичальником. В свою чергу позичальник зобов'язався повернути отримані кошти у розмірі та у строк передбачений даним договором, а саме:

до 31.08.2014 року, суму в розмірі 10781,25 грн.;

до 30.09.2014 року, суму в розмірі 10781,25 грн.;

до 31.10.2014 року, суму в розмірі 10781,25 грн.;

до 30.11.2014 року, суму в розмірі 10781,25 грн.;

до 31.12.2014 року, суму в розмірі 10781,25 грн.;

до 31.01.2015 року, суму в розмірі 10781,25 грн.;

до 28.02.2015 року, суму в розмірі 10781,25 грн.;

до 31.03.2015 року, суму в розмірі 10781,25 грн.;

до 30.04.2015 року, суму в розмірі 10781,25 грн.;

до 31.05.2015 року, суму в розмірі 10781,25 грн.;

до 30.06.2015 року, суму в розмірі 10781,25 грн.;

до 31.07.2015 року, суму в розмірі 10781,25 грн.;

до 31.08.2015 року, суму в розмірі 10781,25 грн.;

до 30.09.2015 року, суму в розмірі 10781,25 грн.;

до 31.10.2015 року, суму в розмірі 10781,25 грн.;

до 31.11.2015 року, суму в розмірі 10781,25 грн..

Відповідно до п.5 договору, у випадку неповернення та/або несвоєчасного повернення позики або її частини, позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцеві пеню у розмірі 2% від несплаченої суми за кожен день прострочення, а також штраф у розмірі 10% від суми позики за кожен випадок неповернення та/або несвоєчасного повернення позики або її частини, передбачених договором.

Позичальник порушив умови договору, не виконуючи взяте на себе зобов'язання, а саме порушив строки повернення суми позики та щомісячних платежів передбачених п.3 даного договору.

Таким чином, позичальник керуючись ч.2 ст. 1050 ЦК України вимагає негайного повернення всієї суми позики та відповідно до умов договору пені та штрафу, а саме:

розмір пені 2% полягає у:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір пені за кожний день простроченняСума пені за період прострочення
10781,2501.09.2014 - 12.03.20151932%41615,63
10781,2501.10.2014 - 12.03.20151632%35146,88
10781,2501.11.2014 - 12.03.20151322%28462,50
10781,2501.12.2014 - 12.03.20151022%21993,75
10781,2501.01.2015 - 12.03.2015712%15309,38
10781,2501.02.2015 - 12.03.2015402%8625,00
10781,2501.03.2015 - 12.03.2015122%2587,50

Загальна сума: 153 740,64 грн.

Сума штрафу 10% полягає у:

Сума боргу (грн.)Період простроченняРозмір штрафуСума штрафу за період прострочення
10781,25Серпень 201410%1078,13
10781,25Вересень 201410%1078,13
10781,25Жовтень 201410%1078,13
10781,25Листопад 201410%1078,13
10781,25Грудень 201410%1078,13
10781,25Січень 201510%1078,13
10781,25Лютий 201510%1078,13

Загальна сума: 7 546,91 грн.

Таким чином, враховуючи суму позики 172 500,00 грн., суму пені у розмірі 2%: 153 740,64 грн. та суму штрафу у розмірі 10%: 7 546,91 грн. загальна сума заборгованості позичальника перед позивачем складає: 333 787,55 грн.

Відповідачі повідомлялись про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед позивачем, однак кошти позичальником повернуті не були, що змусило останнього звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

У судовому засіданні 07.08.2015 року позивач та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили суд, задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачі до суду двічі не з'явились, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені (а.с.20-21; 29-30), про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

. У відповідності до частини 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У відповідності до частини 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що 01.08.2014 року між позивачем та відповідачами було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач-1 отримав від позивача грошові кошти в борг в розмірі 172 500,00 грн., а відповідач-2 поручився за належне виконання умов договору позичальником (а.с. 5-6).

На підтвердження отримання грошових коштів, відповідачем-1, 01.08.2014 року написано розписку про передання йому позикодавцем визначеної в договорі грошової суми (а.с. 7).

Згідно до п.12 умов договору, відповідач-2 поручився за належне виконання позичальником умов договору.

Позичальник зобов'язався повернути отримані кошти у розмірі та у строк передбачений даним договором.

У встановлений термін відповідач-1 кошти не повернув та в добровільному порядку відмовляється виконати своє зобов'язання.

Судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогою про повернення боргу за договором позики, однак кошти відповідачами не було повернуто.

Укладеним договором позики у п. 5 встановлено, що у випадку неповернення та/або несвоєчасного повернення позики або її частини, позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцеві пеню у розмірі 2% від несплаченої суми за кожен день прострочення, а також штраф у розмірі 10% від суми позики за кожен випадок неповернення та/або несвоєчасного повернення позики або її частини, передбачених договором.

Таким чином, враховуючи суму позики 172 500,00 грн., суму пені у розмірі 2%: 153 740,64 грн. та суму штрафу у розмірі 10%: 7 546,91 грн. загальна сума заборгованості позичальника перед позивачем складає: 333 787,55 грн.

На підставі зазначеного, судом встановлено, що між сторонами існували договірні зобов'язання, пов'язані з позикою грошей, таким чином позивач правомірно просить стягнути борг, що є неповернутим, бо в цьому є вина відповідачів та суд приходить до висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення суми боргу, та їх задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3339,89 грн., сплаченого позивачем згідно квитанцій від 10.03.2015 року та від 17.03.2015 року (а.с. 10-11).

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 553, 554, 611, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209, 212-215, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_3, ІПН: НОМЕР_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_3, заборгованість за договором позики від 01.08.2014 року у розмірі 333 787,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_3, ІПН: НОМЕР_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_3, судові витрати у справі у вигляді судового збору по 1669,95 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ключник