Справа №463/2748/14-ц
Провадження №2/463/128/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань Мединській Л.С.

з участю представника позивача ОСОБА_2

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи: Львівського комунального підприємства «Господар» про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, приведення квартири до попереднього стану, суд -

встановив:

позивач ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до відповідача, третьої особи про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1, зобов'язання привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану шляхом знесення самовільно влаштованих дверей у коридорі загального користування під індексом ІІ площею 3,90 м.кв.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що являється основним наймачем квартири АДРЕСА_1, яка йому надана для проживання на підставі наказу департаменту житлового господарства Львівської міської ради від 28.03.2014 року №95, як службова квартира. Квартира складається з однієї житлової кімнати, кухні, комунальних вигод. Вхід до квартири здійснюється через коридор спільного користування із квартирою №8 цього ж будинку, власником якої являється відповідач ОСОБА_4

Однак, 27.05.2014 року ним встановлено, що відповідачем самовільно встановлено двері із замками на вході у коридор спільного користування, та здійснюються будівельні роботи по технічному приєднанню наданої йому у користування до квартири відповідача. В такий спосіб, внаслідок незаконних дій відповідача він незаконно позбавлений житла, а тому просить позовні вимоги задоволити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги з Аналогічних мотивів.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні 11.03.2015 року відносно позову заперечив, пояснив суду, що його довіритель ОСОБА_4 являється власником квартири АДРЕСА_2, яка має спільний вхід через коридор загального користування з квартирою №8. Зазначив, що раніше квартира №7 використовувалася під не житло, як майстерня, тривалий час нею ніхто не користувався, а тому вона змушена була власним коштом встановила вхідні двері. Крім цього, вважає незаконним надання квартири №8 позивачу, як службове житло, а відтак позовні вимоги заявлені безпідставно.

В останні три судові засідання 31.03.2015 року, 17.04.2015 року та 30.04.2014року представник відповідача ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_4 не з'явилися, причин неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені. Про розгляд справи представник відповідача був належним чином повідомлений під час оголошення перерви на 31.03.2015 року в судовому засіданні 11.03.2015 року, в послідуючому повідомлявся шляхом надіслання «смс-повідомлення». Додатково, відповідач, про розгляд справи повідомлялася шляхом надіслання судової повістки про виклик в судове засідання через поштове відділення по зареєстрованому місцю проживання. А тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи у їх відсутності.

Представник третьої особи ЛКП «Господар» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позовні вимоги задовольняє з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 являється основним наймачем квартири АДРЕСА_1, що складається із приміщення житлової кімнати площею 15,8 м.кв., кухні та коридору, загальною площею 25,9 м.кв. Квартира йому та дружині ОСОБА_6 надана для проживання, як службове житло на підставі ордеру на службове приміщення від 01.04.2014 року НОМЕР_1 (а.с.7), виданого на підставі наказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 28.03.2014 року №95 (а.с.65).

Власником квартири АДРЕСА_2, загальною площею 32,1 м.кв. та житловою площею 19,2 м.кв. являється ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2009 року (а.с.35).

Як вбачається із поверхового плану будинку АДРЕСА_3 (а.с.13), вхід у квартиру №7 та №8 цього будинку здійснюється із приміщення коридору спільного користування позначеного на плані під індексом ІІ площею 3,8 м.кв.

Однак, як встановлено в судовому засіданні і вказані обставини не заперечуються відповідачем, в травні 2014 року на вході у приміщення коридору спільного користування відповідачем ОСОБА_4 встановлено вхідні двері, які зачиняються на замок внаслідок чого позивач позбавлений можливості користуватися квартирою №8.

Відповідно до закріплених конституційних гарантій на житло у ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Аналогічно у ст.ст. 6,9,10 ЖК України передбачені житлові права та обов'язки громадян, з аналізу яких випливає обов'язок використання жилого приміщення відповідно до його призначення, не чинити іншим мешканцям будинку перешкод у користуванні жилими приміщеннями, не використовувати такі на шкоду інтересам суспільства, а зокрема мешканців будинку.

Частиною 1 ст. 100 ЖК України, в редакції закону, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Крім цього, оскільки відповідач ОСОБА_4 являється власником квартири АДРЕСА_2, а відтак на неї поширюються положення про право власності передбачені Розділом І ЦК України.

Зокрема, відповідно ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

За таких обставин, оскільки відповідач без жодного дозволу органу виконавчої влади встановила двері у приміщенні коридору загального користування, внаслідок зловживання своїм правом власності, створила перешкоди позивачу у користуванні житлом, наданому йому на законних підставах, а відтак позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги в цілому, одночасно, суд у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 в користуванні квартирою АДРЕСА_1, та привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану шляхом знесення самовільно влаштованих дверей у коридорі загального користування під індексом ІІ площею 3,90 м.кв.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені позивачем судові витрати - судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області в порядку та строки визначені ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Гирич С. В.