Справа № 461/7367/13 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/3519/15 Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Бойко С.М., Берези В.І.

за участі судового секретаря: Брикайло М.В.,

представника позивача ОСОБА_2, представника ПАТ «ВіЕс Банк»Федорюк І.І., відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», ОСОБА_4, за участю третіх осіб Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Скречко Марії Михайлівни, ОСОБА_7, Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання договору недійсним, -

встановила:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2015 рокупозовну заяву ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», ОСОБА_4, за участю третіх осіб Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Скречко Марії Михайлівни, ОСОБА_7, Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання договору недійсним залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Зазначену ухвалу оскаржив представник позивача ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі покликається на те, що судом першої інстанції при постановленні зазначеної ухвали невірно застосовано норми процесуального права, неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи. Зазначає, що представником позивача було подано клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 03.03.2015 року, оскільки позивач перебуває за кордоном та бажає взяти особисту участь у судовому засідання. Крім того стверджує, що він, як представник позивача, 03.03.2015 року перебував на листку непрацездатності, а отже, не міг прибути до суду з поважних причин.

На підставі вказаного вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа повинна бути направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 173-174).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного висновку.

25 червня 2013 року ОСОБА_5 звернулася в Галицький районний суд м. Львова із позовом до ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», та до ОСОБА_4 про визнання недійсним Іпотечного договору від 30.04.2008 р.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції керувався п.3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та виходив з того, що позивач і представник позивача неодноразово не з'являлися в судові засідання, розгляд справи відклався через їх клопотання, заяви про розгляд справиза їх відсутності не подавали.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається із матеріалів справи про судове засідання 02 лютого 2015 року позивач та її представник були повідомлені належним чином та 02 лютого 2015 року представник позивача подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою. Вказана заява представника позивача судом була задоволена, а розгляд справи відкладено на 16 год. 30 хв. 03 березня 2015 року, про що належним чином повідомлено позивача ( а.с. 139, 153,155,156, 158).

03 березня 2015 року представник позивача ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву про відкладення розгляду справи на інший день з посиланням на перебування позивачки ОСОБА_5 за кордоном до кінця березня. ( а.с.161 -162).

Згідно копії листка непрацездатності Серія АГЛ №529451 Комунальної міської клінічної лікарні ОСОБА_2 перебував на амбулаторному лікуванні з 03 березня 2015 року до 05 березня 2015 року (а.с. 175). Проте цю копію листка непрацездатності ні позивач ні її представник суду першої інстанції не надали, натомість долучивши його до матеріалів апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналіз п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України у системному взаємозв'язку із ч.3 ст.169 ЦПК України дає підстави стверджувати, що позовна заява може бути залишена без розгляду лише за наявності у сукупності наступних обставин: факту належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, факту повторної (другої підряд) неявки позивача у судове засідання та за умови ненадходження від нього заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що законодавець диференціює поважність та неповажність явки позивача до суду та необхідність її врахування залежно від того в яке судове засідання такий не з'явився. При цьому, на поважність причин повторної неявки позивача до суду закон не вказує.

Про правомірність та законність такого висновку колегії суддів свідчить і позиція Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладена, серед іншого, в Інформаційному листі «Щодо деяких питань застосування процесуальних норм» від 14 травня 2012 року.

Відтак, зважаючи на те, що позивач та її представник не подали до суду першої інстанції протягом розгляду справи, всупереч ч.1 ст.60 ЦПК України, доказів поважності неявки в судові засідання 02 лютого 2015 року та 03 березня 2015 року, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції діяв в межах вимог закону.

Доводи ж апеляційної скарги, таких висновків суду першої інстанції не спростовують.

Крім того, на необхідність дотримання судами в України балансу захисту прав позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який повинен понести у зв'язку із викликом до суду певні витрати неодноразово вказували міжнародні організації, членом яких є Україна. Зокрема, у п.2 першого принципу цивільного судочинства, рекомендованих Комітетом міністрів державам-членам Ради Європи і направлених на вдосконалення судової системи, в Рекомендації R (84)5 від 28 лютого 1984 року зазначено, що відносно будь якої сторони повинні застосовуватись санкції, якщо вона не здійснює процесуальних дій в строки, встановлені законом чи судом. У залежності від обставин, до таких санкцій можуть відноситись позбавлення права на вчинення процесуальних дій, ухвалення рішення про відшкодування витрат, накладення штрафу і залишення заяви без розгляду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з додержанням вимог закону з врахуванням всіх обставин справи, підтверджених доказами наявними в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, ст.313, п.1 ч.1 ст.314 ст.315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Бойко С.М.

Береза В.І.