Справа № 2/326/475/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

Головуючої-судді ОСОБА_1

При секретарі Карлової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування, свідоцтва про право на спадщину за законом їй на праві особистої власності належить житловий будинок №1, розташований по вул. Комарова в с. Борисівка Приморського району Запорізької області.

У 2002 році її донька - ОСОБА_4, почала проживати сумісно, без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_3 в належному позивачці будинку. Тоді ж, з її згоди відповідача було зареєстровано у зазначеному будинку. 11.01.2003 року її донька та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. Рішенням Приморського районного суду від 03.12.2010 року цей шлюб було розірвано та відповідач виїхав на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, де мешкає і в даний час по вул.Леніна, 20.

З 2010 року по теперішній час у домоволодінні по вул. Комарова, б.1, в с. Борисівка Приморського району Запорізької області ОСОБА_3 не проживає, однак добровільно виписатися з будинку відмовляється. При цьому, позивачка змушена сплачувати комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідача, який не проживає у даному будинку та не приймає участі у витратах на його утримання.

Будь-якої домовленості про збереження за ОСОБА_3 житлової площі за період його не проживання не існує. Вона не чинила жодних перешкод у реалізації ОСОБА_3 прав, передбачених ЖК України.

Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 1 по вул. Комарова в с. Борисівка Приморського району Запорізької області.

Позивач, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги та підстави, на яких вони тгрунтуються, підтримала у повногму обсязі. Просила позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності (а.с.31).

Представник позивачки адвокат ОСОБА_5, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій просила позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити, справу розглянути за її відсутності.

Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_2 до нього про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням він визнає. Дійсно він був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2, який належить на праві власності позивачці, в якості члена сімї, а саме: в якості чоловіка її дочки. 03.12.2010 року шлюб між ним та дочкою позивачки - ОСОБА_4, рішенням суду було розірвано. З 2010 року в указаному будинку він не проживає, у витратах на утримання будинку участі не бере, його особистих речей у будинку немає, кореспонденція на його імя по вказаній адресі не надходить. Перешкод у користуванні належним їй будинком позивачка йому не чинила. З 2011 року він проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3. Зазначений будинок належить йому на праві власності. Він не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд справу розглянути за його відсутності (а.с.34).

Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності позивача, її представника і відповідача та без технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 21.09.1998 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори, зареєстрованим у реєстрі за № 1213, та зареєстрованим Приморським державним комунальним підприємством технічної інвентаризації, та згідно із договором дарування від 28 жовтня 1998 року, посвідченим державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 1390 та зареєстрованим Приморським державним комунальним підприємством технічної інвентиаризації (а.с.6-7) позивач ОСОБА_2, є власником житлового будинку, що знаходиться в с. Борисівка Приморського району Запорізької області, вул. Комарова, №1.

Згідно із домовою книгою для прописки громадян, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_4, за вказаною адресою з 26.06.2004 року по теперішній час зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.17-18).

Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 03.12.2010 року шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) Ю.В. та ОСОБА_3 розірвано (а.с.13).

Згідно довідки Борисівської сільської ради Приморського району Запорізької області від 15.05.2015 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, дійсно зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_7, але на території ради не мешкає (а.с. 15).

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна).

Згідно із ст.ст. 319,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований, як член сімї власника, у будинку № 1, розташованому по вул. Комарова у с.Борисівка Приморського району, що належить ОСОБА_2 на праві власності.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає у будинку, який належить на праві власності позивачу, більше року, участі в оплаті житлово-комунальних послуг, повязаних з проживанням у вказаному будинку, не приймає.

В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили, що позивач своїми діями заважав праву проживання, і відповідач був змушений залишити житлове приміщення, в якому зареєстрований, та яке належить позивачу на праві власності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись: ст.ст. 150, 156 ЖК України, 316,317,319,321,383,405 ЦК України,10,11,15,60,79,88,209,210,212,214,215,223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинком № 1, розташованим по вул. Комарова в в с. Борисівка Приморського району Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний №, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний № НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга у Апеляційний суд Запорізької області через Приморський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Чапланова

22.06.2015