АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Черненковій Л.А., Пищиди М.М., при секретареві Прудченко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 3 грудня 2014 року за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмети застави,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2014р. відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про звернення стягнення на предмет застави. В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просило скасувати рішення суду, посилаючись на невідповідність його вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Згідно укладеного 31.10.2005р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та приватним підприємцем ОСОБА_3 договору №DN/325, остання отримала кредит у розмірі 52056 дол. США зі сплатою 18.00% за користування кредитом та з кінцевим терміном його повернення 31.10.2008р. Згідно п.2.2.3.,3.3. договору повернення кредиту і сплата відсотків передбачена відповідним графіком (а.с.12,13).

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 31.10.2005р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 укладено договір застави, предметом якого стали 16 легкових автомобілів ЗАЗ Комбі - В, 2005 року випуску, №AE7267AM; №AE7266AM; №AE7265AM; №AE7264AM, №AE7263AM, №AE7260AM, №AE7261AM, №AE7280AM, №AE7279AM, №AE7278AM, №AE7276AM, №AE7274AM, №AE7271AM, №AE7269AМ, №AE7268AM, №AE7262AM. Як вбачається з п.15.8.1. договору застави заставодавець має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобовязань за кредитним договором, вони не будуть виконанні. п.15.8.2. передбачено у разі порушення заставодавцем обовязків за договором застави заставодержатель має право вимагати дострокового виконання сплати кредиту та відсотків, винагород, а в разі невиконання звернути стягнення на предмет застави (а.с.14,15).

Укладеним 20.10.2010р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» договором поруки останній у межах 10000грн. поручився за виконання боржником ОСОБА_3 кредитних зобовязань (а.с.9,10).

За відомостями ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» внаслідок не виконання відповідачкою в повному обсязі кредитних зобовязань станом на 18.10.2012р. за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 104953,63 доларів США (екв.838 894грн.36 коп.), а саме, заборгованості по кредиту в розмірі 25 046,37 доларів США, заборгованості по відсоткам в розмірі 43 194,82 доларів США, заборгованості по пені в розмірі 36 712,44 доларів США. Останній платіж на погашення заборгованості за договором здійснено 6.02.2008р. (а.с.6-7).

У звязку з тим, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави предявлено банком лише 14.01.2013р. представником ОСОБА_3 заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності (а.с.65-67).

Враховуючи встановлені обставини, які свідчать про пропуск банком строку позовної давності, суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до вимог ст.ст. 256,257,267,572, 576,590,1048,1054 ЦК України ухвалив рішення про відмову у задоволенні його позову про звернення стягнення на предмет застави.

Твердження ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі про неправильність судового рішення безпідставні та суперечать дійсним обставинам справи, які підтверджують факт пропуску банком строку позовної давності. Посилання банку в апеляційній скарзі на те, що строк позовної давності перервано у 2011 році зверненням банку до суду з першим позовом про стягнення кредитної заборгованості не можуть бути прийняті до уваги. Позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DN/325 від 31.10.2005р. дійсно предявлялась до суду 27.10.2011р. Проте ухвалою Індустріального райсуду м.Дніпропетровськ від 26.06.2012р. вказана позовна заява залишена без розгляду. Відповідно до положень ч.1 ст.265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. На час звернення банку до суду 14.01.2013р. з позовом про звернення стягнення на предмет застави та на час ухвалення 3.12.2014р. судового рішення, яке переглядається апеляційним судом, вказана ухвала не була скасована. Скасування ухвали Індустріального райсуду м.Дніпропетровськ від 26.06.2012р. про залишення позовної заяви банку без розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області 16.06.2015р. фактично не впливає на дійсні обставини даної справи, оскільки строк позовної давності сплив ще 6.02.2011р. до першого звернення банку до суду. Загальна та спеціальна позовна давність, у межах якої особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, згідно ст.ст.256,257, п.1 ч.1 ст.258 ЦК України складає відповідно три роки та один рік. Відповідно до положень ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За положеннями ч.2,3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову, а після переривання перебіг позовної давності починається заново. За наявними у матеріалах справи відомостями останнє погашення кредитної заборгованості здійснено 6.02.2008р., а тому вже з цієї дати банк достовірно знав про порушення свого права. Достовірно знаючи про порушення свого права та набувши право звернення стягнення на предмет застави згідно відповідного договору, з такою вимогою до суду банк звернувся лише у 14.01.2013р., пропустивши передбачений законом трирічний строк, у межах якого мав звернутись з вимогою про захист свого порушеного права. Відповідно до положень ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 3 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: Пономарь З.М.

ОСОБА_5

ОСОБА_6