Провадження №2/761/6306/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вишневий квартал», про стягнення заборгованості за кредитним правочином, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру», перейменоване у подальшому на Публічне акціонерне товариство «Неос Банк», 24 грудня 2013 року звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вишневий квартал» (далі - Третя особа), про стягнення заборгованості за кредитним правочином.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 4 грудня 2006 року між Акціонерним банком «АвтоЗАЗ Банк» та Третьою особою було укладено Кредитний договір № 002-172/2006 (далі - Кредитний договір) із відповідними додатковими угодами, згідно якого банк зобов'язався відкрити позичальнику позичковий рахунок та надати кредит в межах відкритої кредитної лінії шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку, а позичальник, у свою чергу, зобов'язувався використати кредит на передбачені договором цілі, забезпечити повне погашення кредиту, сплачувати за користування кредитом проценти. Зауважує, що на виконання умов Кредитного договору, банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в розмірі 7 500 000,00 грн. строком до 3 грудня 2008 року зі сплатою 18% річних за строковий кредит та 23% річних - у разі порушення строків повернення кредиту. Крім того, зауважує, що 01.08.2011 року, між банком та позичальником було укладено Додаткову угоду № 14 до Кредитного договору, якою сторони збільшили максимальний розмір невідновлювальної кредитної лінії до 43 025 000,00 грн. Вказує, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між банком, позичальником та Відповідачем було укладено Договір поруки № 002-172/2006/П1 (далі - Договір поруки) за умовами якого, згідно п.1.1., поручитель зобов'язувався перед кредитором частково, в обсязі 15 004 122,23 грн., відповідати за порушення позичальником зобов'язань, що випливають з Кредитного Договору та всіх додаткових угод, у тому числі і тих, що можуть бути укладені у подальшому. Вказує, що Банк належним чином виконав умови Кредитного договору та надав позичальнику кредитні кошти частинами в межах встановленого ліміту. Однак, у зв'язку із невиконанням позичальником своїх зобов'язань, станом на 08.09.2013 року виникла заборгованість в розмірі 55 780 656,52, з яких 42 908 098,66 грн. заборгованість за кредитом; 77 587,24 грн. - строкова заборгованість за процентами за період з 06.09.2013р. по 08.09.2013р.; 12 010 945,05 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 696 025,75 грн. - пеня за період з 07.03.2013р. по 08.09.2013р.; 88 000,00 грн. - заборгованість за комісію. Оскільки позичальник ТОВ «Вишневий квартал» не виконує своїх зобов'язань за Кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом про стягнення часткової заборгованості із Відповідача, як поручителя. Просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 кошти в сумі 15 004 122,23 грн. заборгованості за Кредитним договором та присудити судовий збір у розмірі 3 441,00 грн.

Оскільки 24 листопада 2014 року між ПАТ «Неос Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, за умовами якого останнє отримало право вимоги за Кредитним договором № 002-172/2006 від 4 грудня 2006 року, в ході судового розгляду справи, в порядку процесуального правонаступництва, в якості позивача до участі у справі судом притягнуто Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» (далі - Позивач), за клопотанням представника Публічного акціонерного товариства «Неос Банк».

Справа судом першої інстанції розглядається вдруге. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2014 року, залишеного без змін, згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 16.12.2014 року, позовні вимоги Позивача було задоволено у повному обсязі.

Згідно ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2015 року, вказані судові рішення скасовано, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник Позивача позов підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити, з підстав, що зазначені у позові.

Представник Відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити, обґрунтовуючи свою правову позицію тим, що на її думку, Позивач звернувся до суду із позовом після спливу шестимічного строку, визначеного Договором поруки. Крім того, на її думку, пред'явивши позов до Відповідача, Позивач змінив виконання зобов'язання, оскільки Договором поруки передбачено право звернення до поручителя лише у разі, якщо зобов'язання боржника за Кредитним договором не може бути виконане за рахунок інших видів забезпечення протягом шести місяців з моменту настання невиконання позичальником своїх зобов'язань, у спосіб, передбачений Кредитним договором.

Представник Третьої особи у судове засідання не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, пояснень на позов, клопотання про відкладення судового розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, до суду не подавав.

Суд, з урахуванням думки представників сторін, які не заперечували щодо розгляду справи у відсутність останнього, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність представника Третьої особи на підставі зібраних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника Позивача та представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 4 грудня 2006 року між Акціонерним банком «АвтоЗАЗ Банк», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Банк Кіпру», правонаступником якого, у свою чергу, є ПАТ «Неос Банк», та ТОВ «Вишневий квартал» було укладено Кредитний договір № 002-172/2006 (далі - Кредитний договір), за яким з урахуванням Додаткових угод, останньому була відкрита невідновлювальна кредитна лінія у розмірі 43 025 000 грн. строком до 31 липня 2013 року, зі сплатою 17% річних за користування строковим кредитом та 23% річних у разі порушення строків повернення кредиту за договором. Також Умовами Додаткової угоди №14 визначено, що до введення в експлуатацію (а саме складення Державною комісією Акту введення в експлуатацію житлового комплексу та видачі сертифіката відповідності Державним архітектурно-будівельним бюро) всього житлового комплексу «Вишневий квартал» позичальник зобов'язується сплачувати за користування кредитом проценти в розмірі 17% річних за строковий кредит та 23% у разі порушення строків повернення кредиту за договором. Позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячну комісію за обслуговування кредитної лінії в розмірі 8 000,00 грн. Зокрема, Додатковою угодою № 14 від 01.08.2011 року до Кредитного договору, Банк збільшив Позичальнику кредитну лінію до 43 025 000,00 грн. для завершення будівництва житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 та поповнення обігових коштів і оплату послуг нотаріуса строком з 04.12.2006 року до 31.07.2013 року.

Крім того, Додатковою угодою № 14 викладено в новій редакції п.3.2 Кредитного договору, за яким Позичальник зобов'язувався забезпечити повернення отриманого кредиту та процентів за користування ним шляхом надання в іпотеку, зокрема, 76 незакінчених будівництвом квартир та два офіси в секціях А, Б та В, що належать Позичальнику на праві власності та знаходяться в об'єкті незавершеного будівництва, який будується за будівельною адресою: АДРЕСА_1; 12 незакінчених будівництвом квартир в секції В, що належать Позичальнику на праві власності та знаходяться в об'єкті незавершеного будівництва, який будується за будівельною адресою: АДРЕСА_1; 22 незакінчені будівництвом квартири в секціях А, Б та В, що належать майновому поручителю ОСОБА_3 на праві власності та знаходяться в об'єкті незавершеного будівництва, який будується за будівельною адресою: АДРЕСА_1; та в заставу, зокрема, майнових прав за договором Генерального підряду № 323 від 20.01.2010 року, що укладений між Позичальником та ПрАТ «Національна будівельна компанія».

Цією ж Додатковою угодою № 14 внесено зміни в п.3.4 Кредитного договору, згідно якого кінцевою датою погашення кредитної лінії є 31.07.2013 року.

Крім того, на виконання умов п.3.2 Кредитного договору, 01.06.2010р. між ВАТ «Банк Кіпру» (далі - іпотекодержатель) та ТОВ «Вишневий квартал» (далі - іпотекодавець) були укладені іпотечні договори, за якими іпотекодавець відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя майном, що є предметом іпотеки, у разі порушення іпотекодавцем зобов'язань, що випливають з Кредитного договору № 002-172/2006 від 04.12.2006р. та додаткових угод до нього, що укладені або укладатимуться між сторонами.

Пунктами 1.2 вказаних договорів та з врахуванням змін внесених до договорів, передбачено, що в іпотеку передається нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору: незакінчені будівництвом квартири, що знаходяться в об'єкті незавершеного будівництва, готовність якого складає 68%, що будується за будівельною адресою: АДРЕСА_1, а саме: квартири № 2-4, 7, 9, 11, 13, 16, 17, 20, 24, 25, 27, 28, 31, 32, 34, 36, 39, 40 секції А; квартири № 42-44, 47-48, 51, 56, 68, 71, 75-76, 79, 83-84, 87-88, 90-91, 93-95, офіс 8 секції Б; квартири № 97-98, 103, 105, 108, 110, 115, 120, 123, 125, 128, 130, 133, 135, 138, 140, 143, 145, 150, 155, 156-157, 160-161, 165, 167, 170, 177, 178 179, 180, офіс 4 секції В.

Вказані договори посвідчено нотаріально.

Крім того, 02.08.2011р. між ПАТ «Банк Кіпру» (далі - іпотекодержатель) та ТОВ «Вишневий квартал» (далі - іпотекодавець) укладено іпотечний договір, за яким іпотекодавець відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя майном, що є предметом іпотеки, у разі порушення іпотекодавцем зобов'язань, що випливають з Кредитного договору № 002-172/2006 від 04.12.2006р. та додаткових угод до нього, що укладені або укладатимуться між сторонами.

Пунктом 1.2 вказаного договору передбачено, що в іпотеку передається нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору: незакінчені будівництвом квартири (що знаходяться в об'єкті незавершеного будівництва, готовність якого складає 68%, що будується за будівельною адресою: АДРЕСА_1, а саме: квартири №148-149, 153-154, 158-159, 163-164, 168-169, 173-174, секція В.

Вказаний договір також посвідчено нотаріально.

Судом також встановлено, що 02 серпня 2011 року між ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_4, для забезпечення виконання умов Кредитного договору, укладено Договір іпотеки та зареєстрований в реєстрі під № 748, за умовами якого банку в іпотеку передано майнові права на квартири, що розташовані в незавершеному будівництвом багатоквартирному житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 та передбачено, що вказані квартири після оформлення правовстановлюючих документів та реєстрації права власності продовжуватимуть забезпечувати виконання зобов'язань ТОВ «Вишневий квартал» за кредитним договором.

Судом встановлено, що взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором в частині відкриття позичальникові невідновлювальної кредитної лінії Банк виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти. Разом з тим, Третя особа, як позичальник, належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором не виконала, внаслідок чого виникла заборгованості, загальний розмір якої станом на 04.12.2013 склав 55 780 656,52 грн., із яких 42 908 098,66 грн. - заборгованість за кредитом, 77 587,24 грн. - строкова заборгованість за процентами за період з 06.09.2013 року по 08.09.2013 року, 12 010 945,05 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 696 025,57 грн. пеня за період з 07.03.2013 року по 08.09.2013 року, 88 000,00 грн. - заборгованість за комісією.

Вказані обставини представниками сторін у судовому засіданні не заперечувалися.

Згідно пункту 6.2 Кредитного договору, у разі відсутності коштів на поточному рахунку Позичальника відшкодування боргів Банку проводиться шляхом звернення стягнення на предмет застави.

На виконання умов Кредитного договору, банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на заставлене майно шляхом визнання за ним права власності на предмети іпотеки за іпотечними договорами від 01.06.2010р., 02.08.2011р., відповідно, для погашення 49 473 219,99 грн. заборгованості позивальника за Кредитним договором, з яких: 42 908 098,66 грн. - заборгованості по сплаті кредиту, 6 185 474,48 грн. - заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 88 000,00 грн. - заборгованості по сплаті комісії та 291 646,85 грн. пені.

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.10.2013 року, позовні вимоги задоволено частково та визнано за Публічним акціонерним товариством «Банк Кіпру» право власності на належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Вишневий квартал» майно, а саме: квартири №№2, 3, 4, 7, 9, 11, 13, 16, 17, 20, 24, 25, 27, 28, 31, 32, 34, 36, 39, 40 в секції «А» будинку в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишневий квартал» перед Публічним акціонерним товариством «Банк Кіпру» за Кредитним договором у розмірі: 42 908 098 грн. 66 коп. заборгованості по сплаті кредиту; 6 185 474 грн. 48 коп. - заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 88 000 грн. - заборгованості по сплаті комісії та 291 646 грн. 85 коп. пені за порушення строків по сплаті процентів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено з тих підстав, що інші квартири не прийняті в експлуатацію, а тому відсутні підстави для визнання права власності за Банком.

Вказане рішення суду набрало законної сили.

Крім того, у жовтні 2013 року ПАТ «Банк Кіпру» звернулося до Києво-Святошинського районного суду м. Києва з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на майно на підставі договору іпотеки від 02 серпня 2011 року, що укладений між ПАТ «Банк Кіпру» і ОСОБА_4.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 19.02.2014 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Рішення суду також набрало законної сили.

Судом також встановлено, що 01.08.2011 року ПАТ «Банк Кіпру» (далі - Банк), ОСОБА_5 (далі - Поручитель) та ТОВ «Вишневий квартал» уклали Договір поруки № 002-172/2006/П1 (далі - Договір поруки), за яким Поручитель зобов'язався перед Кредитором частково, в обсязі 15 004 122,23 грн., відповідати за порушення Позичальником зобов'язань, що випливають з Кредитного договору, укладеного між Кредитором та Позичальником (з урахуванням всіх додаткових угод до нього, в тому числі тих, що можуть бути укладені в подальшому) (п.1.1 Договору).

Згідно п. 1.1 Договору поруки, поручитель зобов'язувався перед кредитором частково, в обсязі 15 004 122,23 грн., відповідати за порушення позичальником зобов'язань, що випливають з Кредитного договору, з урахуванням всіх додаткових угод до нього, в тому числі тих, що можуть бути укладені в подальшому.

Згідно п. 1.3 Договору поруки, поручитель ознайомлений з умовами Кредитного договору, жодних заперечень, а також непорозумінь його положень немає.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 Договору поруки, сторони визначили зміст зобов'язання забезпеченого порукою, зокрема 43 025 000 грн., повернення кредиту в строк до 31 липня 2013 року (кінцевий термін), порядок та випадки сплати процентів у розмірі 17%, або 23% та 18% або 23% за користування кредитними коштами, сплату можливої неустойки (пені, штрафів) у розмірі, строки та в порядку, що визначені Кредитним договором.

Сторони договору встановили та зазначили в п.1.2 Договору поруки, що зобов'язання Поручителя перед Кредитором є безумовними і ніяких інших умов, крім передбачених цим Договором не потребують.

Договір поруки підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з його умовами.

Пункт 2.6 Договору Поруки визначає, що Кредитор має право звернутися до Поручителя із вимогою про виконання зобов'язання відповідно до умов цього Договору лише у випадку якщо зобов'язання Боржника по Кредитному договору не може бути виконане за рахунок інших видів забезпечення протягом шести місяців з моменту настання невиконання Позичальником своїх зобов'язань як це передбачено умовами Кредитного договору.

Судом встановлено, що Банк використав можливість отримати заборгованість за рахунок іпотечного майна, проте, зобов'язання за Кредитним договором у повному обсязі виконане не було, заборгованість не погашена, у зв'язку з чим у Позивача виникло право на звернення до Відповідача про стягнення суми у розмірі 15 004 122 грн. 23 коп.

За змістом частин 1 та 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню.

Обставини, встановлені судовим рішенням у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої ці обставини встановлені.

Згідно рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2013 року, яке набрало законної сили, встановлено, що Банк, відповідно до пункту 4.7 Кредитного договору, правомірно звернувся із вимогою про дострокове повернення позичальником решти виданого та несплаченого кредиту.

У судовому засіданні представник Позивача зауважила, що вимога про дострокове погашення заборгованості в порядку пункту 4.7 Кредитного договору, була направлена Третій особі 13 жовтня 2012 року і, що право вимоги у Банку виникло, починаючи із 13 листопада 2012 року. Вказані обставини представником Відповідача не заперечувались.

Відповідно до ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

На підставі частини 1 статті 252, частини 1 статті 253 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно п. 7.2 Договору поруки, сторони встановили строк дії поруки та її припинення, а саме, за п. 7.2.3 цього Договору, дія Договору поруки припиняється, якщо Кредитор на протязі трьох років з дня настання терміну виконання зобов'язань за Кредитним договором не пред'явить вимоги до Поручителя.

За змістом частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору.

Аналізуючи умови Договору поруки, суд дійшов висновку, що сторони встановили умови і порядок пред'явлення Кредитором вимог до Поручителя, за якими Кредитор мав право вимагати виконання кредитного зобов'язання за рахунок інших (окрім поруки) видів забезпечення протягом 6 місяців з моменту настання невиконання Позичальником своїх зобов'язань і лише у випадку, якщо зобов'язання Боржника по Кредитному договору не може бути виконане за рахунок цих інших видів забезпечення, Кредитор набував право звернутись до поручителя із вимогою про виконання зобов'язання. Крім того, встановлення сторонами Договору поруки трирічного строку дії поруки з дня настання строку виконання зобов'язання за Кредитним договором, у т.ч., у випадку пред'явлення Банком вимоги про дострокове його виконання, не суперечить положенням ч.4 ст. 559 Цивільного кодексу України.

Виходячи із фактичних обставин справи, встановлених в ході її розгляду, суд вважає, що днем настання строку виконання основного зобов'язання, з якого починається відлік трирічного строку для пред'явлення Позивачем вимоги до Відповідача є 13 листопада 2012 року, а припинення поруки, відповідно до вимог частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України, - 13 листопада 2015 року.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, Позивач посилається на порушення Третьою особою умов Кредитного договору, а саме непогашення кредитної заборгованості, у зв'язку з чим, 24 грудня 2013 року звернувся із зазначеним позовом до Відповідача, про що свідчить штемпель на конверті поштового відправлення позовної заяви.

За таких обставин, суд вважає, що Позивач дотримався умов п.п. 2.1, 2.6 Договору поруки щодо звернення протягом шестимісячного строку з дня виникнення заборгованості за виконанням зобов'язання за рахунок інших видів забезпечення, у т.ч. звернення стягнення на заставлене майно. Встановивши, що зобов'язання не виконане за рахунок інших видів забезпечення, Позивач пред'явив вимогу до Відповідача протягом трирічного строку дії поруки, встановленого п.п. 7.2., 7.2.3 вищевказаного Договору поруки.

За таких обставин, виходячи із фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що позов є доведеним, та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягають присудженню судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 3 441,00 грн. та на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 213 грн.

А всього із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 15 007 563 грн. 23 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 251, 252, 253, 526, 530, 553, 554, 559, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 57, 60, 61, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вишневий квартал», про стягнення заборгованості за кредитним правочином - з а д о в о л ь н и т и.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» (Код ) кошти у розмірі 15 007 563 (п'ятнадцять мільйонів сім тисяч п'ятсот шістдесят три) гривні 23 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 213 (двісті тринадцять) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :