Справа № 450/2829/14 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/3159/15 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря Куцика І.Б.,

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року вищезазначений позов задоволено.

Суд зменшив розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 22.02.2007 року на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частки (33%) до ? частки (25%) від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, на основі неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що наявність у позивача на утриманні другої дитини від іншого шлюбу є підставою в силу ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів.

Апелянт стверджує, що доказів про наявність інших підстав, які дають право позивачу в силу ст. 192 СК України позиватися щодо зменшення розміру аліментів позивачем не надано та не здобуто судом першої інстанції.

Апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що позивач не бере участі у жодних інших додаткових витратах на дитину і взагалі не цікавиться дитиною, а її можливості щодо утримання доньки є обмеженими, оскільки на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку.

Апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.06.2002 року, від шлюбу в них народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якої позивач сплачує відповідачці аліменти за рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22.02.2007 року в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Франківського районного суду м.Львова від 15.02.2012 року.

Матеріалами справи також встановлено, що на підставі рішення Личаківського районного суду м.Львова від 02.07.2014 року з позивача також стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Таким чином, позивачем сплачуються аліменти щомісячно на утримання двох дітей в розмірі 58 відсотків від його заробітку.

Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів на користь відповідачки на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, визначених рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22.02.2007 року, до 1/4 частини, суд дійшов правильного висновку, що стягнення з позивача аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку щомісячно відповідатиме інтересам дітей та не створить значних фінансових обтяжень для позивача як платника аліментів. При цьому, суд правильно виходив з того, що в такому випадку сплата позивачем аліментів на утримання кожної дитини в розмірі по 1/4 частини щомісячно поставить в однаково рівне матеріальне забезпечення ним як батьком дітей та, виходячи з розмірів його щомісячного доходу, сума, яку позивач просить стягувати з нього на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до 1/4 частини його заробітку, у двічі перевищуватиме прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, визначений Законом України "Про Державний бюджет на 2015 рік".

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

За наведених вище обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам у справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні й апеляційну скаргу на оскаржене рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Курій Н.М.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.