Справа № 657/172/15-ц
У Х В А Л А

12.03.2015 Каланчацький районний суд Херсонської області

в складі:

головуючого судді Скригун В. В.,

при секретарі Ройченко А.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить забезпечити позов, шляхом заборони відповідачу вчиняти дії, повязані з використанням земельної ділянки загальною площею 6,12 га. за кадастровими номерами :07:005:0018; :07:005:0017; :07:005:0016, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Мотивуючи вказану заяву ОСОБА_1 зазначає, що 17 травня 2007 року ним було укладено договір оренди землі з Фермерським господарством Брати Маряновичі загальною площею 6,12 га. за кадастровими номерами :07:005:0018; :07:005:0017; :07:005:0016, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області. Однією з умов розірвання договору оренди в односторонньому порядку є в разі невиплати орендної плати в строки, передбачені цим договором, а саме: один раз на рік не пізніше 25 листопада. Відповідач заборгував виплату орендної плати за 2007 2008 роки, а потім взагалі відмовився обробляти земельну ділянку. У звязку із чим, він почав обробляти земельну ділянку сам. Восени 2014 року ним були проведені сільськогосподарські роботи за власні кошти і власними силами. Відповідач фактично у добровільному порядку розірвав договір оренди землі та підтвердив той фак., що фактично впродовж останніх років земельна ділянка не оброблялася. Однак, відповідач має намір здійснити посів ярих культур на зазначеній земельній ділянці, оскільки договір оренди землі в установленому порядку законом порядку не розірвано.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядає судом, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідністю; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утрудненя виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами та те, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Крім того, згідно вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вивчивши подану заяву та додатки до неї, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, оскільки у вказаній заяві відсутнє вмотивоване обґрунтування позивачем необхідності забезпечення позову.

Тобто, позивач не довів необхідність вжиття заходів забезпечення позову і не обґрунтував такий вид забезпечення, який протягом невизначеного часу не перешкоджати використанню земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову та вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Херсонської області, через Каланчацький районний суд, протягом пяти днів з дня її проголошення, або в порядку ч. 2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Скригун В. В.