РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9719/15-ц

пр. № 2/759/4450/15

21 жовтня 2015 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Лук"яненко Л.М.

при секретарі Коваленко І.А. , Скляренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києва

цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про поділ квартири АДРЕСА_1, як спільно нажите майно подружжя посилаючись на ті обставини , що 20.07.1985 року уклала шлюб з відповідачем , під час шлюбу придбали 16.02.1999 року квартиру за адресою АДРЕСА_1 про що видано свідоцтво про право власності на квартиру на ім*я відповідача , та просила суд розділити майно подружжя , а саме визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю .

Відповідач в одному з судових засідань заперечував проти позову , посилаючись на безпідставність та необгрунтованість . В наступні судові засідання не з*явився , про день слухання справи повідомлений належним чином , а тому суд вважає за можливе розгляд справи у його відсутність на підставі зібраних по справі доказах , оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін .

Вивчивши матеріали справи , допитавши учасників процесу , суд вважає встановленими слідуючі обставини справи .

20.07.1985 року ОСОБА_1 одружилася з ОСОБА_2 . Шлюб був зареєстрований відділом РАГС у м.Житомир, про що свідчить відмітка в паспорті Позивача про реєстрацію шлюбу.

17 серпня 1998 року ОСОБА_2 з Акціонерним товариством Холдингова компанія «Київміськбуд» уклав інвестиційний контракт №8543. Відповідно до інвестиційного контракту було профінансовано будівництво двохкімиатної квартири в Ново-Біличах - 20 ( а.с. 6 ) .

09 грудня 1998 року ОСОБА_2 з Акціонерним товариством Холдингова компанія «Київміськбуд» підписано акт прийому-передачі квартири інвестору. Відповідно до зазначеного акту прийнято двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. Вартість за квартиру станом на час підписання акту сплачена повністю ( а.с. 9 ).

16 лютого 1999 року, Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, на ім'я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається із 2-х кімнат, жилою плошею 29,7 кв.м., загальною площею 55,3 кв.м. Свідоцтво видане на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 15 лютого 1999 року №118-СКІ. Квартира зареєстрована на праві приватної власності і записана у книгу реєстрів за реєстровим №41374 від 19.02.1999 року комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації ( а.с. 10 ) .

Відповідно до ст.22 Кодексу законів про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку .

Відповідно до ст. 112 Цивільного кодексу Української PCP майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям. або двом чи кільком громадянам .

Відповідно до ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.І ст.355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб ( співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно)

Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважно: причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд з дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дані норми вказують на існування факту права спільної сумісної власності подружжя щодо кожної речі, набутої у шлюбі, незалежно від тієї обставини, хто є набувачем за договором, забудовником будівлі, ті на чиє ім'я було зареєстровано право власності на таку річ.

Враховуючи вищезазначене квартиру АДРЕСА_1 набули ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності

Спільне подружнє життя у сторін не склалося, і шлюб між ними був розірваний відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві 04 вересня року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №298, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Квартира АДРЕСА_1 являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, так як була придбана (набута) за час шлюбу . Суб єктами права спільної сумісної власності на квартиру є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до 4.2 ст.318 Цивільного кодексу України, усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до ч.І ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.І ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, шо належить на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.357 Цивільного кодексу України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними , якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ч.2 сг372 Цивільного Кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається , шо частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або заковом .

Відповідно до ч.3 ст.372 Цивільного Кодексу України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

У відповідності до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом . Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи : роз*ясніює особам , які беруть участь у справі , їх права та обов*язки , попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках , встановлених цим Кодексом .

У відповідності до ст. 57 ЦК України доказами є будь - які фактичні дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин , що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін , та інших обставин , які мають значення для вирішення справи .

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб , розірвання шлюбу , визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя « в пункті 23,24 йде мова ,що вирішуючи спори між подружжям про майно , необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства ,з*ясувати джерело та час його придбання . Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя , набуте особою до шлюбу ; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування ; набуте за час шлюбу , але за кошти , які належали одному з подружжя особисто ; речі індивідуального користування , в тому числі коштовності , навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя ; кошти ,одержані як відшкодування за втрату речі , що належала особі , а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди ; страхові суми , одержані за обов*язковим або добровільним особистим страхуванням , якщо страхові внески сплачувались за рахунок коштів , що були особистою власністю кожного з них .

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій , а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток , суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності .

Квартира за адресою АДРЕСА_1 була придбана під час шлюбу , а тому сторонам належить ? її частини кожному . У відповідності до ст.65 СК України , дружина , чоловік розпоряджаються майном , що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя , за взаємною згодою .

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу .

Згідно ст.60 СК України майно , набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того , що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку .

У відповідності до ст.368 ч.3 ЦК України , майно ,набуте подружжям за час шлюбу , є їхньою спільною сумісною власністю , якщо інше не встановлено договором або законом.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності ,суд важає ,що позов підлягає задоволенню .

Керуючись ст.ст. 57,60,63,65,68,69,70,71 СК України, , Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб , розірвання шлюбу , визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя « ст.ст. 57-60,209,212,213,215,218,223 ЦПК України,- суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів .

Суддя :