Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рябченко Л. А. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 1 цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Білоцерківський автобусний парк»

до

Приватного підприємства «Біком»,

ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

Білоцерківської міської профспілкової організації працівників сфери підприємництва

про спростування недостовірної інформації, захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить визнати недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію ПАТ «Білоцерківський автобусний парк» інформацію, опубліковану у газеті «Копійка» від 17 вересня 2014 року, випуск № 36 (926) у статті під назвою «Як працює Білоцерківський автобусний парк - оцінюють депутати», а саме:

«...із 01 лютого 2014 року директор Публічного акціонерного товариства «Білоцерківський автобусний парк» не допустив девятьох членів БІД ППСП до робочих місць водіїв. Заборонив видавати шляховий лист... Було зірвано графіки перевезення на міських автобусних маршрутах загального користування м. Біла Церква та міжміських маршрутах... не сплачувалися податки до бюджету... З вересня 2013 року директор підприємства пропонував водіям працевлаштуватися за іншою «схемою» - зробити одноразовий внесок у касу ПАТ «БАП» і кожного місяця ще вносити кошти... Якщо СПД не вносив кошти, то отримував погрози і шантаж. Дані суми вносилися в касу ПАТ «Автобусний парк» за відомістю, у якій зазначено - ПІП і підпис, замість підтверджуючого документа - прибуткового касового ордера»;

«…на підприємстві ведеться облік працевлаштованих водіїв таким чином, щоб сплачувати доходи в бюджет України не в повному обсязі...», а також «...отримані відповіді … Білоцерківської ДОПІ ГУ Міндоходів у Київській області, які підтверджують наявність порушень...»;

«… звертаються водії - власники транспортних засобів на маршрутах з приводу того, що їх виганяють «без суду і слідства»;

«Білоцерківський автобусний парк» така напружена обстановка, що люди, йдучи на роботу сьогодні, не впевнені, чи будуть працювати там завтра.... директор ПАТ «Білоцерківський автобусний парк» просто обкрадає сімї водіїв»;

просить зобовязати приватне підприємство «Біком» протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення у черговому номері газети «Копійка» повідомлення про прийняте рішення включаючи публікацію його тексту;

стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Білоцерківський - автобусний парк» моральну (немайнову) шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень та з ОСОБА_2 моральну (немайнову) шкоду у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Вимоги обґрунтував тим, що ділова репутація позивача була зіпсована в результаті розміщення відповідачами у друкованому засобі масової інформації статті, в якій доведена до відома широкого кола читачів недостовірна інформація щодо діяльності підприємства негативного характеру. Текст статті викладений зі слів відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 у формі ствердження. Відповідач вимагає спростування поширених про нього відомостей, що не відповідають дійсності та принижують ділову репутацію. Спростування недостовірної інформації просить здійснити ПП «Біком» - засновника газети «Копійка».

Обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідачів. Порушення вимог чинного законодавства, зокрема і трудового, з боку позивача не було, що підтверджується результатами перевірок діяльності підприємства, матеріалами перевірок правоохоронних органів.

Недостовірна інформація була поширена зі слів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, тому їхніми діями завдана шкода позивачу, яка підлягає до відшкодування. Розмір визначеної позивачем моральної (немайнової) шкоди є справедливою компенсацією завданої шкоди у вигляді приниження доброї ділової репутації підприємства, про яку свідчать інші публікації позитивного характеру в засобах масової інформації та подяки за роботу та співпрацю в різних галузях життєдіяльності міста. При визначенні розміру шкоди позивач виходив з принципів справедливості та достатності, характеру викладеної інформації та звинувачення у злочинних правопорушеннях, що були поширені серед населення.

Представники профспілки, які написали звернення, перебували у договірних відносинах з ПАТ «Білоцерківський автобусний парк», які закінчилися 1.02.2014, їм пропонувалося працевлаштування, проте вони відмовилися, тому порушення трудових прав не було.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, додатково пояснив, що зважаючи на те, що судом як співвідповідач була залучена Білоцерківська міська профспілкова організація працівників сфери підприємництва, позивач підтримує вимоги щодо спростування недостовірної інформації і до вищевказаного співвідповідача. Враховуючи, що недостовірна інформація була поширена зі слів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є представниками Білоцерківської міської профспілкової організації працівників сфери підприємництва, то саме з них позивач просить стягнути моральну (немайнову) шкоду у розмірах, зазначених позивачем.

Судом розяснювалося право позивача на подання письмового уточнення позовних вимог, проте представник позивача цим правом не скористався, пояснивши, що вимоги по суті залишаються попередніми з врахуванням його усних вищевказаних уточнень.

Представник відповідача - Білоцерківської міської профспілкової організації працівників сфери підприємництва позовні вимоги не визнала. Заперечення обґрунтувала тим, що вона діяла як голова профспілки, до якої за захистом своїх прав звернулися члени профспілкової організації із відповідним зверненням, текст якого був затверджений 29.05.2014 зборами профгрупи «Перевізник» БЦ ППСП, головою якої є ОСОБА_2.

Стаття під назвою «Як працює Білоцерківський автобусний парк оцінюють депутати», надрукована в газеті «Копійка» не містить недостовірної інформації, що принижує ділову репутацію позивача. Висловлювання представників профспілкової організації містять не їх особисту думку, а цитати з письмового колективного звернення профгрупи «Перевізник» від 29.05.2014. Кореспондент газети неодноразово посилається на це письмове звернення, як на підставу публікації матеріалу, викладаючи дослівно майже повний текст звернення. Посилання на звернення зазначене на ст.1 та ст.6 газети.

Існування трудового конфлікту між водіями-підприємцями та директором ПАТ «Білоцерківський автобусний парк» підтверджується численними письмовими доказами: заявами водіїв на імя голови профспілки, зверненнями до депутатів міської ради та Народних депутатів, до правоохоронних органів та інспекції з питань праці, податкової інспекції, зверненнями голови профспілки до директора ПАТ «Білоцерківський автобусний парк» та відповідями на вказані звернення і листи. Водіям були створені такі умови працевлаштування, з якими вони не могли погодитися, змушені були звертатися за захистом своїх прав до різних інстанцій, що і призвело до написання звернення до голови профспілки.

18.09.2014 мала відбутися 63-я сесія Білоцерківської міської ради VІ скликання, до порядку денного якої було внесене питання про проблеми та порушення в роботі перевізника ПАТ «Білоцерківський автобусний парк». Це питання було винесене на розгляд сесії депутатської комісією з питань ефективного управління обєктами комунальної власності, торгівельного та побутового обслуговування населення. В звязку з цим кореспондент газети провела опитування 12 депутатів БМР, голови Білоцерківської міської профспілкової організації працівників сфери підприємництва, голови профгрупи «Перевізник».

На засідання комісії запрошувалися директор ПАТ «Білоцерківський автобусний парк» ОСОБА_3, представники Білоцерківської міської профспілкової організації працівників сфери підприємництва ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується витягами з протоколів від 6.02.2014, 6.03.2014, 17.03.2014, 26.03.2014, 14.04.2014, 22.07.2014, 22.07.2014, 18.08.2014, 15.09.2014. Вищевказаний трудовий конфлікт обговорювався на пленарних засіданнях 56, 57 та 63-ї сесії Білоцерківської міської ради 2014 року.

Таким чином, недостовірна інформація в газеті «Копейка» поширена не була.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали вищевикладені заперечення щодо спростування недостовірної інформації та заперечили проти стягнення з них моральної шкоди, посилаючись на те, що вони діяли як представники Білоцерківської міської профспілкової організації працівників сфери підприємництва. Шкоди діловій репутації позивача завдано не було, його підприємницька діяльність не постраждала. Позивач не надав доказів заподіяння моральної шкоди та не обґрунтував її розмір.

Представник відповідача - приватного підприємства «Біком» - засновника та власника друкованого засобу масової інформації газети «Копейка» - позовні вимоги не визнала. Заперечення обґрунтувала тим, що стаття під назвою «Як працює Білоцерківський автобусний парк оцінюють депутати», не містить недостовірної інформації, кореспондент газети посилається на письмове звернення членів Білоцерківської міської профспілкової організації працівників сфери підприємництва профгрупи «Перевізник», яке було викладене при публікації матеріалу і суть якого виклали голова профспілки та профгрупорг цієї профспілки. Текст статті було погоджено редакцією газети 16.09.2014 з головою профспілкової організації.

Заслухавши доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача.

В судовому засіданні встановлено, що у газеті «Копейка» від 17 вересня 2014 року, випуск № 36 (926) була опублікована стаття під назвою «Як працює Білоцерківський автобусний парк - оцінюють депутати».

На першій шпальті газети зазначено, що «На порядку денному 63-ї сесії Білоцерківської міської ради VІ скликання проект рішення щодо скасування рішення виконавчого комітету міської ради про перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в режимі маршрутного таксі, укладений між виконавчим комітетом міської ради та ПАТ «Білоцерківський автобусний парк», та оголошення нового складу конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування № № 22,13,6, 6-А, 21,14,1,10,19,26.

На розгляд сесії це питання винесла депутатська комісії з питань ефективного управління обєктами комунальної власності, торговельного та побутового обслуговування населення вивчивши та підготувавши необхідні документи. Що слугувало причиною усіх цих дій і намагалася зясувати газета «Копейка» (зокрема кореспондент ОСОБА_4).

Розібратися в проблемному питанні спонукало звернення на імя голови Білоцерківської міської профспілки працівників сфери підприємництва ОСОБА_1 членів Білоцерківської міської профспілки працівників сфери підприємництва (БЦППСП) профгрупи перевізник, представники якої просять захистити їхні інтереси згідно із Законом України «Про профспілки і їх діяльність».»

На 6-й сторінці газети кореспондент зазначає: «У чому полягала суть звернення і що послужило його причиною, розповіла сама очільниця Білоцерківської міської профспілки працівників сфери підприємництва ОСОБА_1.» … «Слова керівника Профспілки працівників сфери підприємництва підтвердив ОСОБА_2, профгрупорг цієї профспілки».

Після зазначення вищевказаних осіб, що давали інтервю, у статті йде цитування звернення членів профспілки, яке позивач просить спростувати як недостовірну інформацію та таку, що порочить його ділову репутацію, зокрема:

«...із 01 лютого 2014 року директор Публічного акціонерного товариства «Білоцерківський автобусний парк» не допустив девятьох членів БІД ППСП до робочих місць водіїв. Заборонив видавати шляховий лист... Було зірвано графіки перевезення на міських автобусних маршрутах загального користування м. Біла Церква та міжміських маршрутах... не сплачувалися податки до бюджету... З вересня 2013 року директор підприємства пропонував водіям працевлаштуватися за іншою «схемою» - зробити одноразовий внесок у касу ПАТ «БАП» і кожного місяця ще вносити кошти... Якщо СПД не вносив кошти, то отримував погрози і шантаж. Дані суми вносилися в касу ПАТ «Автобусний парк» за відомістю, у якій зазначено - ПІП і підпис, замість підтверджуючого документа - прибуткового касового ордера»;

«…на підприємстві ведеться облік працевлаштованих водіїв таким чином, щоб сплачувати доходи в бюджет України не в повному обсязі...», а також «...отримані відповіді … Білоцерківської ДОПІ ГУ Міндоходів у Київській області, які підтверджують наявність порушень...».

«… звертаються водії - власники транспортних засобів на маршрутах з приводу того, що їх виганяють «без суду і слідства»;

«Білоцерківський автобусний парк» така напружена обстановка, що люди, йдучи на роботу сьогодні, не впевнені, чи будуть працювати там завтра.... директор ПАТ «Білоцерківський автобусний парк» просто обкрадає сімї водіїв».

Проте, позивачем не повністю викладений зміст речень в контексті із загальним змістом статті та ставиться вимога лише про визнання недостовірною інформації, що зазначена у вищевикладених позивачем фразах.

Проаналізувавши зміст статті «Як працює Білоцерківський автобусний парк - оцінюють депутати», суд прийшов до висновку, що вона не містить недостовірної інформації, адже в ній викладено з вуст представників профспілки, зміст звернення членів Білоцерківської міської профспілкової організації працівників сфери підприємництва на імя голови цієї профспілки, текст якого був обговорений та підписаний членами профгрупи «Перевізник» 29.05.2014, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с. 152). Дане звернення дублює аналогічне звернення членів профспілки на імя голови від 25.01.2014 (а.с. 136). Звернення на імя голови профспілки щодо недопущення водіїв-СПД, з якими були укладені договори про надання послуг, до роботи в ПАТ «Білоцерківський автобусний парк» з 1.02.2014 були подані ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_7, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.129-135). Відповідне звернення члена ради БЦ ППСП ОСОБА_2 було подане депутатам Білоцерківської міської ради від 1.02.2014, від 3.02.2014 (а.с.51,52), прокурору м.Біла Церква від 12.02.2014 (а.с. 53-54), голові комісії з питань ефективного управління обєктами комунальної власності, торгівлі та побутового обслуговування населення БМР від 4.02.2014 (а.с.55).

Таким чином, про існування конфлікту між водіями-підприємцями та директором ПАТ «Білоцерківський автобусний парк» свідчать численні письмові звернення та заяви водіїв-членів профспілки на імя голови профспілки, депутатів міської ради та Народних депутатів, правоохоронних органів та інспекції з питань праці, податкової інспекції, зверненнями голови профспілки до директора ПАТ «Білоцерківський автобусний парк» та відповідями на вказані звернення і листи. Зазначені позивачем фрази та викладені у статті були взяті із відповідних звернень, які були предметом перевірок та публічних обговорень.

ОСОБА_12 ОСОБА_2 члена профспілки - щодо створення в ПАТ «Білоцерківський автобусний парк» такої напруженої обстановки, що люди, йдучи на роботу сьогодні, не впевнені, чи будуть працювати там завтра...» є оціночним судженням, яке не може вважатися недостовірної інформацією.

Кореспондентом газети «Копейка» у статті «Як працює Білоцерківський автобусний парк - оцінюють депутати» також викладена думка 12 депутатів міської ради. При цьому кореспондент не дає своєї оцінки викладеній інформації та судженням, зазначаючи, що «…поставити крапку в цьому питанні має відповідне рішення сесії міської ради.»

Засновником та власником друкованого засобу масової інформації газети «Копейка» є Приватне підприємство «Біком», про що свідчить Свідоцтво про державну реєстрацію ДЗМІ № 6700, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи № 0676932 від 12.09.2002.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 37 ЗУ «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні»:

«Громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх

законні представники мають право вимагати від редакції друкованого

засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених

про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх

честь та гідність.

Якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею

відомості відповідають дійсності, вона зобов'язана на вимогу

заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому

випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати

його за власною ініціативою.»

Проте, відповідно до ч.1 п.3 ст.42 ЗУ «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні»:

«Редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію

відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і

гідність громадян і організацій, порушують права і законні

інтереси громадян або являють собою зловживання свободою

діяльності друкованих засобів масової інформації і правами

журналіста, якщо:

вони є дослівним відтворенням публічних виступів або

повідомлень субєктів владних повноважень, фізичних та юридичних

осіб.»

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про інформацію»:

«Основними принципами інформаційних відносин є, зокрема, достовірність і повнота інформації, правомірність одержання, використання, поширення інформації.»

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009р.:

«Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає

дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про

події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але

відомості про них не відповідають дійсності (неповні або

перекручені).

У випадку, коли особа звертається до відповідних органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний

перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході

перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана

обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення

позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою

конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції , а не поширення недостовірної інформації.»

Як зазначалося вище, викладена у статті інформація не може вважатися недостовірною, оскільки вона була неодноразово викладена у зверненнях громадян до відповідних органів, до компетенції яких і входить перевірка викладених фактів та вжиття відповідних заходів.

П.21 Постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009р. зазначає, що:

«У ст. 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних

дебатів у засобах масової інформації, ухваленої Комітетом міністрів ОСОБА_6 Європи 12.02.2004, вказується, що оскільки

політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади

або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному,

національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри

громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне

обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю

і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики

у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували

або виконують свої функції.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними

фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або)

користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє

певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки,

мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).»

Відповідно до абз.6 п.3 рішення Конституційного суду України у справі про поширення відомостей від 10.04.2003р. № 8рп/2003, висвітлені проблеми, повязані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій посадових та службових осіб, вказано, що межі допустимої інформації можуть бути ширшими порівняно з межами такої інформації щодо звичайних громадян.

В даному випадку мала місце саме критика роботи керівника підприємства, що відіграє певну роль у суспільному житті.

Тому вимоги позивача щодо спростування недостовірної інформації, поширеної у друкованому засобі масової інформації, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України:

«Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.»

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України:

«Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.»

Тому, належним відповідачем за вказаними вимогами має бути Білоцерківська міська профспілкова організація працівників сфери підприємництва, а не

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які діяли як представники профспілки.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. зазначено, що су повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи, що вимоги щодо спростування недостовірної інформації не підлягають до задоволення, підстав для відшкодування моральної шкоди та стягнення її з відповідачів суд не має. Крім того, факт її заподіяння та розмір не доведені позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. понесені позивачем судові витрати покладаються на нього.

Відповідно до ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви (вимоги) немайнового характеру встановлена ставка судового збору 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, проте позивачем сплачено за вимоги щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди судовий збір в розмірі 6000 грн., що є надмірно сплаченим судовим збором, який згідно ст.7 ЗУ «Про судовий збір» підлягає до повернення в розмірі 5756грн. 40коп..

На підставі ст.ст. 15, 16, 23, 1167, 1172 ЦК України, ст.2 ЗУ «Про інформацію», ст.ст. 1, 37, 42 ЗУ «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», керуючись ст.ст. 3-13, 79, 84, 88, 208, 212-215, 218, 222, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати покласти на позивача.

Повернути Публічному акціонерному товариству «Білоцерківський автобусний парк» надмірно сплачений судовий збір у розмірі 5756грн. 40коп., внесений платіжним дорученням № ВАР 1493 від 9.12.2014.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_13