Справа № 203/2516/15-ц
Провадження № 2/0203/891/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Лісіцині М.С.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську заяву про укладання мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину

встановив:

В провадженні Кіровського районного суду міста Дніпропетровська перебуває цивільна справа № 203/2516/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

Сторонами зроблено заяву про укладання ними мирової угоди та заявлене клопотання про її визнання судом.

Мировою угодою передбачено, що сторони за цивільною справою № 203/2516/15-ц позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 дійшли до укладання мирової угоди на наступних умовах:

1. Відповідач ОСОБА_2 зобовязується щомісячно передавати позивачу ОСОБА_1 аліменти на дитину в сумі 25% від розміру заробітної плати відповідача але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;

2. Допомагати позивачу та дитині в натуральному вигляді (продукти харчування, одяг та взуття для дитини).

3. Сторони погодились, що судові витрати по справі покладаються на позивача.

Згідно ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Надана сторонами мирова угоди укладена в письмовому вигляді, стосується прав та обовязків сторін та предмету позову.

Оцінюючи мирову угоду на її відповідність інтересам дитини, для утримання якої призначені аліменти, суд виходить з того, що обумовлений сторонами розмір аліментів є обґрунтованим, не суперечить положенням ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мирова угода не обмежує дитину у праві на отримання фінансування чи забезпечення в іншій формі у випадках, передбачених ст. 185 Сімейного кодексу України, на стягнення аліментів у звязку з виїздом одного з батьків за межі України та на інші форми забезпечення, передбачені чинним законодавством України.

Сторони за цією мировою угодою розуміють, що з моменту підписання даної мирової угоди та визнання її судом, відповідно до ст. 206 ЦПК України, вони вже не мають право на повторне звернення до суду з приводу спору між ними про той самий предмет та з тих самих підстав та не можуть предявляти таких самих вимог один до одного.

Разом з тим, суд враховує, що мирова угода не перешкоджає предявленню позову у випадках, передбачених ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, згідно якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сторони погодилися про те, що дана мирова угода підлягає визнанню Кіровським районним судом м. Дніпропетровська.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що укладена сторонами мирова угода відповідає вимогам закону, не порушує законних інтересів дитини, на утримання якої призначені аліменти, у звязку з чим підлягає визнанню судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

Оскільки сторони визначили порядок розподілу судових витрат у мировій угоді, поклавши їх на позивача, який звільнений від сплати судового збору на підставі п.п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», інші витати по справі відсутні, суд не має підставі для стягнення судових витрат з жодної зі сторін.

Керуючись ст.ст.10, 27, 31, 175, 205, 209 210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Визнати мирову угоду по цивільній справі № 203/2516/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, згідно умов якої

1. Відповідач ОСОБА_2 зобовязується щомісячно передавати позивачу ОСОБА_1 аліменти на дитину в сумі 25% від розміру заробітної плати відповідача але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;

2. Допомагати позивачу та дитині в натуральному вигляді (продукти харчування, одяг та взуття для дитини).

3. Сторони погодились, що судові витрати по справі покладаються на позивача.

Провадження у цивільній справі № 203/2516/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя С.В. Єдаменко