Справа № 755/3133/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

представника позивача - Дмитренка С.І.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - Науменка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу "Дельфін" до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр", про стягнення заборгованості по квартирній платі, -

у с т а н о в и в :

09.02.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по квартплаті, в якому просив суд визнати дії відповідача щодо несплати боргу по квартирній платі протиправними та зобов'язати відповідача сплатити борг по квартплаті (всю суму боргу на час постановлення рішення по справі) повністю. В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги змінивши зобов'язання відповідача сплатити борг по квартплаті на стягнення з відповідача боргу по квартплаті (всю суму боргу на час постановлення рішення по справі) повністю. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що протягом тривалого часу відповідач не виконує зобов'язання з оплати квартирної плати та за надані йому позивачем комунальні послуги. Борг відповідача по квартплаті станом на січень 2015 року становить 32350 грн. Позивач зазначає, що житлово-комунальні послуги надавались позивачем вчасно та відповідної якості, а фактичне надання споживачу відповідних послуг свідчить про існування між сторонами фактичних договірних відносин, що є підставою для стягнення боргу по оплаті отриманих комунальних послуг на підставі п.п. 7, 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 08.10.1992 року №572. Позивач вказує, що згідно ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, а невиконання позивачем цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання квартплати. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що законодавець надає споживачеві право не оплачувати житлово-комунальні послуги лише в період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг. Добровільно відповідач не бажає сплатити заборгованість по квартплаті, що змусило позивача звернутись до суду з відповідним позовом, оскільки наявність заборгованості по квартирній платі призводить до зниження якісних показників послуг та неможливості надання послуг в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній та просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які приєднано до матеріалів справи, а також посилаючись на те, що позов є безпідставним, оскільки між сторонами відсутні договірні відносини, крім того зазначає, що потягом тривалого часу дві кімнати його квартири не отоплюються і на неодноразові звернення з цього приводу позивач не відреагував та не здійснив перерахунку розміру плати за опалення у зв'язку з його фактичною відсутністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у письмових запереченнях, які приєднано до матеріалів справи, та додатково пояснив суду, що відповідач є споживачем, а позивач балансоутримувачем і відповідач має сплачувати за надані комунальні послуги навіть за відсутності укладеного між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг, оскільки фактично відповідач користується житлово-комунальними послугами. Також представник зазначив, що у разі відсутності опалення, за звернення відповідача мав бути складений відповідний акт та здійснений перерахунок плати за цей вид комунальних послуг.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду показав, що він є сусідом відповідача і йому відомо, що кооператив має намір стягнути з відповідача борг, однак вважає, що законних підстав для цього немає, оскільки у квартирі відповідача так само як і в його квартирі, одна кімната всю зиму не отоплювалась, тож не можна платити за послугу якої не отримував. Свідок стверджує, що особисто йому якісних послуг позивачем не надається, навіть при виникненні у щитовій пожежі кооператив цим питанням не цікавився. Крім того, особисто в його квартирі одна кімната не отоплюється другу зиму і кооператив ніякого перерахунку не робить.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду показала, що вона є сусідкою відповідача і особисто в її квартирі у двох кімнатах немає опалення з 1996 року. Свідок зазначили, що з 1999 року вона разом з відповідачем намагається боротись з кооперативом з цього питання, оскільки ними був переобладнаний підвал. Свідок вказує, що мешканці будинку звертались до керівництва кооперативу щоб їм перерахували розмір плати за опалення, однак цього зроблено не було, якісні послуги по опаленню не надаються, а на скарги та листи кооператив не відповідає.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи та покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

За змістом п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. №45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Законом України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, яка прийнята за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, позиція відповідача про відсутність підстав для виконання зобов'язань за оплату житлово-комунальних послуг за відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, та не може слугувати підставою для звільнення відповідача від обов'язку оплачувати надані послуги.

При цьому, вирішуючи спір по суті та приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту довідки №57 від 09.02.2015 року, громадянин ОСОБА_2, який мешкає в будинку №3 по вул. Серафимовича в м. Києві, станом на 01.01.2015 року має заборгованість у сплаті за житлово-комунальні послуги (у тому числі до Київенерго, Київводоканалу, Київгазу, сплата частки земельного податку за землю прибудинкової території, користування ліфтом, сплаті заробітної плати та нарахувань обслуговуючому персоналу, вивозу сміття, тощо) наростаючим підсумком за даними Головного інформаційно-обчислювального центру Київської міської державної адміністрації у сумі 32350,00 грн. (а.с. 9).

За змістом довідки №2 від 04.03.2015 року, заборгованість квартири АДРЕСА_1 по холодному та гарячому водопостачанню і водовідведенню станом на 31.01.2015 року за період з січня 2008 року по січень 2015 року становить 20926,58 грн. (а.с. 42-44).

Як вбачається з листа КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" №02/1180 від 02.03.2015 року, у відповідь на лист голови правління ЖБК "Дельфін" від 16.02.2015 року №46 щодо надання інформації про нарахування та сплату за комунальні та інші послуги КП "ГІОЦ" надає довідку про нарахування та сплату по квартирі АДРЕСА_1 за період з 01.03.2010 року по 31.01.2015 року (а.с. 46).

Відповідно до довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку НОМЕР_2 (НОМЕР_1) за період з 01.03.2010 року по 31.01.2015 року заборгованість становить 32514,20 грн. При цьому, борг на початок березня 2010 року становив 6793,75 грн. та врахований у розрахунку (а.с. 47).

Згідно ст.ст. 4, 11 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Реалізуючі свій обов'язок щодо сприяння сторонам у справі в реалізації їх прав, в процесі судового розгляду стороні позивача було роз'яснене право на уточнення позовних вимог, після чого представником позивача було подане уточнення в якому вимоги про "зобов'язання" були змінені на "стягнення", однак залишено поза увагою необхідність зазначення у змісті позовних вимог конкретної суми заборгованості, що підлягає стягненню. Якою є вся сума заборгованості на час постановлення рішення по справі, відповідно до формулювання змісту позовних вимог, стороною позивача суду не повідомлено. Таким чином, не вірно сформульований спосіб захисту не дає суду підстав для задоволення позову про стягнення боргу, оскільки суд діє в межах заявлених позовних вимог, які в даному випадку не містять посилання на розмір боргу. Крім того, такий спосіб не спроможний захистити інтересів позивача.

Поряд з цим відповідно до ст.ст. 16, 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Виконавець/виробник зобов'язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Споживач має право, зокрема, на: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Виконавець зобов'язаний, зокрема: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.

Згідно п.п. 4, 12 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством. Балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі зниження якісних показників послуг, порушення встановлених договором строків усунення несправностей або перевищення допустимих перерв у наданні послуг - шляхом зменшення розміру плати та виплати споживачеві компенсації в розмірі, встановленому законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 15.12.2009 року звертався до голови ЖБК "Дельфін" з проханням здійснити перерахунок плати за опалення з 15.12.2006 року по 15.12.2009 року у зв'язку з відсутністю опалення у двох кімнатах квартири та відремонтувати опалення, а у разі неможливості ремонту, зменшити плату за послуги з опалення (а.с. 27).

З аналогічною заявою відповідач також звертався до голови ЖБК "Дельфін" 06.10.2009 року (а.с. 28).

28.06.2011 року відповідач в черговий раз звернувся до голови ЖБК "Дельфін" направивши заяву поштовим зв'язком, яка була отримана 01.07.2011 року. У вказаній заяві відповідач знов просив здійснити перерахунок плати за послуги з центрального опалення за період з 2006-2011 рр. у зв'язку з відсутністю опалення двох кімнат квартири (а.с. 32).

В судовому засіданні було встановлено та не оспорювалось сторонами, що звернення відповідача про необхідність здійснення перерахунку плати за центральне опалення залишились без належного реагування, хоча з матеріалів справи вбачається, що відсутність опалення, в тому числі в квартирі відповідача, дійсно мала місце, що підтверджується листами Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації №2-15/33-КО-593 від 23.03.2012 року та №2-15 -33-КО-1324 від 22.05.2012 року (а.с. 37-38).

Аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи довідки про наявність заборгованості відповідача по сплаті житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку, що довідка видана КП "ГІОЦ" про нарахування та сплату по особовому рахунку НОМЕР_2 (НОМЕР_1) (а.с. 47) є узагальнюючим розміром боргу, якою враховано також розміри боргів зазначені у довідці №57 від 09.02.2015 року (а.с. 9) та довідці №2 від 04.03.2015 року (а.с. 42-44), оскільки у супровідному листі до вказаної довідки зазначено, що надається довідка про нарахування та сплату комунальних і інших послуг. Крім того, не дивлячись на те, що у довідці КП "ГІОЦ" вказано період з 01.03.2010 року по 31.01.2015 року у її змісті зазначено, що борг станом на березень 2010 року становить 6793,75 грн., а отже враховано заборгованість і за попередні роки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Направляючи позивачу довідку про нарахування та сплату по особовому рахунку НОМЕР_2 (НОМЕР_1) КП "ГІОЦ" у своєму листі №02-1180 від 02.03.2015 року зазначало, що інформація, яка надана у довідці формується згідно даних, що надаються уповноваженими особами ЖБК "Дельфін" для розрахунків за спожиті мешканцями комунальні та інші послуги, тому інформація у довідці, перед поданням її до суду, має бути перевірена зі сторони ЖБК "Дельфін" (а.с. 46).

Стороною позивача не доведено вірності розрахунку заборгованості викладеного у довідці виданій КП "ГІОЦ" про нарахування та сплату по особовому рахунку НОМЕР_2 (НОМЕР_1), оскільки враховуючи встановлені судом обставини щодо неодноразового звернення відповідача з питанням про здійснення перерахунку плати за централізоване опалення у зв'язку з його відсутністю в частині квартири, це мало знайти своє відображення у розрахунку боргу, або ж позивач мав довести, що надання послуг з опалення в період відповідних звернень відповідача було якісним і підстав для перерахунку не снувало.

Таким чином, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд окрім зазначеного вище, виходить з недоведеності фактичного розміру боргу, враховуючи, що з огляду на зміст довідки КП "ГІОЦ" суд позбавлений можливості самостійно виокремити розмір боргу за надання послуг з централізованого опалення та здійснити його перерахунок за наявними даними про ненадання цих послуг в частині квартири.

Стосовно вимог про визнання дій відповідача щодо несплати боргу за житлово-комунальні послуги протиправними, суд також не вбачає підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 4, 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Заявляючи вимоги про визнання дій/бездіяльності відповідача протиправними, позивач обрав неналежний спосіб захисту цивільних прав, оскільки відповідач не являється суб'єктом владних повноважень, органом державної влади або органом місцевого самоврядування до яких можуть бути заявлені відповідні вимоги. Крім того, такий спосіб захисту не призводить до відновлення порушених прав, а сама по собі несплата житлово-комунальних послуг є обставиною справи, яка встановлюється судом та є однією з підстав стягнення заборгованості з урахуванням належної доведеності її розміру.

На підставі викладено, керуючись ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Житлово-будівельного кооперативу "Дельфін" до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр", про стягнення заборгованості по квартирній платі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -