Справа № 446/645/13 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 22-ц/783/1993/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам"янка - Бузького районного суду Львівської області від 11 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третьої особи Відділу Держземагенства в Кам'янка - Бузькому районі Львівської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дідилівської сільської ради про визнання незаконною приватизації земельної ділянки, скасування державного акту на право приватної власності на землю, та зобов'язання органу місцевого самоврядування вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третьої особи Відділу Держземагенства в Кам'янка - Бузькому районі Львівської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Вирішено усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 належною їй земельною ділянкою відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_1 від 01.08.2006 р., шляхом зобов'язання ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0039 га. В решті позову відмовлено за безпідставністю.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дідилівської сільської ради про визнання незаконною приватизації земельної ділянки, скасування державного акту на право приватної власності на землю, та зобов'язання органу місцевого самоврядування вчинити дії - відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, а в задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що її батько набув право власності на земельну ділянку площею 0,4438 га в законному порядку, а вона як спадкоємець успадкувала ділянку після смерті батька. При проведенні приватизації ОСОБА_3 не проводила погодження суміжної земельної ділянки. Після проведеної приватизації земельної ділянки її батьком, земля використовувалась за призначенням і нею користувалися на протязі 59 років. Вважає, суд незаконно позбавив її права на земельну ділянку площею 0,2296 га, оскільки перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначений ст. 140 ЗК України і такий є вичерпним.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримання та заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони по справі є власниками будинковолодінь по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, а також являються власниками земельних ділянок на яких знаходяться дані будинковолодіння, земельні ділянки сторін є суміжними.

В липні 2013 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

ОСОБА_2 подала зустрічний позов в якому просила скасувати Державний акт про право власності на земельну ділянку ОСОБА_3, визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку та зобов'язати відповідача не чинити перешкоди в користуванні даною земельною ділянкою.

Задовільняючи частково позов ОСОБА_3 та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції вірно виходив з положень ст. 152 ЗК України, встановивши при цьому, що ОСОБА_2 захопила частину земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_3

Дані обставини стверджуються: актом перевірки присадибних користувань від 03 червня 2011 року виготовлений комісією по екології і охороні навколишнього середовища та погоджені земельних питань і листами державної інспекції сільського господарства у Львівській області по наслідках перевірки дотримання земельного законодавства суміжними землевласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 27.06.2012 року та від 20.02.2013 року.

По наслідках перевірки дотримання вимог земельного законодавства, відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення (за самовільне зайняття земельної ділянки) та останній видано припис про порушення земельного законодавства. В подальшому за невиконання даного припису ОСОБА_2 було притягнено до дисциплінарної відповідальності за ст. 185 - 5 КУпАП.

Виходячи з вищенаведеного вбачається, що компетентними органами з врегулювання земельних відносин було встановлено порушення вимог земельного законодавства з боку ОСОБА_2 (самовільне захоплення земельної ділянки, яка на праві власності належить ОСОБА_3).

А відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_3

Що ж стосується позовних вимог ОСОБА_2 то такою не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, які фактично спростовуються доказами та висновками суду по позову ОСОБА_4 При цьому судом було досліджено технічну документацію з видачі державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 в с. Дідилів, Кам'янка - Бузького району Львівської області, а також роз'яснено право ОСОБА_2 на клопотання про призначення відповідної експертизи щодо вирішення спірних земельних питань, чого останньою зроблено не було.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кам"янка - Бузького районного суду Львівської області від 11 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: