ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬОКЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1719/15-ц
Провадження № 4-с/362/26/15
У Х В А Л А

Іменем України

27.04.2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М. ,

при секретарі Даниленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області скаргу ОСОБА_1 на дії Державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову про стягнення виконавчого збору, винесену 19 червня 2014 року старшим державним виконавцем Васильківського МРУЮ Київської області Єщенко Ю.І.; скасувати постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, винесену 19 червня 2014 року старшим державним виконавцем Васильківського МРУЮ Київської області Єщенко Ю.І.; скасувати постанову про арешт майна боржника, постановлену 29 липня 2014 року старшим державним виконавцем Васильківського МРУЮ Київської області Єщенко Ю.І. та поновити строк на оскарження вищезазначених постанов, винесених старшим державним виконавцем Васильківського МРУЮ Київської області Єщенко Ю.І.

Вказуючи на те, що 11 червня 2014 року старшим державним виконавцем Васильківського МРУЮ Київської області, за заявою стягувача ПАТ «Дельта Банк» від 10 червня 2014 року ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № 43638864 з приводу виконання виконавчого листа № 2/362/1659 виданого 21 січня 2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу у розмірі 268 079,46 грн., яким боржнику запропоновано сплатити до 18 червня 2014 року на протязі семи днів з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та пред'явити підтверджуючі документи про сплату до відділу ДВС Васильківського МРУЮ.

У зв'язку з несплатою боргу добровільно у визначений термін, 19 червня 2014 року розпочато примусове виконання рішення суду винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

Постановою того ж державного виконавця Єщенко Ю.І. від 29 липня 2014 року накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника ОСОБА_1

За клопотанням ПАТ «Дельта Банк» від 18 серпня 2014 року про розшук майна боржника, постановою старшого державного виконавця Єщенко Ю.І. від 01 вересня 2014 року оголошено розшук майна ОСОБА_1, а саме транспортного засобу марки ОРЕL, модель АSТRА, 2008 року випуску, червоного кольору, д/н НОМЕР_1.

За заявою представника ПАТ «Дельта Банк» від 28 листопада 2014 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем 10 грудня 2014 року винесено постанову про виведення в окреме провадження постанови про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат на проведення виконавчих дій та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Не знаючи про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1, сплативши в добровільному порядку присуджені рішенням суду суму боргу в розмірі 60 243,18 грн., отримав від ПАТ «Дельта Банк» довідку про відсутність фінансових та майнових претензій щодо нього, та дізнався про відкриття виконавчого провадження.

12 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до старшого державного виконавця Єщенко Ю.І. ВДВС Васильківського МРУЮ, яка повідомила про відкриття виконавчого провадження у даній справі, та залишив заяву про добровільне виконання рішення суду, а саме погашення заборгованості, та повідомив, що жодної кореспонденції від ВДВС не отримував, тому не мав змоги погасити заборгованість у визначений термін, і просив винести постанову щодо встановлення добровільного терміну виконання рішення суду.

Крім того, зауважив, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 11 червня 2014 року містить неправильне зазначення місця проживання боржника, а саме зазначено адресу: м. Васильків, вул. Кільцева, 3, замість належної с. Кодаки, вул. Кільцева, 3.

Звернувшись 30 березня 2015 року знову до державного виконавця з питанням щодо вирішення заяви, в приміщенні ВДВС Васильківського МРУЮ отримав листа від 24 березня 2015 року, в якому було повідомлено про всі вищезазначені прийняті рішення у порушеному відносно нього виконавчому провадженні, у тому числі і про винесення постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій та накладення арешту на все майно.

Також повідомлено про неможливість надання терміну для самостійного виконання рішення суду у зв'язку з тим, що виконавчий документ № 2/362/1659 від 21 січня 2014 року на виконанні вже не перебуває.

Однак оскаржити у зазначений в постановах строк ОСОБА_1 не мав змоги, оскільки дізнався про своє порушене право, а саме про існування цих постанов лише 30 березня 2015 року, тому, вважає, що саме з цього часу необхідно обраховувати строк, протягом якого особа може подати скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

Оскільки я не маю можливості вчасно, в межах строку для звернення до суду за захистом свого права отримати оскаржувані мною постанови, про які мені було зазначено в листі від 24.03.2015 року, оскільки відповіді на мої заяви не надаються мені вчасно і не направляються на його адресу, вважає за доцільне витребувати у старшого державного виконавця Васильківського МРУЮ Київської області Єщенко Ю.І. матеріали виконавчого провадження №43638864 для огляду в судовому засіданні.

Вважаючи дії державного виконавця Єщенко Ю.І. стосовно початку примусового виконання рішення суду незаконними та такими, що порушують прав, ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, яку просить задовольнити.

ОСОБА_1, будучи належно повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не зявився, причини неявки не повідомив а.с.74).

Державний виконавець в судовому засіданні скаргу не визнав, вказуючи на правомірність прийнятих рішень та достовірність викладеної в них інформації.

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали виконавчого провадження № 43638864, перевіривши матеріали скарги, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11 червня 2014 року старшим державним виконавцем Єщенко Ю.І. відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції, розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа № 2/362/1659 виданого 21 січня 2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу у розмірі 268 079,46 грн. та надано боржнику строк для самостійного виконання постанови до 18 червня 2014 року на протязі семи днів з дня винесення постанови (а.с. 9, 30, 32).

19 червня 2014 року постановлено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 26 807,94 грн. та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50,00 грн., в звязку із невиконанням боржником в добровільному порядку виконавчого листа № 2/362/1659/ виданого 21 січня 2014 року (а.с. 35, 36).

29 липня 2014 року у виконавчому провадженні № 43638864, з метою належного виконання рішення суду, постановлено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 53).

26 листопада 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до ВДВС Васильківського МРУЮ у Київській області із клопотанням про закінчення виконавчого провадження № 43638864 від 11 червня 2014 року, згідно п. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 12, 60).

10 грудня 2014 року постановою старшого державного виконавця Єщенко Ю.І. ВДВС Васильківського МРУЮ виведено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 26 807,94 грн. та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 50,00 грн. (а.с. 63, 64).

10 грудня 2014 року постановою старшого державного виконавця Єщенко Ю.І. відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/362/1659 виданого 21 січня 2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення боргу у розмірі 268 079,46 грн. (а.с. 13, 65).

12 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про винесення постанови щодо добровільного терміну виконання виконавчого листа, в звязку із погашенням ним заборгованості (а.с. 15, 16, 67).

24 березня 2015 року ОСОБА_1 начальником відділу ДВС Васильківського МРУЮ направлено лист, яким повідомлено про рух виконавчого провадження № 43638864 (а.с. 17).

З огляду матеріалів виконавчого провадження № 43638864, вбачається відсутність належного повідомлення боржника про прийнятті старшим державним виконавця ОСОБА_2 відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції. (а.с. 25-74).

Крім того, старшим державним виконавцем, всупереч відомостям зазначеним у виконавчому листі № 362/3325/13-ц виданому 21 січня 2014 року щодо місця проживання боржника, де вказано 08645, Київська область, Васильківський район, с. Кодаки вул. Кільцева, 3, направлялася кореспонденція ОСОБА_1 за адресою м. Васильків, вул. Кільцева, 3 де боржник не проживає (а.с. 8, 67).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно із ч.ч. 1 і 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами (п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закрну України Про виконавче провадження (далі-Закон) зазначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права, відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Згідно статті 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно статті 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Частиною 2 цієї статті встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 1 статті 28 Закону, встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягаєпередачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до статті 31 Закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Виходячи з викладеного, державний виконавець зобов'язаний направити боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення та лише після її отримання боржником повинен здійснювати подальші дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, виносити постанову про стягнення з боржника виконавчого збору з причин невиконання останнім рішення у встановлений строк.

Відповідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За вимогами ч. 1 ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно зі ст. 46 Закону, у разі невиконання рішення у строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 % від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи.

Виходячи зі ст. 46 Закону, може створитися враження, що виконавчий збір стягується завжди, коли рішення не виконане у строк, встановлений для добровільного його виконання. Але насправді це не так. Необхідно звернути увагу на ту норму цієї статті, яка вказує,що виконавчий збір стягується у розмірі 10 % від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом. Тобто для того, щоб виникли підстави для стягнення виконавчого збору, державний виконавець повинен фактично виконати рішення. Якщо ж боржник виконав рішення самостійно навіть після спливу строку, встановленого для добровільного його виконання, виконавчий збір не стягується.

Ця правова позиція підтверджується Верховним Судом України та судовою практикою Вищого господарського суду України.

Так, згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Тобто умовою для стягнення виконавчого збору є фактичне примусове виконання судового рішення.

Згідно ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як роз'яснено у п. 13, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів). Суд може визнати стягнення виконавчого збору необґрунтованим, якщо встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення не узгоджувався зі строками, встановленими Законі, і був нереальним. Аналіз судової практики свідчить про те, що державний виконавець зобов'язаний направити боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення та лише після її отримання та за умови відсутності документів про добровільне погашення заборгованості боржником повинен здійснювати подальші дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, виносити постанову про стягнення з боржника виконавчого збору з причин невиконання останнім рішення у встановлений строк.

Суди розглядають справи за такими скаргами в передбаченому ЦПК порядку незалежно від наявності у сторін спору про право, який підлягає розгляду в позовному провадженні. Такий спір не може бути підставою для залишення скарг без розгляду або яким-небудь чином впливати на останній.

У звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що відповідні постанови підлягають скасуванню, а пропущенний строк на оскарження поновленню.

Керуючись ч. 5 ст. 124 Конституції України, ст.ст.1, 2, 6, 11, 17, 25, 27, 28, 31, 32, 46, 52 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 14, 60, 383-387 ЦПК України,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанов, винесених 19 червня 2014 року старшим державним виконавцем Васильківського МРУЮ Київської області Єщенко Ю.І.

Постанову про стягнення виконавчого збору, постановлену 19 червня 2014 року старшим державним виконавцем Васильківського МРУЮ Київської області Єщенко Ю.І. у виконавчому провадженні № 43638864 скасувати.

Постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, постановлену 19 червня 2014 року старшим державним виконавцем Васильківського МРУЮ Київської області Єщенко Ю.І. у виконавчому провадженні № 43638864 скасувати.

Постанову про арешт майна боржника, постановлену 29 липня 2014 року старшим державним виконавцем Васильківського МРУЮ Київської області Єщенко Ю.І. у виконавчому провадженні № 43638864 скасувати.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко