Справа № 127/9536/13-ц Провадження № 22-ц/772/429/2015Головуючий в суді першої інстанції Саблук С. А.
Категорія 10 Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Чуприни В.О., Медвецького С.К.,

при секретарі: Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Вінницької міської ради про встановлення земельного сервітуту, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2012 року позивачі звернулись в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що вони є співвласниками будинковолодіння по АДРЕСА_1. Належний їм житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0600 га, що перебуває у їх спільній сумісній власності. Власниками сусіднього будинковолодіння по АДРЕСА_2 є відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і належне їм будинковолодіння розташоване на земельній ділянці площею 1 921 кв. м., а також в їх користуванні перебуває земельна ділянка площею 445 кв. м. (лишки). Позивачами зазначено, що для забезпечення водопостачання житлового будинку, який перебуває у їх власності було отримано технічні умови, замовлено робочий проект, відповідно до якого водопровід проходить по території земельної ділянки, що перебуває у користуванні власників сусіднього будинковолодіння, з якими позивачі перебувають у неприязних стосунках і відповідно згоду на прокладення водопроводу вони не надають, а тому з урахуванням уточнених позовних вимог, просили встановити постійний безоплатний земельний сервітут на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_2 на право прокладення ліній водогону та експлуатації лінії газопроводу до будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 відповідно до додатку №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи №25 від 22.10.2013 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені в ній обставини.

ОСОБА_4, який одночасно представляє інтереси ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вказавши на її безпідставність та законність і обґрунтованість рішення суду.

Представник Вінницької міської ради та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явились, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що вимоги про встановлення сервітуту на право прокладення ліній водогону та експлуатації лінії газопроводу до будинку є безпідставними, оскільки рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 25.06.2005 року вже було встановлено постійний та безоплатний земельний сервітут на право проходу, а також проїзду на транспортних засобах.

Однак погодитись з таким висновком районного суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує та ухвалює нове рішення з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності серії CAB №326825 від 08.02.2011р. та свідоцтва про право власності серії CAB №326824 від 08.02.2011 року являються співвласниками будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Належний позивачам житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, площею 0, 0600 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №775478, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 17.02.2010 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за №10.

Власниками будинковолодіння по АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і належний їм будинок знаходиться на земельній ділянці площею 1 921 кв. м. та 445 кв. м. лишки, закріплені згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 21.04.1960р. №16/504, що підтверджується довідкою КП "ВООБТІ" за №6266.

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 25.06.2005 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 13.09.2005 року, встановлено для ОСОБА_2, ОСОБА_3 постійний та безоплатний земельний сервітут на право проходу, а також проїзду на транспортних засобах до будинковолодіння АДРЕСА_1 через земельну ділянку будинковолодіння АДРЕСА_2 по наявному шляху довжиною 22,5 м та шириною 3 м, межі визначені в додатку 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 293 від 25.01.2004 року. Зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у здійсненні їх права на встановлений судом земельний сервітут на право проходу та проїзду на транспортних засобах до будинковолодіння АДРЕСА_1 через земельну ділянку АДРЕСА_2.

З матеріалів справи видно, що будинковолодіння, по АДРЕСА_1 не забезпечене водовідведенням та водопостачанням.

Відповідно до робочого проекту, який розроблено виробничо-технічним відділом КП "Вінницяоблводоканал", водопровід проходить по території земельної ділянки, що перебуває у користуванні власників сусіднього будинковолодіння - відповідачів у справі, які не надають згоду на прокладення водопроводу.

Із відповіді Вінницького обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Вінницяводоканал" від 30.10.2007 року № 2/209 про можливість проведення мережі водопроводу до приватного будинковолодіння АДРЕСА_1 через проїзд загального користування площею 75 кв. м. вбачається, що є можливість прокладення водопроводу при умові дотримання ДБН 360-92 ** "Планировка и застройка городских и сельских поселений".

Згідно з повідомленням Вінницького управління газового господарства ПАТ по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" від 15.03.2012 року №371, під час обстеження систем газопостачання будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 виявлено, що газопровід - ввід низького тиску ДУ 57 мм прокладено під землею про прилеглій території будинку АДРЕСА_2. На даній підземній ділянці газопроводу будь-які запірні пристрої відсутні, що робить неможливим відключення будь-якого будинку від газопостачання.

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлено вимогу про встановлення земельного сервітуту для забезпечення газопостачання та водопостачання належного їм житлового будинку.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 25 від 22.10.2013 року, проведеної Подільським центром судових експертиз, площа земельної ділянки, яка пропонується як варіант встановлення безоплатного земельного сервітуту на право прокладання ліній водогону та експлуатації лінії газопроводу до житлового будинку літ. "А", домоволодіння АДРЕСА_1 через земельну ділянку домоволодіння АДРЕСА_2 становить 25,99 х 3,0 = 78,0 кв. м.

Забезпечити прокладання ліній водогону та експлуатації лінії газопроводу до будинку літ. "А" домоволодіння АДРЕСА_1 менш обтяжливим способом неможливо.

Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Вимогами ст. 402 ЦК України передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Статтею 404 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації, тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Відповідно до ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Вимогами ст. 99 ЗК України визначено, що власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів, зокрема: право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій тощо.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ № 7 від 16.04.2004 року роз'яснено, що встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Крім того, чинним законодавством передбачено, що право проходу та проїзду на транспортних засобах, а також право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій є різними видами земельних сервітутів, а тому встановлення щодо земельної ділянки одного з них не означає можливість використання цієї земельної ділянки власником чи користувачем сусідньої земельної ділянки з іншою метою.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову не врахував того, що задовольнити потереби позивачів неможливо без встановлення сервітуту, при цьому встановлення одного виду сервітуту не виключає можливості встановлення щодо тієї ж земельної ділянки іншого виду сервітуту за наявності для цього відповідної можливості.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у встановленні сервітуту є безпідставним та не ґрунтується на вимогах закону.

На підставі наведеного, судова колегія приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим і необхідно встановити для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійний та безоплатний земельний сервітут на право прокладання ліній водогону та експлуатації ліній газопроводу до будинковолодіння АДРЕСА_1 на земельній ділянці, що належить Вінницькій міській раді та перебуває в користуванні ОСОБА_4 і ОСОБА_5, яка розташована по АДРЕСА_2 довжиною 25,99 м, шириною 3,0 м, відповідно до додатку №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи №25 від 22.10.2013 року.

Вказаний варіант встановлення земельного сервітуту є найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений, фактично розташований в тому ж місці що і сервітут на право проходу та проїзду на транспортних засобах і підставою встановлення саме безоплатного земельного сервітуту є те, що земельна ділянка на якій його встановлено, лише перебуває в користуванні у відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак є власністю Вінницької міської ради, якою не ставиться питання про внесення плати за його встановлення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів має бути стягнуто солідарно на користь позивачів, понесені ними і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 208,80 грн., витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2000 грн. та витрати на правову допомогу, розмір яких з урахуванням фактично затраченого представниками позивачів часу та розмірів мінімальної заробітної плати, встановлених у відповідні періоди, складає 2363,05 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2013 року - скасувати.

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити.

Встановити для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійний та безоплатний земельний сервітут на право прокладання ліній водогону та експлуатації ліній газопроводу до будинковолодіння АДРЕСА_1 на земельній ділянці, що належить Вінницькій міській раді та перебуває в користуванні ОСОБА_4 і ОСОБА_5, що розташована по АДРЕСА_2 довжиною 25,99 м, шириною 3,0 м, відповідно до додатку №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи №25 від 22.10.2013 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Вінницької міської ради на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 208,80 грн., витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2000 грн. та 2363,05 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ В.О. Чуприна

/підпис/ С.К. Медвецький

З оригіналом вірно: