Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22-ц/778/287/15Головуючий у 1-й інстанції Наумов О.О.
Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Стрелець Л.Г.

суддів Каракуші К.В., Гончар М.С.

при секретарі Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Пашкової Оксани Вікторівни на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2014 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (надалі - Шевченківського ВДВС ЗМУЮ) Вертюченко Оксани Вікторівни, стягувач ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Боржник ОСОБА_3 звернулась до суду із вищезазначеною скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Вертюченко О.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2014 року ВП №44399711 з виконання виконавчого листа № 2-199/2010, виданого 03.01.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, скасувати зазначену постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування своєї скарги боржник зазначала, що 18.09.2014 року вона поштою отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2014 року ВП №44399711, якою головним державним виконавцем Вертюченко О.В. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-199/2010, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 03.01.2011 року та в якому зазначено "знести самовільний паркан, який знаходиться на земельній ділянці НОМЕР_1 та належить ОСОБА_3". Заявник зазначає, що заява про примусове виконання подана 11.08.2014 року з пропущенням строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2014 року скаргу ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Вертюченко О.В. задоволено.

Визнано дії головного державного виконавця Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Вертюченко О.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2014 року ВП №44399711 неправомірними.

Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2014 року ВП №44399711 з виконання виконавчого листа № 2-199/2010 від 03.01.2011 року виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, винесену головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Вертюченко О.В.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції, головний державний виконавець Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Пашкова О.В. у своїй апеляційній скарзі просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Вертюченко О.В. відмовити.

Розгляд цієї справи апеляційним судом, призначений на 12.02.2015 року, не відбувся через неявку апелянта - державного виконавця та боржника.

У судове засідання 26.03.2015 року боржник ОСОБА_3 повторно не з'явилась, про час та місце розгляду цієї справи остання була повідомлена апеляційним судом належним чином (а.с.89), про причини своєї неявки апеляційний суд боржник не сповістила, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавала.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажною причину неявки боржника ОСОБА_3 у дане судове засідання та ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності останньої.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення апелянта - державного виконавця Пашкової О.В., яка зазначала, що змінила прізвище "Вертюченко" на "Пашкова" у зв'язку із укладенням шлюбу, що підтверджується наказом Головного управління юстиції у Запорізькій області № 774/07-11 від 26.08.2014 року, копію якого просила долучити до матеріалів цієї справи, на апеляційній скарзі наполягала, зазначала, що строк на подачу виконавчого листа стягувачем до примусового виконання не пропущений, оскільки він раніше знаходився на виконанні у виконавчій службі та був повернутий стягувачеві, про що свідчить відповідна відмітка на виконавчому листі, правові підстави для задоволення скарги боржника та скасування її постанови, як державного виконавця, про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2014 року за виконавчим листом стягувача № 2-199/2010 від 03.01.2011 року відсутні, представника стягувача ОСОБА_5 за договором - адвоката (а.с.80-81) Травянко І.В., яка підтримала апеляційну скаргу державного виконавця, просила її задовольнити та зазначала, що стягувач ОСОБА_5 взагалі не була повідомлена про розгляд зазначеної скарги боржника, до участі у цій справі судом першої інстанції не залучалась, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи скаргу боржника у цій справі у повному обсязі, керувався ст.ст. 210, 383, 386-388 ЦПК України, ст.ст.6, 17, 22, 24, 82 Закону України "Про виконавче провадження" та виходив із обґрунтованості та доведеності вимог скарги боржника у цій справі, оскільки вважав, що стягувач ОСОБА_5 із вищезазначеним виконавчим документом, виданим 03.01.2011 року на строк пред'явлення до виконання до 03.11.2012 року, звернулась із заявою до Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ лише в серпні 2014 року, майже через два роки після закінчення встановленого ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" річного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, з заявами про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до суду не зверталася; таким чином, головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Вертюченко О.В. не були дотримані встановлені законодавством порядок та підстави для відкриття ВП № 44399711 постановою від 14.08.2014 року.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарг, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Так, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби мають розглядатись загальними судами згідно із ст. 386 ЦПК України за участю державного виконавця та заінтересованих осіб (сторін виконавчого провадження - стягувача та боржника) (п. 9 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі").

Згідно із ст. 386 ЦПК України неявка в судове засідання заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги, заяви чи подання.

Проте, встановлено, що скарга боржника ОСОБА_3 на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Верюченко О.В. (прізвище змінено на "Пашкова", наказ від 26.08.2014 року а.с.91) розглядалась судом першої інстанції у відсутності стягувача ОСОБА_5, яка не залучалась до участі у цій справі згідно скарги боржника ОСОБА_3 чи окремо ухвалою суду за ініціативою останнього та, відповідно, взагалі не була повідомлена судом першої інстанції у цій справі про час та місце розгляду скарги боржника ОСОБА_3, що є порушенням порядку, передбаченого цивільним процесуальним законом, для розгляду даної категорії скарг.

Таким розглядом скарги було порушено права та інтереси стягувача ОСОБА_5, яка була позбавлена можливості особисто чи через свого представника надати суду першої інстанції свої відповідні заперечення на зазначену вище скаргу боржника із посиланням на докази.

Хоча, в силу вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України суд має сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Крім того, встановлено, що у матеріалах цієї справи міститься копія виконавчого листа № 2-199/2010, виданого 03.01.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, стягувач: ОСОБА_5, боржник: ОСОБА_3 (а.с.48) з відмітками державної виконавчої служби про виконання від 08.12.2011 року та від 17.03.2014 року, належну оцінку яким з урахуванням вимог Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі ст. 22, суд першої інстанції не надав в ухвалі, що є предметом оскарження у цій справі.

Також зміст резолютивної частини ухвали суду першої інстанції, що є предметом апеляційного оскарження у цій справі, у разі задоволення скарги боржника, не зовсім узгоджується із вимогами ст. 387 ч. 2 ЦПК України (судове рішення за скаргою).

При вищевикладених обставинах, доводи апелянта частково ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у справі доказах, ухвала суду першої інстанції, що оскаржується у цій справі, є передчасною, ухвалена з порушенням вимог ст. 10 ч. 4, 386 -387 ЦПК України, не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості. Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали, яка в силу вимог ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Також встановлено, що апелянтом при подачі вищезазначеної апеляційної скарги понесені судові витрати у вигляді судового збору 121,80 грн. (а.с. 58).

Згідно із ст. 37 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Пашкової Оксани Вікторівни задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2014 року у цій справі скасувати.

Питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Стрелець Л.Г.Каракуша К.В.Гончар М.С.