Провадження № 4-с/369/66/15
У Х В А Л А

іменем України

17.07.2015 року Києво Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

при секретарі: Котляр А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м.Києві та ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із скаргою про визнання дій державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_3 неправомірними, скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07 серпня 2014 року, посилаючись на те, що на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2014 року було видано виконавчий лист М°369/269/14-ц про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, починаючи з 13 січня 2014 року до повноліття дітей.

25 березня 2014 року ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження за заявою ОСОБА_2 Копія постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу скаржника не надходила.

07 серпня 2014 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої було накладено арешт на все належне боржнику майно.

Підставою ухвалення вищезазначеної постанови стала нарахована державним виконавцем заборгованість по аліментам станом на 01 червня 2014 року.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості від 07 серпня 2014 року сума 5оргу на день прийняття оскаржуваної постанови становила 5649 грн. Зазначений розрахунок заборгованості був здійснений невірно, а тому скаржник звернувся до державного виконавця з вимогою провести перерахунок його заборгованості.

Державний виконавець надала нові розрахунки заборгованості, які були зроблені на підставі середньої заробітної плати по м. Києву за період з 13 січня по 01 вересня 2014 року, згідно яких нарахована заборгованість становить 3650 грн. на кожну дитину.

19 вересня 2014 року він сплатив нараховану заборгованість в розмірі 3670 грн. на кожну дитину.

Скаржник вважав, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була прийнята безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства.

Просив суд, визнати протиправними дії державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_3 щодо прийняття постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; скасувати постанову ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №42654017 від 07 серпня 2014 року; зняти арешт на майно та заборону на його відчуження, яке належить боржнику на праві власності, який накладений на майно згідно постанови ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №42654017 від 07 серпня 2014 року.

В подальшому скаржник уточнив свої вимоги, та окрім всього просив зобовязати державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві кухвалити постанову про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1

В судове засідання представник скаржника з»явилася. Скаргу підтримала та просила суд задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Від Відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м.Києві в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 в суджлове засідання з»явився. Проти задоволення скарги заперечував. Просив суд відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 березня 2014 року ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження за заявою ОСОБА_2 Копія постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу скаржника не надходила.

07 серпня 2014 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої було накладено арешт на все належне боржнику майно.

Підставою ухвалення вищезазначеної постанови стала нарахована державним виконавцем заборгованість по аліментам станом на 01 червня 2014 року.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості від 07 серпня 2014 року сума 5оргу на день прийняття оскаржуваної постанови становила 5649 грн. Зазначений розрахунок заборгованості був здійснений невірно, а тому скаржник звернувся до державного виконавця з вимогою провести перерахунок його заборгованості.

Державний виконавець надала нові розрахунки заборгованості, які були зроблені на підставі середньої заробітної плати по м. Києву за період з 13 січня по 01 вересня 2014 року, згідно яких нарахована заборгованість становить 3650 грн. на кожну дитину.

19 вересня 2014 року він сплатив нараховану заборгованість в розмірі 3670 грн. на кожну дитину.

30 вересня 2014 року державним виконавцем було ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі вимог п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

01.12.2014 року хвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області скаргу задоволено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2, яка не брала участі у розгляді справи подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2014 року та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.05.2015 року хвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.12.2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Стаття 19 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Стаття 25 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Пн. 5, 6, ч. 3, ст.. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленному законодавством порядку та накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Дослідивши повно та всебічно зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог скаржника та про порушення його прав зі сторони державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м.Києві.

Керуючись ст. ст. 5, 11, 17, 19, 25, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 385-387 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_3 щодо прийняття постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Скасувати постанову ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №42654017 від 07 серпня 2014 року.

Зняти арешт на майно та заборону на його відчуження, яке належить боржнику на праві власності, який накладений на майно згідно постанови ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №42654017 від 07 серпня 2014 року.

Зобовязати державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ухвалити постанову про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_4