Справа № 161/1258/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л.М.
Провадження № 22-ц/773/455/15 Категорія: 27 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Мудренко Л. І., Русинчука М. М.,

при секретарі Губарик К. А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Омельчук М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ліквідатора публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» Яремчишина Ігоря Богдановича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про включення до реєстру вимог кредиторів, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом. Вказував на ті обставини, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області знаходиться виконавчий лист, виданий Луцьким міськрайонний судом, про стягнення з ПАТ «Західінкомбанк» в його користь боргу в сумі 20382 грн. 65 коп.

Оскільки на підставі постанови Правління нацбанку України від 22.07.2014 року було розпочато процедуру ліквідації вказаного банку і призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк», то 20 листопада 2014 року він звертався з письмовою заявою до ліквідатора про включення його до реєстру кредиторів банку, що ліквідується. Однак рішенням Фонду від 2 грудня 2014 року в задоволенні його звернення йому було відмовлено у зв'язку із пропуском строку подання такого звернення. Вважаючи відмову незаконною, позивач ОСОБА_1 просив суд зобов'язати уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» Яремчишина І. Б. внести його до реєстру акцептованих кредиторів даного банку.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 10 лютого 2015 року, у зв'язку із тим, що позов підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства, провадження у даній справі закрито.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить її скасувати як незаконну та ухвалити рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про неправомірність дій уповноваженої особи Фонду у сфері гарантування вкладів фізичних осіб Яремчишина І. Б. під час здійснення ним процедури ліквідації ПАТ «Західінкомбанк», а саме щодо не включення його до реєстру кредиторів даного банку, що ліквідується.

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення, що приймаються відповідно до цього закону Національним банком України, Фондом, працівниками фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що спори, які виникають за участі Фонду, його уповноважених осіб, у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже встановивши наведені обставини справи, врахувавши вказані вимоги матеріального закону та норми цивільного процесуального права п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд першої інстанції цілком підставно і обґрунтовано прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1, як такий, що пов'язаний з діяльністю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, носить публічно-правовий характер і належить до юрисдикції адміністративного суду та постановив ухвалу про закриття провадження по даній справі.

Крім того варто зазначити, що такі дії суду не суперечать, а відповідають положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням вимог закону, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, слід відхилити, а ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді