Справа № 736/477/15-ц
Номер провадження 2/736/141/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Синько О.О.,

при секретарі Крапивній Г.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.01.1992 року за договором купівлі-продажу її мати ОСОБА_2 придбала у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1. На підставі рішення 6 сесії Корюківської міської ради 6 скликання від 27.07.2011 року матері позивачки була передана у власність земельна ділянка площею 0,0848 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивачки ОСОБА_2 померла. На майно померлої відкрилась спадщина. Мати за життя розпорядилася своїм майном, склала заповіт на користь позивачки. Позивачка прийняла спадщину, звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру, так як згідно дублікату договору купівлі-продажу від 15.01.1992 року ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_2, в той час, як право власності на вказану квартиру НОМЕР_1 зареєстроване за ОСОБА_3, а за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.03.2015 року. У зв'язку з цим позивач звернулася до суду із вказаним позовом і просить визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на квартиру НОМЕР_2 (з надвірними будівлями: сарай, літня кухня) в будинку АДРЕСА_2.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с.46).

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на думку суду (а.с.47).

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_2 (а.с.15). На майно померлої відкрилась спадщина.

За життя ОСОБА_2 розпорядилася своїм майном та склала заповіт на користь позивачки (а.с.10).

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається із спадкової справи №137/2014, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась дочка померлої ОСОБА_1 (а.с.29-34).

18.03.2015 року завідувачем Корюківської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області Гайдук С.В. винесено постанову за № 285/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру НОМЕР_2, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1. Постанова мотивована тим, що згідно дублікату договору купівлі-продажу від 15.01.1992 року ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_2, в той час, як право власності на вказану квартиру НОМЕР_1 зареєстроване за ОСОБА_3, а за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на квартиру НОМЕР_2 в будинку за АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Корюківської державної нотаріальної контори 15.01.1992 року, реєстровий № 103, покупцем квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 (а.с.63-64).

Згідно довідки КРКП "Рампа" Бюро технічної інвентаризації від 20.02.2015 року № 60/02-15 станом на 31.12.2012 року за ОСОБА_3 зареєстровано власність на кв. АДРЕСА_2, площею 52,4 м кв. на підставі договору купівлі-продажу від 15.01.1992 року, реєстраційний № 103, та за ОСОБА_2 зареєстровано власність на кв. АДРЕСА_2, площею 54,6 м кв. на підставі договору купівлі-продажу від 15.01.1992 року, реєстраційний № 105 (а.с.33).

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Корюківської державної нотаріальної контори 15.01.1992 року та зареєстрованого в реєстрі за № 105, ОСОБА_2 купила квартиру, що складається з трьох кімнат, загальною площею 54,6 м кв., житловою площею 41,5 м кв., з надвірних будівель є сарай та літня кухня, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.73-74).

Проте, згідно виписки з протоколу спільного засідання адміністрації Ради трудового колективу і профспілкового комітету Корюківського міжгосподарського будівельно-монтажного об'єднання "Райагробуд", на вказаному засіданні було надано згоду на продаж житлової квартири по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 за суму відповідно до оціночного акту (а.с.76).

Відповідно до виписки із протоколу засідання профкому Корюківського РАС № 11 від 02.12.1991 року, профкомом надано згоду на продаж квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_2 за суму відповідно оціночного акту (а.с.79).

Наказом начальника Корюківського районного кооперативно-державного міжгосподарського будівельно-монтажного об'єднання "Райагробуд" № 89 від 17 грудня 1991 року зтверджено оціночний акт на продаж квартири по АДРЕСА_1 та надано дозвіл на її продаж у приватну власність ОСОБА_2 за суму 5002,0 руб. (а.с.78).

Згідно довідки Корюківського районного коооперативно-державного міжгосподарського будівельно-монтажного об'єднання "Райагробуд" від 18.12.1991 року ОСОБА_2 дійсно сплатила за квартиру по АДРЕСА_1, кошти в сумі 5002 рублі.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно є відомості про зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1, власником квартири є ОСОБА_2, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу № 105, від 15.01.1992 року, Корюківська державна нотаріальна контора ( а.с.50-51).

Відповідно до інформації з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відомості про зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_2 відсутні ( а.с.48-49).

На підставі рішення 6 сесії Корюківської міської ради 6 скликання від 27.07.2011 року, ОСОБА_2 була передана у власність земельна ділянка площею 0,0848 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданим 18.11.2011 року Корюківською міською радою (а.с.13).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що матір'ю позивачки ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Корюківської державної нотаріальної контори 15.01.1992 року та зареєстрованим в реєстрі за № 105, було фактично придбано квартиру АДРЕСА_1, а у договорі не вірно зазначено номер квартири - НОМЕР_1.

Відповідно до п.6.12 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22.12.2010 року, у разі якщо текст нотаріально оформлюваного документа викладено неграмотно, нечітко (незрозуміло), зміни чи доповнення до нього вносяться та оформлюються нотаріусом у порядку, встановленому законодавством.

Ст.654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається.

Зважаючи те, що мати позивачки ОСОБА_2, яка була стороною (покупцем) у договорі купівлі-продажу від 15.01.1992 року, зареєстрованому в реєстрі за № 105, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, це виключає можливість внесення до нього змін в частині вірного зазначення номеру спірної квартири у порядку, встановленому ст.654 ЦК України, а помилкове його зазначення є перепоною у подальшому оформленні спадщини позивачем.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов є законним, обгрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.392, 654, 1218, 1269 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Корюківка Чернігівської області, право власності на квартиру НОМЕР_2, з надвірними будівлями (сарай, літня кухня), що знаходиться в будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Корюківського районного суду Чернігівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Корюківського районного суду

Чернігівської області О.О.Синько