АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Техводсервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Адрем», Департамент Комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради, Київська міська рада, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, про встановлення факту втрати системи реєстру власників іменних цінних паперів Публічного акціонерного товариства «Техводсервіс»,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/4699/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Техводсервіс» (далі по тексту - ПАТ «Техводсервіс»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Адрем» (далі по тексту - ТОВ «Адрем»), Департамент Комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради, Київська міська рада, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, про встановлення факту втрати системи реєстру власників іменних цінних паперів ПАТ «Техводсервіс».

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що з заяви про встановлення факту втрати реєстру власників іменних цінних паперів не вбачається наявності спору про право, право власності будь-кого з власників цінних паперів не оспорюється та підтверджується належними документами. Також, зазначає, що Порядком забезпечення інтересів власників іменних цінних паперів у разі відсутності документів системи реєстру власників іменних цінних паперів певного випуску затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 24 червня 2014 року № 805 не передбачено іншого, альтернативного способу початку процедури відновлення втраченого провадження.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з наведених в ній підстав.

В судове засідання особисто ОСОБА_2 не з'явилася, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином, забезпечила явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, в грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту втрати системи реєстру власників іменних цінних паперів ПАТ «Техводсервіс».

Постановляючи ухвалу про залишення вищевказаної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до змісту заяви та доданих до неї документів в ній наявний спір про право.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Зі змісту листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30 вересня 2013 року № 13103/18034/ик вбачається, що ТОВ «Адрем» здійснювало ведення реєстру власників іменних цінних паперів ПАТ «Техводсервіс». ТОВ «Адрем» здійснювало діяльність у сфері ведення реєстру власників іменних цінних паперів на підставі ліцензії серії AB № 189572, строк дії вказаної ліцензії з 25 січня 2006 року до 25 січня 2011 року. Після закінчення строку дії ліцензії ТОВ «Адрем» не отримувало нових ліцензій на провадження депозитарної діяльності та на сьогоднішній день не є професійним учасником ринку цінних паперів (а.с.17).

Відсутність ліцензії позбавляє ТОВ «Адрем» права на депозитарну діяльність, в тому числі, на діяльність по веденню та відновленню реєстру власників іменних цінних паперів.

Відповідно до п. 7 розділу VIII Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17 жовтня 2006 року № 1000 (чинного на момент існування правовідносин) у разі припинення реєстратором діяльності щодо ведення реєстрів власників іменних цінних паперів за рішенням його відповідного органу управління, у тому числі при закінченні строку дії ліцензії реєстратора без отримання нової ліцензії, реєстратор зобов'язаний повідомити емітентів про це та про розірвання договору в односторонньому порядку не менше ніж за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії ліцензії. Дата передачі системи реєстру повинна бути призначена у період дії ліцензії реєстратора.

Незважаючи на наведене, ТОВ «Адрем» не повідомило ПАТ «Техводсервіс» про закінчення строку дії ліцензії та про відсутність наміру на отримання нової ліцензії, в зв'язку з чим реєстр власників іменних цінних паперів іншій установі не передавався, а тому є втраченим.

Порядком забезпечення інтересів власників іменних цінних паперів у разі відсутності документів системи реєстру власників іменних цінних паперів певного випуску, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 24 червня 2014 року № 805 передбачено послідовність дій емітента, Центрального депозитарію цінних паперів, власників іменних цінних паперів та депозитарних установ щодо відновлення реєстру власників іменних цінних паперів у разі наявності судового рішення щодо встановлення факту втрати системи реєстру власників іменних цінних паперів певного випуску, з метою забезпечення надалі існування іменних цінних паперів цього випуску в бездокументарній формі після прийняття відповідного рішення емітентом.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку у разі набрання законної сили судовим рішенням щодо встановлення факту втрати системи реєстру та отримання зазначеного рішення емітентом або акціонерами, що ініціюють проведення процедури відновлення інформації про власників, відповідний орган емітента (виконавчий орган, наглядова рада або загальні збори) має прийняти рішення про відновлення інформації про власників іменних цінних паперів певного випуску та здійснити інші передбачені цим Порядком дії щодо відновлення втраченої інформації про власників іменних цінних паперів випуску та формування реєстру, Емітент може доручити депозитарній установі за її згодою відновлення втраченої інформації про власників іменних цінних паперів випуску та формування реєстру шляхом укладання відповідного договору.

Враховуючи викладене, процес відновлення системи реєстру власників іменних цінних паперів може бути розпочатий виключно після набрання законної сили судовим рішенням щодо встановлення факту втрати системи реєстру.

Таким чином, уповноваженим органом, який здійснює регулювання діяльності на ринку цінних паперів розроблено механізм, який дозволяє розпочати дії по відновленню втраченого реєстру власників іменних цінних паперів шляхом отримання рішення суду про встановлення факту втрати системи реєстру власників іменних цінних паперів.

Інший шлях, ніж звернення до суду з заявою про встановлення факту є неможливий, оскільки Порядком забезпечення інтересів власників іменних цінних паперів у разі відсутності документів системи реєстру власників іменних цінних паперів певного випуску не передбачено іншого, способу початку процедури відновлення втраченого реєстру.

Суд першої інстанції не врахував, що право власності будь-кого з власників цінних паперів не оспорюється та підтверджується належними документами, а тому дійшов помилкового висновку про наявність спору про право.

Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст.256 ЦПК України, приймаючи заяву ОСОБА_2, у разі наявності спору про право, суддя повинен був відмовити у відкритті провадження, а не залишати подану заяву без розгляду, що є можливим лише під час розгляду справи, який в даному випадку розпочатий не був.

Таким чином, ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 не може вважатися законною та підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І. Побірченко