Справа № 367/1513/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Чернов Д. Є.

при секретарі Чамор Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат «Біличі» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що наказом від 18.12.2012 року № 64-П керуючим санацією - Генеральним директором ПАТ ГВКК «Біличі» він був звільнений з посади слюсара - ремонтника ремонтно-механічного цеху. В день звільнення Відповідач не провів з ним розрахунок. Згідно довідки Відповідача від 22.12.2014 року № 146 заборгованість по виплаті заробітної плати станом на 01.12.2014 року становить 39 756,05 грн.; середньоденна заробітна плата за останні 2 місяці складає 34,16 грн.

В зв'язку з викладеним, просить стягнути з Відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.12.2012 року по 09.04.2015 року в сумі 28 762,72 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 1 372,50 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Позивач у судове засідання з'явився, позов підтримав, просив його задоволити.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі».

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі,виникає спір.

Судом встановлено, що наказом від 18.12.2012 року № 64-П керуючим санацією - Генеральним директором ПАТ ГВКК «Біличі» ОСОБА_1 був звільнений з посади слюсара - ремонтника ремонтно-механічного цеху (а.с.9). В день звільнення Відповідач не провів з ОСОБА_1 розрахунок. Згідно довідки Відповідача від 22.12.2014 року № 146 заборгованість по виплаті заробітної плати станом на 01.12.2014 року становить 39 756,05 грн.; середньоденна заробітна плата за останні 2 місяці складає 34,16 грн. (а.с.7). Судом встановлено, що 08 квітня 2015 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату у розмірі 39 756,05 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером та розпискою в отриманні заробітної плати. Також, судом встановлено, що у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа про банкрутство Відповідача, що підтверджується ухвалою Господарського суду Київської області від 19.01.2015 року по справі №Б8/022-12.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 237-1 КзПП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно п. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Однак, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки майновий спір з вимогами Позивача щодо стягнення з Відповідача заробітної плати повинен розглядатися судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство останнього.

На підставі ст. ст. 115 - 117, 237-1 КЗпП України, п. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», керуючись ст. ст. 3, 4, 6-8, 10, 11, 15, 30, 57, 60, 64, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. Є. Чернов