Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

м. Запоріжжя 08 травня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Голубкової М.А.,

за участю секретаря Євтушенко Т.В.,

за участю прокурора Верещаги А.Л.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи Герасимчук В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: відділ по Шевченківському району служби ( управління ) у справах дітей Запорізької міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у ОСОБА_1, народився син ОСОБА_5. Батьком ОСОБА_5 є відповідач ОСОБА_4.

Вказане підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5.

Позивачта відповідач шлюб не реєстрували.

З часу фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин між позивачем та ОСОБА_4, а саме з березня 2011 року, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання сина, не виявляє щодо сина батьківського піклування.

Так, ОСОБА_4 з цього часу не відвідує сина, не цікавиться його життям, фізичним, духовним та моральним розвитком, не бере участі у його вихованні, не спілкується з сином.

З березня 2011 року й до цього часу ОСОБА_5 проживає разом з позивачем. Обов'язки щодо його виховання, навчання, лікування виконує виключно позивач.

ОСОБА_4 за місцем своєї реєстрації у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, фактично не проживає. Фактичне місце проживання ОСОБА_4 невідоме.

У зв'язку з ухиленням ОСОБА_4 від утримання свого сина ОСОБА_5 позивач наприкінці 2012 року вимушена була звернутися до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

19.12.2012 р. Комунарський районний суд м. Запоріжжя, ухвалив заочне рішення, щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини.

Після набрання заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2012 р. законної сили позивач отримала у суді відповідний виконавчий лист та пред'явила цей виконавчий лист до виконання до Шевченківського ВДВС ЗМУЮ за місцем реєстрації боржника ОСОБА_4

19.04.2013 р. старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Біченко Л.П. було винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження № 37830390.

Однак, незважаючи на наявне рішення суду, яке набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, відповідач продовжив ухилятися від утримання свого сина, не сплачував аліменти на виконання вказаного рішення суду.

В зв'язку з даними обставинами позивач була змушена звернутися до суду та просить суд:

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.Стягнути з ОСОБА_4 на її користь витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

У судовому засіданні позивач та представник позивача на позовних вимогах наполягали, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримала.

Представник третьої особи заперечувала проти позбавлення відповідача батьківських прав, надала висновок служби у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району в якому вказує, що в зв'язку з тим, що у наданих матеріалах відсутня інформація щодо фактичного місця проживання ОСОБА_4, та не має даних щодо його останньої реєстрації, не вдалося з'ясувати його подальші наміри щодо участі у вихованні та утриманні малолітнього сина ОСОБА_5, на даний час є недоцільним позбавлення його батьківських прав.

Відповідач до суду не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Зважаючи на те, що суд не має відомостей про причини неявки відповідача, суд відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити.

У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральніші розвиток.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Законом України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8).

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 СК України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року у позивача та відповідача народилась спільна дитина ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Позивач та відповідач у шлюбі не перебували.

З часу фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин між позивачем та ОСОБА_4, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання сина, не виявляє щодо сина батьківського піклування.

У своєму висновку служба у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 07.05.2015 року вказує, що в зв'язку з тим, що у наданих матеріалах відсутня інформація щодо фактичного місця проживання ОСОБА_4, та не має даних щодо його останньої реєстрації, не вдалося з'ясувати його подальші наміри щодо участі у вихованні та утриманні малолітнього сина ОСОБА_5, на даний час є недоцільним позбавлення його батьківських прав.

Згідно показів свідка ОСОБА_7, позивач в 2011 році народила сина. Про батька дитини їй нічого не відомо, ніхто не знає де він, коштів на утримання малолітнього сина відповідач не надає, вихованням та розвитком дитини не цікавиться.

Згідно показів свідка ОСОБА_8, позивач народила сина від ОСОБА_4 На даний час місце знаходження ОСОБА_4 не відоме. Дитиною він не цікавиться, коштів на утримання сина не надає, вихованням та розвитком дитини не цікавиться.

Згідно довідки від 10.04.2015 року виданої дошкільним начальним закладом № 293 «Багряні Вітрила», весь період дитиною ОСОБА_5 опікується лише мати. Батько дитини у дитячому садку ні разу не з'являвся і у вихованні дитини участі не брав. Всю оплату за утримання дитини в ДНЗ сплачує лише мати.

Згідно довідки від 15.04.2015 року виданої КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6» доглядом за дитиною, лікуванням та профілактикою захворювань займається мати ОСОБА_1 Батько станом здоров'я дитини не піклується.

Аліменти на утримання малолітнього сина відповідач не сплачує, в результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.03.2015 року складає 26 012,90 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, виданим державною виконавчою службою у Шевченківському районі м. Запоріжжя.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього сина ОСОБА_5, не спілкується з дитиною, не цікавиться його здоров'ям, життям, розвитком природних здібностей.

За таких обставин, з метою захисту інтересів малолітньої дитини, суд вважає доцільним позов задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_5

Позивач як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судових витрат, зокрема судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 214-216, 217, 218, 224, 226 ЦПК України, ст. ст. 19, 164 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.А.Голубкова