АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Красвітної Т.П., Ремеза В.А.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Металургійний завод «Дніпросталь»

на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Металургійний завод «Дніпросталь» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійний завод «Дніпросталь» (далі ТОВ «Металургійний завод «Дніпросталь») про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що працював у відповідача на посаді підручний сталевара та на підставі наказу № 272-У від 21 листопада 2014 року був звільнений з роботи у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, що перешкоджає продовженню даної роботи згідно п.2 ст.40 КЗпП України.

Ввжаючи своє звільнення таким, що відбулося з грубим порушенням вимог трудового законодавства, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати склад комісії по перевірці знань по питанню охорони праці та пожежної безпеки, затверджений наказом №11 від 14 січня 2014 року - незаконним та проведення позачергової перевірки знань виконання обовязків стропальника, затверджених протоколом №12 від 15 листопада 2014 року в частині запису №5 та протоколу №17 від 18 листопада 2014 року в частині запису №17 «ОСОБА_2 не знає» незаконними та скасувати їх; визнати незаконним наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійний завод «Дніпросталь» №272-У від 21 листопада 2014 року про звільнення його з посади підручного сталевара згідно п.2 ст.40 КЗпП України (виявленої невідповідності виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню даної роботи); поновити з 22 листопада 2014 року його на роботі в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Металургійний завод «Дніпросталь» на посаді підручного сталевара установки позапічкової обробки сталі дільниці виплавки і позапічкової обробки; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 листопада 2014 року по 15 травня 2015 року в розмірі 34621,65 грн.; моральну шкоду в розмірі 2436 грн. та судові витрати на користь держави.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2В, були задоволені частково.

Визнано незаконним проведення позачергової перевірки знань виконання обовязків стропальника ОСОБА_2, затверджених протоколом №12 від 15 листопада 2014 року в частині запису №5 та протоколу №17 від 18 листопада 2014 року в частині запису №17 «ОСОБА_2 не знає».

Визнано незаконним наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійний завод «Дніпросталь» №272-У від 21 листопада 2014 року про звільнення ОСОБА_2 з посади підручного сталевара згідно п.2 ст.40 КЗпП України (виявленої невідповідності виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню даної роботи).

Поновлено з 22 листопада 2014 року ОСОБА_2 на роботі в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Металургійний завод «Дніпросталь» на посаді підручного сталевара установки позапічкової обробки сталі дільниці виплавки і позапічкової обробки.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійний завод «Дніпросталь» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 листопада 2014 року по 15 травня 2015 року в розмірі 34621,65 грн. та моральну шкоду в розмірі 2436 грн.

Рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_2 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Металургійний завод «Дніпросталь» на посаді підручного сталевара установки позапічкової обробки сталі дільниці виплавки і позапічкової обробки та стягнення на його користь з відповідача середнього заробітку за один місяць в розмірі 8129 грн. допущено до негайного виконання.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійний завод «Дніпросталь» на користь держави судовий збір в розмірі 1077,02 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ Металургійний завод «Дніпросталь», посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2015 року та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у позовних вимогах у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем з 30 червня 2011 року та наказом №139-Р від 01 червня 2012 року був переведений з 01 червня 2012 року підручним сталевара установки позапічкової обробки сталі 5 розряду дільниці виплавки і позапічкової обробки сталі (а.с.8).

Згідно з посвідченням №251, яке видане 11 липня 2011 року, ОСОБА_2В присвоєно кваліфікацію стропальник (а.с.52).

Відповідно п.2.2.20 робочої інструкції підручного сталевара та установки позапічкової обробки сталі 5-го розряду дільниці виплавки і позапічкової обробки сталі, введеної з 01 жовтня 2014 року, особа, що обіймає зазначену посаду, протягом зміни виконує роботи по суміжній професії: стропальні роботи.

З робочою інструкцією ОСОБА_2 ознайомлений під розпис 08 жовтня 2014 року (а.с.42-47).

На підставі наказу №557 від 29 жовтня 2014 року про проведення позачергової перевірки знань, 05 листопада 2014 року була здійснена позачергова перевірка знань з інструкції з охорони праці № 23 для стропальників, працівників виробничих дільниць, навчених по суміжній професії стропальник. Згідно до протоколу №12 від 05 листопада 2014 року зазначено, що «ОСОБА_2 не знає» (а.с. 48,50).

Відповідно до наказу №582 від 06 листопада 2014 року про проведення повторної перевірки знань, була проведена повторна перевірка знань з охорони праці. Згідно до протоколу №17 від 18 листопада 2014 року вказано, що «ОСОБА_2 не знає» (а.с.49,51).

Наказом №272-У від 21 листопада 2014 року ОСОБА_2 звільнено з 21 листопада 2014 року у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, що перешкоджає продовженню даної роботи, відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України. Підставами для звільнення зазначено накази № 557 від 29 жовтня 2014 року «Про проведення позачергової перевірки знань» та № 582 від 06 листопада 2014 року «Про проведення повторної перевірки знань»; протоколи №№ 12, 17 засідань комісії по перевірці знань з питань охорони праці від 05 листопада 2014 року та 18 листопада 2014 року (а.с.7).

Відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (далі Постанова Пленуму) при розгляді справ про звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу.

Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу. Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворилася і діє на підприємстві і членом якої є працівник.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення на роботі.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що при звільненні позивача відповідач порушив норми трудового законодавства, які регулюють порядок звільнення працівників за ініціативою адміністрації та відповідно до вимог ст. 235 КЗпП України, вирішуючи питання про поновлення на роботі позивача, суд правильно стягнув з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, розрахований відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

При задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди суд, з урахуванням обставин справи, правильно врахував, що винними діями відповідача, які виразилися у незаконному звільненні, було порушено конституційне право позивача на труд. При цьому суд вірно керувався положеннями ст.237-1 КЗпП України та виходив із засад розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності обґрунтування відмови в наданні згоди профспілкової організації на розірвання трудового договору є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, якими встановлено, що позивач є членом Первинної організації профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України ТОВ «Металургійний завод «Дніпросталь» (а.с.10)

Оскільки розірвання трудового договору з працівником було проведено відповідачем без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації, судом першої інстанції відповідно до вимог ч.9 ст. 43 КЗпП України було запитано таку згоду (а.с.32,33).

Згідно протоколу засідання профспілкового комітету № 11 та постанови № 11 від 10 березня 2015 року профспілковий комітет первинної профспілкової організації ТОВ «Металургійний завод «Дніпросталь» прийняв обгрунтоване рішення про відмову в дачі згоди на звільнення позивача (а.с.39,90-92).

Крім того, при звільненні позивача відповідачем не було дотримано положень ч.2 ст. 40 КЗпП України, згідно якої звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1,2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Доказів того, що позивачу пропонувалися наявні на підприємстві вакансії та він відмовився від переведення на іншу роботу або того, що відповідач не мав можливості перевести позивача за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, відповідачем не надано.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права - неналежного сповіщення відповідача про слухання справи, що унеможливило надання ним доказів, спростовуються матеріалами справи, які містять клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи витребуваних судом копій документів (а.с.40-68). Крім того, представник відповідача в ході розгляду справи судом першої інстанції знайомився з матеріалами справи (а.с.23).

Також право відповідача надати свої заперечення проти позову та докази на їх підтвердження реалізовано шляхом апеляційного оскарження заочного рішення.

Доводи апеляційної скарги стосовно невірного трактування судом першої інстанції положень ст.18 ЗУ «Про охорону праці» щодо порядку проведення навчання та перевірки знань працівників відповідних нормативно-правовик актів з охорони праці колегією суддів відхиляються як такі, що зводяться до незгоди з ухваленим рішенням і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і підстави для його скасування або зміни, передбачені ст.309 ЦПК України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Металургійний завод «Дніпросталь» відхилити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді