Номер провадження 2/522/3211/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 лютого 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Суворової О.В.

при секретарі - Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків та моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_3, у якій просить стягнути з останнього на свою користь 140 280 грн. збитків та 10 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05 жовтня 2004 року ОСОБА_2 уклала договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_3, предметом якого була квартира АДРЕСА_1, загальною площею 34,1 кв.м. Зазначена квартира належала відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 29 вересня 2004 року, укладеного з ОСОБА_1 ОСОБА_1 набув право власності на квартиру на підставі мирової угоди, затвердженої Суворовським районним судом м. Одеси 09 серпня 2004 року. Позивач зазначає, що 1 грудня 2005 року Апеляційним судом Одеської області було скасовано ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2004 року про затвердження мирової угоди від 29 липня 2004 року, отже мирову угоду, на підставі якої ОСОБА_1 набув право власності на спірну квартиру, було скасовано, що надало можливість ОСОБА_4 повернути квартиру у своє володіння.27 березня 2008 року Суворовським районним судом м. Одеси було винесено рішення у справі № 2-1897/08, яким визнано недійсними договори купівлі-продажу, укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та в подальшому скасовано державну реєстрацію прав на нерухоме майно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Керуючись вищезазначеними рішеннями, ОСОБА_4 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, виселення, скасування правовстановлюючих документів на ім'я ОСОБА_2.

06 вересня 2010 року Суворовський районний суд м. Одеси виніс рішення, яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 задовольнив - витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, передано квартиру та поновлено реєстрацію права власності ОСОБА_4, а також виселено Позивача та низку інших осіб з цього будинку. Зазначене рішення було залишено без змін Апеляційним судом Одеської області, який відхилив скаргу ОСОБА_2

Таким чином, через визнання договору купівлі-продажу спірної квартири між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 недійсним та витребуванням з володіння позивача квартири, вона зазнала значних збитків та моральної шкоди, яку має відшкодувати ОСОБА_3, в якого Позивачка придбала цю квартиру.

Визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, спричинило Позивачу збитки у розмірі грошових коштів, які позивачка сплатила ОСОБА_3 за придбання в нього квартири, а саме 12 000 доларів США,що на день винесення рішення по курсу НБУ України складає 298 080 гривень, окрім цього позбавлення Позивачки квартири завдало їй сильних душевних страждань, які позивач оцінює в 10 000 гривень, в зв'язку з чим остання звернулась до суду.

В судове засідання позивачка не з'явилася, представник надала суду заяву про те, що заяву підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутністю та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Пояснень, заперечень, заяв та клопотань відповідача по заявленим вимогам не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги позивача підлягаючими частковому задоволенню, а саме в частині стягнення матеріальної шкоди, оскільки вони засновані на вимогах закону та підтверджуються наданими доказами, на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив, що 05 жовтня 2004 року ОСОБА_2 уклала договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_5. Предметом купівлі-продажу була квартира АДРЕСА_1 загальною площею 34,1 кв.м. Договір було засвідчено нотаріусом ОСОБА_6

Зазначена квартира належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 29 вересня 2004 року, укладеного з ОСОБА_1, який набув право власності на квартиру на підставі мирової угоди, затвердженої Суворовським районним судом м. Одеси 09 серпня 2004 року.

01 грудня 2005 року Апеляційним судом Одеської області було скасовано ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2004 року про затвердження мирової угоди від 29 липня 2004 року.

27 березня 2008 року Суворовським районним судом м. Одеси було винесено рішення у справі № 2-1897/08, яким визнано недійсними договори купівлі-продажу, укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та в подальшому скасовано державну реєстрацію прав на нерухоме майно ОСОБА_3 та ОСОБА_2

06 вересня 2010 року Суворовський районний суд м. Одеси виніс рішення, яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 задовольнив - витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, передано квартиру та поновлено реєстрацію права власності ОСОБА_4, а також виселено ОСОБА_2 та низку інших осіб з цього будинку.

Зазначене рішення було залишено без змін Апеляційним судом Одеської області, який відхилив скаргу ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Суду доведено та підтверджується матеріалами справи, що через визнання договору купівлі-продажу спірної квартири недійсним та витребуванням квартири з володіння позивача, вона зазнала збитків, які складаються з суми, сплаченої за квартиру у розмірі 12 000 доларів США, що еквівалентно на день винесення рішення 298 080 гривень, яку має відшкодувати відповідач ОСОБА_3, в якого позивачка придбала цю квартиру.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Стягувана сума в розмірі 12 000 доларів США за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення складає 24.84 грн. х 12000 доларів США=298 080 гривень.

За таких обставин, оскільки позивачкою доведено обставин, які є підставою для покладення на відповідача відповідальності за заподіяну шкоду, суд доходить до висновку про обґрунтованість позову в частині стягнення матеріальних збитків.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам законів чи підзаконних актів, якими врегульовані правовідносини, що виникли між заподіювачем шкоди та особою, якій таку шкоду було завдано. Протиправною поведінкою можуть бути як неправомірні дії, так і неправомірна бездіяльність фізичної або юридичної особи.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті неправомірних дій чи неправомірної бездіяльності визначені в ч.1ст.1167 ЦК України.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, оскільки позивачкою не доведено обставин, які є підставою для покладення на відповідача обов'язку щодо виплати моральної шкоди , суд доходить до висновку про необґрунтованість позову в частині стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, суму грошових коштів у розмірі 298 080 (двісті дев'яносто вісім тисяч вісімдесят) гривень.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Суворова

10.02.2015