18.03.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Поліщук Т.В.
за участю секретаря Чорноморець Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1, який належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона є власником будинку АДРЕСА_1. Відповідач зареєстрований у зазначеному будинку, однак з вересня 1996 року за зареєстрованому місці проживання не мешкає. У будинку відсутні речі, які б належали відповідачу, У зв'язку з тим, що у добровільному порядку відповідач не виявив бажання знятися з реєстрації за зазначеною адресою, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та вчасно, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 21).
Відповідач по справі, ОСОБА_2, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином та вчасно, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, відповідача було повідомлено про час та місце розгляду справи через оголошення в газеті «Слобідський край» (а.с. 33).
Зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.
? частина будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 27).
Згідно довідки КП «благоустрій» від 24.12.2014 року в будинку також зареєстрований ОСОБА_2 (а.с. 5).
Згідно акту від 17.12.2014 року у складі комісії: депутата міської ради ОСОБА_3 та помічника-консультанта депутата ХМР ОСОБА_4, уродженець Дагестану - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту реєстрації на території домоволодіння АДРЕСА_1 не проживав і не проживає по сьогоднішній день. Його особистих речей в даному будинку немає (а.с. 3).
Як вбачається з акту сусідів, голови вуличного комітету, директора КП «Благоустрій» від 19.12.2014 року, ОСОБА_2 зареєстрований, але не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з вересня 1996 року та по теперішній час. Особисті речі останнього в вказаному будинку відсутні (а.с. 4).
Відповідно даних оперативно-довідкової картотеки Харківського слідчого ізолятору ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 13.01.2015 року не значиться (а.с. 7)
Як зазначає позивач, з вересня 1996 року відповідач припинив мешкати в будинку та добровільно його покинув. Станом на теперішній час відповідач за місцем реєстрації не мешкає, однак до теперішнього часу зареєстрований у належному позивачу будинку. У будинку відсутні речі, які б належали відповідачу.
Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Данні про те, що позивач порушила право відповідача на проживання, суду не надані, бажання звернутися до суду з зустрічною позовною заявою про поновлення його порушеного права відповідач не виявив.
Згідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Виходячи з наведеного, суд вважає можливим заявлені позивачем вимоги задовольнити в повному обсязі, зняти з реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_2.
Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 386, 391 ЦК України, ст. ст. 71,72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в Україні» суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути скасовано судом, що його ухвалив, за письмовою заявою позивача, поданою у десятиденний строк з дня його отримання.

Суддя: Т. В. Поліщук