УХВАЛА

07 травня 2015 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Григорьєвій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», заінтересована особа: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, державний виконавець Віннік О.С., на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2015 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції України в Донецькій області ОСОБА_1, посилаючись на те, що постановою державного виконавця ВП № 45711604від 08.12.2014 року стягувачеві було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду № 263/7783/14-ц від 25.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»суми заборгованості за використану електричну енергію у розмірі 3900,58 гривень, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»: відсутній ідентифікаційний номер або серія і номер паспорту боржника. Вважає такі дії державного виконавця незаконними та такими, що не відповідають чинному законодавству, у звязку з чим просить суд скасувати вищевказану постанову.

Представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» ОСОБА_3 до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, скаргу підтримала у повному обсязі та просила суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи надав суду заперечення, в яких зазначив, що на підставі п. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», номер облікової картки платника податків є обовязковим реквізитом виконавчого документа, тоді як додатковими даними, що сприятимуть виконанню, розуміється дата народження боржника, відомості щодо транспортних засобів, наявність відкритих банківських рахунків тощо. Зазначив, що реєстраційний номер облікової картки платника податків не можна встановити шляхом подачі запитів до державних органів, оскільки згідно з п. 4, 5 Порядку надання судам загальної юрисдикції інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників та стягувачів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України та Державної податкової служби України від 26.02.2013 року № 30/44, суди загальної юрисдикції подають запити до Державної податкової служби України та отримують відповіді через інформаційно-телекомунікаційні мережі. Згідно з п. 8 зазначеного порядку використання судами загальної юрисдикції отриманої інформації з обмеженим доступом виключно для внесення даних до виконавчого документа. Вважає, що отримання інформації з обмеженим доступом, до якої відноситься реєстраційний номер облікової картки платника податку, є виключно компетенцією суду та здійснюється ним через спеціалізовані технічні засоби. Таким чином державний виконавець вважає, що у відкритті виконавчого провадження було відмовлено правомірно, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Просив у задоволенні скарги відмовити. Справу просив розглядати за його відсутності.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають що рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України. Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Цим же Законом встановлено правові засади захисту прав стягувача, боржника у виконавчому провадженні, що полягають у можливості оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду. Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, здійснюється в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів закон покладає на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Правові засади діяльності державної виконавчої служби визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. При цьому відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 вказаного закону Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, власне імя та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника,рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, вимоги до виконавчого документу щодо зазначення в ньому індивідуального ідентифікаційного номеру боржника або номеру і серії його паспорту є обовязковими.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 21 травня 2014 року по справі № 6-45цс14, вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Як вбачається з рішення суду від 25.11.2014 року № 263/7783/14-ц, виданого Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області та ухваленого в заочному порядку за відсутності відповідача, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» суми заборгованості за використану електричну енергію у розмірі 3900,58 гривень, індивідуальний ідентифікаційний номер або номер і серія паспорта боржника ОСОБА_2 в ньому дійсно не зазначені.

Проте в матеріалах справи № 263/7783/14-ц є довідка від 21.10.2014 року про неможливість надати РНОКПП божника ОСОБА_2, оскільки неможливо однозначно ідентифікувати фізичну особу.

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ОСОБА_1 від 08.12.2014 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 25.11.2014 року № 263/7783/14-ц, де боржником є ОСОБА_2, у звязку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутній індивідуальний ідентифікаційний податковий номер або серія і номер паспорта боржника.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що державний виконавець при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа не використав в повному обсязі надані йому права, не виконав обовязки, покладені на нього, як державного виконавця, Законом України «Про виконавче провадження», та передчасно виніс оскаржувану постанову. Відтак, постанова державного виконавця Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_1 ВП № 45711604 від 08.12.2014року про відмову у відкритті виконавчого провадження не відповідає нормам діючого законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставинах суд вважає, що права стягувача порушені і підлягають судовому захисту шляхом визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 19, 124 Конституції України, ст.ст. 1, 11, 18, 22, 25, 47 Закону України «Про виконавче провадження»,ст. ст. 10, 131, 210, 211, 383-388 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», заінтересована особа: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, державний виконавець Віннік О.С., на дії державного виконавця задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 45711604за рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25.11.2014 року № 263/7783/14-ц, неправомірними.

Визнати незаконною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 45711604за рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25.11.2014 року № 263/7783/14-цпро стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» суми заборгованості за використану електричну енергію у розмірі 3900,58 гривень.

Зобовязати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 45711604 за рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25.11.2014 року № 263/7783/14-цпро стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» суми заборгованості за використану електричну енергію у розмірі 3900,58 гривень .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя О.М.Томілін