АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3877/15 Справа № 2-7078/06 Головуючий у 1 й інстанції - Самоткан Н.Г. Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І., Калиновського А.Б.,

за участі секретаря - Ялової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2006 року у справі з позовом ОСОБА_3 до Західно - Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до Західно - Донбаської ОДПІ про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалася на те, що її мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді 39/100 частини будинку АДРЕСА_1 23 серпня 2006 року вона звернулася до нотаріуса для переоформлення зазначеної частини будинку, однак їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому просила визнати за нею право власності на 39/100 частини будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2006 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 39/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_4 (а.с.8, 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла (а.с. 9).

У березні 2006 року ОСОБА_3 звернулася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 та нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори листом від 28 березня 2006 року відмовив ОСОБА_3 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм матеріального права, що у відповідності до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, ой з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи згідно договору купівлі - продажу від 13 жовтня 1967 року ОСОБА_2 придбала 3/20 частини жилого глиномазаного будинку, жилою площею 62,1 кв.м., який розташований за адресою - АДРЕСА_1 (а.с.24).

24 серпня 1968 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб із ОСОБА_5, та змінила своє прізвище на - ОСОБА_2 (а.с.26).

Згідно договору купівлі - продажу від 21 листопада 1974 року ОСОБА_2 купила 3/50 частини житлового будинку к/глиномазаного, житловою площею 56,4 кв.м., з відповідною частиною господарчих будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с.25).

Рішенням народного суду м. Павлограда Дніпропетровської області від 04 квітня 1977 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про поділ майна, визнано за ОСОБА_2 право власності на 21/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1 та на праві користування виділено кімнату І-3 площею 12,8 кв.м., кімнату ІІІ-2 площею 6 кв.м., кімнату ІІІ-3 площею 8 кв.м., тамбур "а", сарай - В, ? частину погріба "Г" (а.с.28).

15 листопада 1982 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано та ОСОБА_2 після розлучення присвоєно прізвище - ОСОБА_2 (а.с.27).

Згідно довідки КП Павлоградського "МБТІ" право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на 11/100 частини домоволодіння на підставі рішення народного суду м. Павлограда від 04 квітня 1977 року та раніше за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 3/20 частини вищезазначеного домоволодіння на підставі договору купівлі - продажу від 13 жовтня 1967 року та 3/50 частини домоволодіння на підставі договору купівлі - продажу від 21 листопада 1974 року (а.с.23).

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, вимога про визнання права власності може бути пред"явлена лише власником спірного майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З матеріалів справи вбачається співвласником домоволодіння АДРЕСА_1 є апелянт ОСОБА_2, яка не була залучена до участі у розгляді даної справи.

Крім того, будь-які правовстановлюючі документи на підтвердження права власності на 39/100 частин на вищевказане домоволодіння за померлою матір'ю позивача - ОСОБА_4 в матеріалах справи взагалі відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції не з'ясував дійсні правовідносини між учасниками процесу та підстави цивільно-правової відповідальності, не залучив до участі у справі усіх співвласників спірного домоволодіння з відповідними правами і обов'язками.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Західно - Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання права власності в порядку спадкування за законом - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Західно - Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді