Справа 688/1322/15-ц
№ 2/688/438/15
Рішення

іменем України

(заочне)

27 квітня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Босюка В.А.

при секретарі - Кулеші Л.М.,

з участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що є власником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі, крім її двох дітей, невістки та двох внуків, зареєстрований її колишній чоловік - відповідач ОСОБА_2, який з 1 лютого 2014 року за місцем реєстрації фактично не проживає, участі в утриманні квартири не бере, особистих речей там не зберігає. Не зняття з реєстрації відповідача порушує її майнові права, оскільки вона змушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які нараховуються в залежності від кількості зареєстрованих у квартирі осіб. В зв'язку з наведеним просить визнати відповідача втратившим право користування даним жилим приміщенням, оскільки він у вказаній квартирі не проживає більше шести місяців, не несе витрат по сплаті комунальних послуг та за утримання жилого приміщення.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві, пояснила, що відповідач до 13 травня 2014 року був власником квартири, якою вона просить визнати його втратившим право користування. Шлюб з відповідачем розірвала 5 серпня 2014 року.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив.

В зв'язку з неявкою відповідача, згодою позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах заявлених вимог та предмета спору, вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 13 травня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори Камфорович О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 764, що підтверджується даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.05.2014 року. Власником вказаної квартири до 13 травня 2014 року був відповідач, який і подарував цю квартиру позивачу на підставі вищезазначеного договору.

Відповідно до п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР).

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

До 13 травня 2014 року відповідач був власником квартири, визнати право користування відповідача якою просить позивач, подавши відповідний позов до суду 7 квітня 2015 року. Крім того, позивач та відповідач перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2014 року, яке набрало законної сили 05.08.2014 року, в зв'язку з чим до вказаної дати в силу ст.ст. 156 ч.4, 64 ч.2 ЖК України, ст. 3 СК України був членом сім'ї позивача .

Таким чином на дату звернення позивача до суду з цим позовом не сплив строк, передбачений ч.2 ст. 405 ЦК України, що свідчить про відсутність підстав для визнання відповідача втратившим право користування вищевказаною квартирою. Положення Житлового кодексу України до спірних правовідносин не можуть бути застосовані з огляду на те, що квартира перебуває у приватній власності, а не відноситься до державного чи громадського житлового фонду.

За наведених обставин в позові слід відмовити, оскільки вимоги позивача не ґрунтуються на законі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившим право користування квартирою АДРЕСА_1 внаслідок не проживання його у вказаному приміщенні понад один рік підряд без поважних причин - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в той же строк з дня отримання його копії, в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Рішення може бути переглянуто Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана ним протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: В.А. Босюк.