Справа № 146/1449/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Ставнійчука В.С.

при секретері ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Томашпільського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з травня 2007 року по 15 травня 2014 року перебували у шлюбі під час якого придбали нерухоме і рухоме майно, частка якого позивача у грошовому виразі складає понад 236 000 грн. З часу розірвання шлюбу відповідачка та її співмешканець ОСОБА_4 створили позивачеві перешкоди у користуванні його часткою у спільному сумісному майні подружжя, в добровільному порядку поділити майно відповідачка не бажає, а тому за захистом своїх прав позивач вимушений звернутися до суду.

23.10.2015 року позивач звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, яка мотивована тим, що з метою унеможливлення здійснення відповідачкою будь-яких дій щодо спірного сумісного майна сторін (знищення, приховування, передача третім особам, відчуження), так як у разі задоволення позову може бути утруднено або унеможливлено виконання рішення суду в частині виділення майна в натурі, тому наявні правові підстави для накладення арешту на спірне майно, а саме: на автомобіль марки «Dacia Logan» (універсал), 2007 року випуску, державний номерний знак ФРАЖ 420, право власності на яке зареєстровано на відповідачку; все майно яке знаходиться в належному сторонам будинку №31 по вул. Тітова в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінинцької області; всі товари, які знаходяться в магазині, розташованому в будинку №128 по вул. Леніна в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області.

Розглянувши підстави заяви про забезпечення позову, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає поверненню позивачеві з таких підстав.

Відповідно до статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частин 1,8 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема роз"яснено, що відповідно до частини першої статті 153 ЦПК заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з цим вжиття заходів забезпечення позову можливе не лише при проведенні попереднього судового засідання, здійсненні процесуальних дій з підготовки справи до судового розгляду чи під час судового розгляду, а й одночасно з відкриттям провадження у справі чи після постановлення такої ухвали.

У заяві про вжиття заходів забезпечення позову позивач не вказав та не зазначив ідентифікаційних ознак, обсяг рухомого майна, правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності сторін на майно, зокрема, і автомобіль марки «Dacia Logan» (універсал), 2007 року випуску, державний номерний знак ФРАЖ 420

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі, окрім іншого, зазначаються дані які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

За таких обставин, відсутність ідентифікаційних ознак, обсягу рухомого майна, правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності сторін на майно, унеможливить виконання ухвали суду в разі задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, врахувавши вище вказані обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а відтак заява підлягає поверненню заявникові.

Згідно п.2 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена ОСОБА_2 сума судового збору у розмірі 275,60 грн. підлягає поверненню останньому.

Керуючись ст. 151- 153, 209, 210 ЦПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя, повернути позивачеві.

Повернути ОСОБА_2 сплачену ним суму судового збору у розмірі 275,60 грн.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня прийняття, а позивачем у справі в цей же строк з часу отримання копії ухвали, до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: ОСОБА_5