УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ Маркет» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати розрахункових коштів, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 21 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона з 01 лютого 2012 року працювала на посаді продавця у Товаристві з обмеженою відповідальністю «АТБ Маркет» (далі - ТОВ «АТБ Маркет»). Наказом від 26 травня 2014 року № 88 звільнена підставі ст. 38 КЗпП України. Станом на день звільнення відповідач не здійснив з нею остаточного розрахунку.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 21 січня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2014 року та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 21 січня 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що в день звільнення з позивачем проведений остаточний розрахунок, видано трудову книжку, ознайомлено під підпис із наказом про звільнення, а зазначені позивачем обставини з приводу порушення відповідачем вимог чинного законодавства про працю не були доведені належними та обґрунтованими доказами, а саме не було порушено вимоги ст. 116 КЗпП України в частині виплати заробітної плати в день звільнення.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Є.П. Євграфова І.М. Завгородня