Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1200/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Цоток В. В.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

06.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді : Авраменко Т.М.

суддів: Дуковського О.Л., Кіселика С.А.,

секретаря : Кравченко Я.С.

за участю представника позивача

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Зазначала, що з 17 листопада 2005 року по 14 квітня 2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також з відповідачем мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,батьком якої є відповідач, який батьківство визнав. Діти проживають з нею. Відповідач допомоги на утримання дітей з 2011 року в добровільному порядку не надає.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину, щомісяця до їх повноліття.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 18 березня 2015 року і до їх повноліття, та в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що він не працює, оскільки доглядає хвору матір, позивачка з дітьми проживає в його будинку, користується доходами від спільного бізнесу. Після розлучення на розподіл майна він не подавав, також ним складено заповіт, в якому все своє майно він заповів дітям. Матеріальної можливості щомісячно сплачувати на дітей 800 грн. в нього немає.

В засіданні апеляційного суду відповідач підтримав апеляційну скаргу, пояснив, що коштів на сплату аліментів не має, крім того, вважає приниженням сплату аліментів, оскільки позивач з дітьми проживає в його будинку, користується магазином, який він побудував, а сплачені ним кошти буде використовувати на утримання співмешканця.

Позивач про час та місце розгляду справи повідомлена під розписку (а.с.73,76), в судове засідання не прибула, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не є істотними (стаття 308 ЦПК).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, а стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, відповідач є батьком, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачкою (а.с.5-6,41).

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2005 року по 14 квітня 2011 року (а.с.7). Спір щодо місця проживання дітей в судовому порядку не вирішувався.

Обставини щодо місця проживання дітей підтверджуються, як довідками сільської ради, так і поясненнями самих дітей в судовому засіданні 07 квітня 2015 року (а.с.52-53). Факт проживання дітей з позивачем на час розгляду справи в суді відповідач не заперечує.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. В разі недосягнення згоди між батьками щодо способу виконання обов'язку утримувати дитину спір підлягає вирішенню судом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону ( ч.1 і ч.2 ст.184 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції врахував стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, що він є працездатним, але не працює, має в користуванні земельну ділянку площею 0,36 га, має на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями (а.с.26,28,32-33), аліментів на користь інших осіб не сплачує, здійснює догляд за матір'ю, яка є особою похилого віку, участь в утриманні дітей позивача, місце проживання дітей та інші обставини, що мають істотне значення та задовольнив позов про стягнення аліментів на утримання дітей частково по 400 грн. на місяць на кожну дитину.

Посилання відповідача, що він 26 березня 2015 року своє майно заповів донькам, суд при вирішенні спору правильно не врахував, оскільки підставою припинення права на аліменти на дитину є набуття дитиною права власності на нерухоме майно в порядку, передбаченому ст. 190 СК України, а не складення заповіту.

Доводи апеляційної скарги щодо передачі ним магазину позивачу, проживання дітей в належному йому на праві власності будинку не є передбаченою законом підставою для звільнення відповідача від обов'язку матеріально утримувати дітей, проте зазначені обставини враховано судом при визначенні розміру аліментів.

Доводи відповідача, що отримуючи аліменти, позивачка буде витрачати кошти не на дітей, є припущенням, а відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, за заявою платника аліментів контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється в порядку, передбаченому ст.186 СК України.

Суд повно і всебічно з'ясував обставини справи, перевірив доводи сторін, зібраним доказам дав належну оцінку. Рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону. В межах доводів апеляційної скарги підстав для зміни або скасування рішення суду не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1.ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

судді: