Справа № 161/8401/15-ц
Провадження № 2/161/2847/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2015 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
при секретарі Соколовій К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, процентів за користування позикою, інфляційних втрат та 3% річних,
Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обємі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляла, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи у її відсутності.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:
1) договори та інші правочини;
2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності;
3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;
4) інші юридичні факти.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Судом при розгляді справи встановлено, що 11 червня 2014 року ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 800 доларів США, що відповідно до курсу долара 11 200 гривень. ОСОБА_2 зобовязалась повернути грошові кошти до 11 жовтня 2014 року. На підтвердження факту отримання ОСОБА_2 грошових коштів від ОСОБА_1, остання склала письмову розписку (а.с. 4).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_2 належним чином взяті на себе зобовязання з повернення грошових коштів до 11 жовтня 2014 року не виконала. В результаті чого в неї мається заборгованість перед ОСОБА_1 в сумі 800 доларів США, що відповідно до курсу долара США станом на день укладення договору становить 11 200 гривень. Які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
При цьому не підлягає до задоволення позовна вимога в частині стягнення боргу в сумі 16 867,84 гривень за договором позики, процентів за користування позикою, інфляційних втрат та 3% річних, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 просить стягнути грошові кошти в розмірі 800 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом 02 червня 2015 року складає 16 867,84 гривень. При цьому позивачем при зверненні до суду, до позовної заяви взагалі не додано доказів щодо дійсного курсу долара США відносно національної валюти гривні, станом на день подання позовної заяви. Як не було подано таких доказів до суду в подальшому. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення боргу за договором позики в сумі 16 867,84 гривень.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 просить стягнути інфляційні втрати в сумі 6 488,93 гривень. Проте, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 800 доларів США, що підтверджується власноруч написаною нею розпискою. При цьому, індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні, Таким чином, стягнення інфляційних втрат поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, визначеного договором у гривні. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 6 488,93 гривень.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 просить стягнути проценти за користування позикою сумі 1 465,46 гривень, та 3% річних в сумі 324,41 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок процентів за користування позикою сумі 1 465,46 гривень, та 3% річних в сумі 324,41 гривень позивачем здійснено, виходячи із суми простроченого грошового зобовязання в сумі 16 867,84 гривень. При цьому, як зазначалося, позивачем при зверненні до суду, до позовної заяви взагалі не додано доказів щодо дійсного курсу долара США відносно національної валюти гривні, станом на день подання позовної заяви. Як не було подано таких доказів до суду в подальшому. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення процентів за користування позикою сумі 1 465,46 гривень, та 3% річних в сумі 324,41 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 251,47 гривень (а.с. 1).
При цьому, судом задоволено позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 800 доларів США. Також судом встановлено, що станом на день розгляду справи курс долара по відношенню до гривні становить 21,08 гривень, відповідно до офіційного курсу НБУ, що гривневому еквіваленті становить 16 864,00 гривень.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить становить 243,60 - 3 654 гривень.
Судом при розгляді справи встановлено, що ціна позову складає 16 864,00 гривень. При цьому 1 % від ціни позову становить 168,64 гривень. Проте мінімальний розмір судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру становить 243,60 гривень. А тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 гривень.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_2 належним чином взяті на себе зобовязання з повернення грошових коштів до 11 жовтня 2014 року не виконала. В результаті чого в неї мається заборгованість перед ОСОБА_1 в сумі 800 доларів США, що відповідно до курсу долара США станом на день укладення договору становить 11 200 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, стягнення на користь позивача виниклої заборгованості та судового збору.
Керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 625, 1046, 1047, 1048, 1050 ЦК України, ст. ст. 10, 57, 60, 88, 212 215, 224 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, процентів за користування позикою, інфляційних втрат та 3% річних - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 800 доларів США, що відповідно до курсу долара США станом на день укладення договору становить 11 200 гривень, згідно письмової розписки від 11 червня 2014 року.
Стягнути зОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень.
В задоволенні решти позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В. Ковтуненко