Справа №491/244/15-ц
22 квітня 2015 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді: Дороша В. В.
при секретарі Гула О. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування»» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування»» звернулося до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 11 квітня 2014 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування"" та ОСОБА_2 було укладено договір комплексного добровільного страхування наземного транспорту CLAU №2946 від 11 квітня 2014 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать чинному законодавству України та пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом "Honda Pilot", д/з НОМЕР_2.
Позивач зазначає, що 02 вересня 2014 року в м. Одеса на вул. Миколаївська дорога, 126, сталася ДТП за участю автомобіля марки "Ford", д/з НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, та автомобіля марки "Honda Pilot", д/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3. Відповідно до довідки ВДАІ №9431669 відносно ОСОБА_1 за невиконання ним вимог правил дорожнього руху було складено адміністративні матеріали, які передані до Ананьївського районного суду Одеської області для подальшого розгляду. 17 листопада 2014 року постановою Ананьївського районного суду Одеської області було встановлено, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки "Ford", д/з НОМЕР_1, не вибрав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки "Honda Pilot", д/з НОМЕР_2, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За вчинення вказаного правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 23 жовтня 2014 року до ТДВ "СК"ВіДі-Страхування"" з заявою про виплату страхового відшкодування звернулася ОСОБА_2. 26 листопада 2014 року ТДВ "СК"ВіДі-Страхування"" на підставі страхового акту №КР-008970 від 20 листопада 2014 року з розрахунком суми страхового відшкодування до нього, керуючись рахунком №МСцЗУ-000710 від 12 вересня 2014 року, рахунком №МСцСА-002837 від 12 вересня 2014 року, квитанцією №6928.339.3 від 15 вересня 2014 року, здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8945 гривень 48 копійок. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Позивач вказує, що 15 грудня 2014 року відповідачу було направлено регресну вимогу, яка повернулась до позивача з довідкою про те, що "адресат за зазначеною адресою не проживає". Позивач також неодноразово намагався врегулювати даний спір з відповідачем в досудовому порядку шляхом телефонного зв'язку, однак відповідач не виявив бажання врегулювати даний спір та заявив про своє небажання сплачувати суму завданих матеріальних збитків на користь позивача добровільно, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання на розгляд справи представник позивача не з'явилася, однак надала на адресу суду письмове клопотання (а.с.69), відповідно до якої наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, та просить справу розглянути за відсутності її представника. Проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач - ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи також не з'явився, причину своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.66,67).
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Взявши до уваги клопотання представника позивача, неявку відповідача, вивчивши документи справи та давши оцінку в сукупності доказам, наданим сторонами, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі і такий висновок суду ґрунтується на наступному.
Судом встановлено, що 11 квітня 2014 року між Товариством з додатковою відповідальністю «СК «ВіДі-Страхування»» ТА ОСОБА_2 укладено договір комплексного добровільного страхування наземного транспорту Каско 50/50 CLAU №2946(а.с.5-18).
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 18 квітня 2013 року, ОСОБА_2 є власником автомобіля марки "Honda Pilot", д/з НОМЕР_2(а.с.19).
Встановлено, що ОСОБА_2 23 жовтня 2014 року звернулася до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування»» про виплату їй страхового відшкодування у зв'язку зі страховим випадком, який стався 02 вересня 2014 року з транспортним засобом, про що свідчить копія заяви ОСОБА_2 від 23 жовтня 2014 року(а.с.24)
Згідно копії страхового акту №КР-008970 ОСОБА_2 надано страхове відшкодування в сумі 8945 гривень 48 копійок (а.с.20-21).
Відповідно до копії відомостей про виплату ОСОБА_2 здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 7895 гривень 48 копійок та страхового відшкодування в розмірі 960 гривень 00 копійок(а.с.22).
З копії розрахунку страхового відшкодування встановлено, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки "Honda Pilot", д/з НОМЕР_2 становить 7985 гривень 48 копійок, витрати страхувальника - 960 гривень 00 копійок(а.с.23).
З копії платіжного доручення №3503 від 26 листопада 2014 року видно, що ОСОБА_2 отримала від ТДВ «СК «ВіДі-Страхування»» страхове відшкодування в розмірі 7985 гривень 48 копійок(а.с.25).
Крім того, відповідно до копії платіжного доручення №3504 від 26 листопада 2014 року ОСОБА_2 від ТДВ «СК «ВіДі-Страхування»» страхове відшкодування в розмірі 960 гривень 00 копійок(а.с.26).
З копії довідки про зовнішні пошкодження транспортного засобу встановлено, що в результаті ДТП, яка сталася 09 вересня 2014 року, автомобіль марки "Honda Pilot", д/з НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження у вигляді деформованого заднього бамперу та заднього лівого ліхтаря(а.с.27).
Згідно копії постанови Ананьївського районного суду Одеської області від 17 листопада 2014 року по справі про адміністративне правопорушення №491/1369/14-п, на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, за те, що 02 вересня 2014 року о 09 годині 40 хвилин гр-н ОСОБА_1 в м. Одесі по вулиці Миколаївська дорога, керуючи автомобілем марки "Форд", н/з НОМЕР_1, не вибрав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення в автомобілем марки "Хонда", н/з НОМЕР_2, який рухався попереду нього та зупинився, спричинивши механічні пошкодження транспортних засобів (а.с.30).
Відповідно до копії рахунку-фактури №МСцЗУ-000710 від 12 вересня 2014 року, вартість запчастин та ремонтних робіт становить 7985 гривень 48 копійок, в тому числі ПДВ - 1330 гривень 91 копійка(а.с.31).
Відповідно до копії рахунку-фактури №МСцСА-002837 від 12 вересня 2014 року, вартість запчастин та ремонтних робіт становить 360 гривень 00 копійок, в тому числі ПДВ - 60 гривень 00 копійок(а.с.32).
З копії акту огляду транспортного засобу від 02 вересня 2014 року встановлено, що автомобіль марки "Honda Pilot", д/з НОМЕР_2 отримав наступні механічні пошкодження: бампер задній - зтесання лакофарбового покриття, деформація задньої панелі, розлом датчика партроніка заднього бампера, розбита ліва протитуманна фара заднього бампера, деформація нижньої частини бампера, стесання лівої насадки глушника(а.с.39-52).
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст.9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (Страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Статтею 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За змістом ст..1187 ЦПК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно підпункту «г» пункту 38.1.1. статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
Згідно закону (ст.60 ч.1,3,4 ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В зв'язку з наведеним, вина відповідача в скоєні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
Таким чином, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, враховуючи те, що вина відповідача в скоєні правопорушення (дорожньо-транспортної пригоди) встановлена та не підлягає доказуванню, а встановлені та зазначені в даному рішенні факти, вказують на те, що Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування»» після проведення страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 набуло право зворотної вимоги до відповідача - ОСОБА_1 в рахунок страхового відшкодування. Тому суд приходить до висновку, що виплачена позивачем сума на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у порядку регресу.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд приходить до висновку, що вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає положенням ст.88 ЦПК України.
На підставі ст.ст.11, 16, 22, 979, 988, 990, 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України, Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Законом України «Про страхування» Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 57-60, 64, 88, 158, 208, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування»» - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: В. В. Дорош

Рішення суду набуває законної сили „___" ____________ 20__ року.