Провадження № 2/752/884/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Новак А.В. при секретарі Закаблуківській О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення правовідносин поруки у зв'язку із фактичним виконанням зобов'язань,-

встановив:

позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Мотивує свої позовні вимоги тим, що 26 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № ML-005/136/2007, згідно якого йому було надано грошові коштів у кредит в розмірі 158752.88 Швейцарських франки на строк до 26.09.2019 року.

Також між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк» 03 жовтня 2007 року було укладено договір іпотеки № РСL-005/136/2007 з метою забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_2 боргових зобов'язань за кредитним договором № ML-005/136/2007 від 26 вересня 2007 року.

В той же час між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір поруки № SR-005/136/2007 від 26 вересня 2007 року, відповідно до якого позивач зобов'язався відповідати перед відповідачем за повне та своєчасне виконання ОСОБА_2, як боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором № ML-005/136/2007 від 26 вересня 2007 року в повному обсязі таких зобов'язань, солідарно з ОСОБА_2

Крім того, 03.10.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки РСL № 005/136/2007, за умовами якого банку у іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що правовідносини, які виникли між ним та ПАТ «ОТП Банк» на підставі договору поруки, повинні бути припинені у зв'язку з тим, що по-перше кредит був виплачений ОСОБА_2 повністю у спосіб реалізації квартири, а також у зв'язку з тим, що внаслідок укладення договору іпотеки між відповідачами, фактично було припинено його ОСОБА_1 поруку.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позовної заяви та зазначили, що вимоги про визнання факту укладення 03.10.2007 року договору іпотеки № РСL-005/136/2007 є фактичним свідченням того правовідносини за порукою припинилися є не позовною вимогою, а обґрунтуванням позовних вимог і в той же час просили таку вимогу задовольнити вказуючи на неї як на позовну вимогу.

Крім того, просили суд ухвалити рішення, яким зобов'язати ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 зарахувати грошові кошти отримані після продажу предмета іпотеки на виконання в першу чергу основного зобов'язання за кредитним договором № ML-005/136/2007 від 26.09.2007 року.

Також просили суд визнати факт внесення суми 1447225 гривень на рахунок зазначений позивачем, що є на його думку підставою для визнання факту виконання умов кредитного договору(повне погашення заборгованості), а також припинити правовідносини поруки за договором поруки № SR-005/136/2007 від 26 вересня 2007 року у зв'язку з виконанням зобов'язання забезпеченого порукою.

Представник відповідача ПАТ «ОТП Банк» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Вважав їх необґрунтованими та надуманими.

Відповідач ОСОБА_2.в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся судом за останнім відомим місцем проживання.

Заслухавши сторони, представників, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов'язку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем та ПАТ «ОТП Банк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» було укладено договір поруки № SR-005/136/2007 від 26 вересня 2007 року, за умовами якого поручитель (ОСОБА_1) зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником (ОСОБА_2.) його боргових зобов'язань перед кредитором (ПАТ «ОТП Банк») за кредитним договором (№ ML-005/136/2007 від 26 вересня 2007 року), в повному обсязі таких зобов'язань.

Відповідно до п. 4.1 договору поруки № SR-005/136/2007 від 26 вересня 2007 року, договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами(дата договору) і діє до повного виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором.

Суд не бере до уваги посилання позивача на ту обставину, що договір поруки мав бути припинений після передачі ОСОБА_2 квартири у іпотеку, тобто одночасно з укладенням договору іпотеки № РСL-005/136/2007 від 03 жовтня 2007 року, оскільки умова п. 1.3.1.3 кредитного договору № ML-005/136/2007 від 26 вересня 2007 року стосується права позичальника на отримання кредиту і виникло з моменту виконання ряду умов і зокрема умови передбаченої п. 1.3.1.3 кредитного договору № ML-005/136/2007 від 26 вересня 2007 року.

В той же час аналізуючи умови кредитного договору № ML-005/136/2007 від 26 вересня 2007 року та умови договору поруки № SR-005/136/2007 від 26 вересня 2007 року і надаючи оцінку таким, при їх системному аналізі у сукупності з посиланням на підстави позову та заперечення відповідача, суд враховує і покладає в основу мотивування рішення, не беручи до уваги посилання позивача, ту обставину, що відповідно до п. 2.3.1 договору поруки № SR-005/136/2007 від 26 вересня 2007 поручитель(ОСОБА_1) підтвердив, що ознайомлений з положенням кредитного договору, цілком розуміє його зміст та згоден виступати поручителем за борговими зобов'язаннями. Будь-яке посилання в тексті цього договору на положення кредитного договору є достатнім для виявлення волі кожної сторони щодо змісту такого посилання.

Фактично формулюючи у такий спосіб позовні вимоги, а саме у спосіб визнання певного факту, на який він посилається, позивач доводить перед судом факт припинення правовідносин за договором поруки, що не знайшло свого відображення в ході розгляду справи і така вимога не підлягає задоволенню з мотивів викладених вище.

Вимога про зобов'язання зарахувати грошові кошти отримані після продажу предмета іпотеки на виконання в першу чергу основного зобов'язання ОСОБА_2 за кредитним договором № ML-005/136/2007 від 26.09.2007 року не може бути задоволена судом оскільки є необґрунтованою. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 не є стороною договору № ML-005/136/2007 від 26.09.2007 року, і у зазначеному договорі ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк» визначено порядок і умови здійснення погашення заборгованості.

Відмовляючи позивачу у визнанні факту погашення заборгованості перед ПАТ «ОТП Банк», суд вважає необхідним відмовити у задоволенні такої позовної вимоги.

Відмовляючи у задоволенні такої, суд враховує, що ОСОБА_2 09 квітня 2010 року було сплачено частину заборгованості за договороми кредиту у розмірі 180880.98 доларів США.

Натомість з матеріалів рішення Колегії суддів Апеляційного суду міста Києва від 15 лютого 2011 року ухваленого у цивільній справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, вбачається що позов було задоволено та стягнуто на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість по кредитному договору ML-005/136/2007 від 26.09.2007 року солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 1329727 гривень 34 копійки.

Доказів про сплату такого боргу, позивачем суду надано не було.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, ОСОБА_1 є поручителем ОСОБА_2 і відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник та несе солідарну відповідальність.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову повністю.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішити в за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання договору недійсним та припинення правовідносин - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак