АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Тамакулової В.О.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із вказаним позовом, просило стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором № HECFAK12560175 від 17 березня 2008 року в сумі 98375,27 грн., яка виникла з причини неналежного виконання відповідачем 2 зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, та судовий збір. А також позивач просив стягнути солідарно з ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь 10000 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2013 року позов було задоволено у повному обсязі.

Ухвалою цього ж суду від 25 квітня 2014 року, вищевказане заочне рішення було скасовано та справу призначено для розгляду в загальному порядку.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч вимогам ст.131 ЦПК України позивач не надав належних доказів на підтвердження правильності розрахунку заборгованості за кредитним договором, інформації щодо реалізації автомобіля CHEVROLET AVEO 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, переданого ОСОБА_2 у заставу відповідно до умов кредитно-заставного договору, та даних щодо зарахування даних коштів у рахунок погашення заборгованості за кредитом, а тому дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позову.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права та при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 березня 2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитно-заставний договір № HECFAK12560175, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 67 602 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 15,48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16 березня 2015 року. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов'язався щомісяця сплачувати кредит згідно графіка, нараховані відсотки за користування кредитними коштами, а у разі неналежного виконання зобов'язань передбачено нарахування та сплата штрафних санкцій.

Відповідно до п. 2.2. зазначеного договору для забезпечення повного і своєчасного виконання зобов'язань з повернення грошових коштів, ОСОБА_2 передав банку у заставу автомобіль марки CHEVROLET AVEO 2008 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_3.

17 березня 2008 року між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки, за умовами п. 2 якого, остання зобов'язалась відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитно-заставним договором від 17 березня 2008 року у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У разі невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, позичальник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.

Крім того, 20 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» був укладений договір поруки № 167 у забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитно-заставним договором від 17 березня 2008 року.

Пунктом 4 цього договору передбачено солідарну відповідальність боржника і поручителя перед кредитором, розмір якої, відповідно до додатку № 1 до договору поруки визначено у обмеженому розмірі - 10 000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 22 листопада 2012 року утворилася заборгованість у розмірі 98 375,27 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 33 555,94 грн.; по процентам за користування кредитом - 31 418,49 грн. ; по комісії за користування кредитом - 2 742,08 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 25 259,94 грн.; штраф (фіксована частина) - 250 грн. та 5 148,82 грн. (процентна складова).

У зв'язку з порушенням позичальником зобов'язань по погашенню кредиту та відсотків згідно графіка, банк 29 листопада 2012 року звернувся до суду із зазначеним позовом, тим самим скориставшись своїм правом, передбаченим кредитним договором, щодо вимоги дострокового повернення кредиту та відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за договором.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст. 554 ЦК України).

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч.ч. 1,2 ст. 553 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 22 липня 2009 року за актом передачі транспортного засобу предмет застави - автомобіль CHEVROLET AVEO 2008 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_3, був переданий ОСОБА_2 банку на реалізацію, яка відбулась 30 грудня 2009 року за вартістю 53 900 грн. Однак, зазначеної суми не було достатньо для повного погашення кредитної заборгованості, що підтверджується її розрахунком. Доказів щодо погашення боргу за кредитом у повному обсязі на час звернення позивача до суду відповідачами не надано.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам закону суд першої інстанції на вищевказані обставини уваги не звернув, належним чином не з'ясував фактичні обставини справи, не перевірив доводів та заперечень сторін, що в свою чергу призвело до неправильного вирішення спору.

З урахуванням того, що у ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, колегія суддів, перевіривши правильність розрахунків позивача, які містять інформацію про зарахування коштів від реалізації заставного автомобіля у грудні 2009 року в сумі 53 900 грн. в рахунок погашення кредитної заборгованості (а.с.174), дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення солідарно на користь банку з позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 заборгованості за кредитно-заставним договором у розмірі 98 375,27 грн.

Розмір відповідальності ПАТ «Акцент-Банк» із позичальником за договором поруки № 167 від 20 жовтня 2010 року визначено обмеженим розміром у сумі 10 000 грн., тому, зазначена сума підлягає солідарному стягненню з ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Щодо позовних вимог про стягнення зазначеної суми в солідарному порядку з ОСОБА_3, судова колегія вважає їх безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в повному обсязі, на підставі п.п.1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Виходячи з положень ч.ч.1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачем при поданні позову згідно платіжного доручення № BOJ6C1123V від 23 листопада 2012 року сплачено 1083,75 грн. судового збору (а.с.21).

Оскільки суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру стягнутих сум, a саме з ОСОБА_2 - 541,86 грн., ОСОБА_3 - 493,11 грн., ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» - 48,78 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № HECFAK12560175 від 17 березня 2008 року в сумі 98 375,27 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 33 555,94 грн.; по процентам за користування кредитом - 31 418,49 грн. ; по комісії за користування кредитом - 2 742,08 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 25 259,94 грн.; штрафу (фіксована частина) - 250 грн. та 5 148,82 грн. (процентна складова).

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитом в сумі 10 000 грн.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір: з ОСОБА_2 - 541,86грн., ОСОБА_3 - 493,11 грн., Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - 48,78 грн.

В решті позову - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: