Справа № 657/1494/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2015 Каланчацький районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Скригун В. В.

при секретарі Ройченко А.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в праві користування майном та виселення з будинку,

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати ОСОБА_4 не чинити йому перешкод у користуванні його майном, а саме: будинком АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача виселитися з належного йому будинку та стягнути з останнього судові витрати по справі.

Мотивуючи свої вимоги позивач ОСОБА_3 вказує, що будинок АДРЕСА_1 є його приватною власністю, так як належить йому на підставі договору купівлі - продажу від 10 січня 1991 року, укладеного між ним та радгоспом "Каланчацький" Каланчацького району Херсонської області. У вказаному будинку він мешкав з 1990 року. У вказаному будинку він проживав зі своєю сім'єю. Однак, у 1993 році шлюб, який було укладено між ним та нині покійною ОСОБА_5 було розірвано. Він був вимушений виїхати з будинку, так як уклав шлюб з іншою жінкою. Нині покійна ОСОБА_5 і її син від першого шлюбу та відповідач по справі ОСОБА_4 залишилися проживати у спірному будинку, оскільки у них не було іншого житла. В жовтні 2014 року його колишня дружина померла, тому він із сім'єю вирішив вселитися у вказаний будинок. Він намагався вирішити це питання, зустрівшись з відповідачем, однак останній в грубій формі відмовився виселятися з будинку. За допомогою він був змушений звернутися до селищної ради та Каланчацького РВ, однак йому було відмовлено і запропоновано звернутися до суду. Договір найму житла не укладався, членом його сім'ї відповідач не являється. Своїми діями ОСОБА_4 перешкоджає йому вільно користуватися своїм майном.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримала просили задовольнити.

Представник відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що спірний будинок було придбано позивачем та нині покійною матір'ю відповідача ОСОБА_5 за час перебування у шлюбі, а тому згідно закону він має право претендувати на ? частину будинку. Згідно Домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1, у спірному будинку відповідач зареєстрований та проживає разом з дружиною та дітьми, серед яких є неповнолітня донька. В задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Судом встановлені слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_3 придбав спірний будинок по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 10.01.1991 року, укладеного між ним та радгоспом "Каланчацький". Зазначений договір посвідчено Каланчацькою державною нотаріальною конторою за № 36. У вказаному будинку прописаний та поживає відповідач ОСОБА_4 з дружиною та неповнолітньою донькою ОСОБА_6 Позивач звернувся з даним позовом, мотивуючи тим, що відповідач перешкоджає йому користуватися його майном.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач ОСОБА_3, обґрунтовуючи свої вимоги виходив із того, що оскільки згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а ОСОБА_4 перешкоджає йому користуватися належним будинком, то він має бути виселений із займаного жилого приміщення.

Проте, такий спосіб захисту порушеного права як виселення, бувшого члена сім'ї власника з жилого приміщення може проводитися лише на підставі норм житлового законодавства.

Виселення є категорією житлового законодавства і при розгляді справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло або взагалі його відсутність.

Як встановлено під час судового розгляду ОСОБА_4 вселився в спірний будинок та був в ньому зареєстрований у 1991 році в установленому законом порядку, як син дружини позивача ОСОБА_3 і проживає в ньому по сьогоднішній день. ОСОБА_3 даний факт в судовому засіданні не заперечував та пояснив, що дійсно на той час вони проживали однією сім'єю так як він перебував у зареєстрованому шлюбі з матір'ю відповідача ОСОБА_5 Враховуючи викладене, суд вважає що відповідач набув прав і обов'язків, передбачених ст. 156 ЖК України та що підстави виселення членів сім'ї власника жилого приміщення передбачені ст. 157 ЖК України. Будь-яких підстав передбачених вищезазначеною статтею позивачем не наведено, а припинення сімейних відносин не позбавляє відповідача права користування займаним приміщенням.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, і даний факт сторонами не оспорюється, спірний будинок було придбано за час спільного проживання позивача та нині покійною матір'ю відповідача ОСОБА_5 З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернувся в шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 06.10.2014 року. Як пояснив відповідач та його представник житловий будинок також належить до спадкової маси, проте питання про прийняття спадщини ще не вирішено, в зв'язку з тим, що ще не закінчився шестимісячний строк з дня смерті його матері.

Враховуючи вищевикладене суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись України, ст. 156, 157 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в праві користування майном та виселення з будинку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Скригун В. В.

Повна версія тексту рішення виготовлена 17.03.2015 року.