У Х В А Л А

іменем україни

21 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на неправомірні дії державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з указаною скаргою, посилаючись на те, що постановою від 13 лютого 2015 року державний виконавець Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (далі -державний виконавець, ВДВС) при виконанні рішення суду призначив спеціаліста, якому поставив наступні питання: чи відповідає виконавчому листу визначена боржником заборгованість стягувача перед боржником станом на 22 січня 2015 року у сумі 15 549, 85 доларів США умовам договору про надання невідновлювальної кредитної лінії від 06 серпня 2007 року в редакції на день його укладення з нарахуванням процентної ставки за користування кредитними коштами на рівні 13 % річних з врахуванням зобов'язань ПАТ «Укрсоцбанк» зарахувати на рахунок погашення тіла кредиту проплачене ОСОБА_3 в період з 20 жовтня 2008 року кошти по процентах; якщо ні, то визначити суму заборгованості стягувача перед боржником станом на 22 січня 2015 року відповідно до умов договору про надання невідновлювальної кредитної лінії від 09 серпня 2007 року в редакції на день його укладення з нарахуванням процентної ставки за користування кредитними коштами на рівні 13 % річних з врахуванням зобов'язання ПАТ «Укрсоцбанк» зарахувати в рахунок погашення тіла кредиту переплачені ОСОБА_3 20 жовтня 2008 року кошти по процентах.

Посилаючись на те, що зазначені питання виходять за межі виконавчого документа та повноважень як державного виконавця, так і спеціаліста, заявник просив визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову про призначення спеціаліста.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 червня 2015 року, у задоволенні скарги ПАТ «Укрсоцбанк» на дії державного виконавця відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про задоволення його скарги.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні скарги на дії ВДВС, суд першої інстанції виходив із того, що державний виконавець правомірно залучив спеціаліста для роз'яснення суми, яка має бути стягнута за рішенням суду.

Апеляційний суд погодився із мотивами та висновками районного суду, зазначивши при цьому також про те, що оскаржена постанова державного виконавця відповідає вимогам ст. ст. 11, 13 Закону України «Про виконавче провадження», а вірне визначення розрахунку потрібне для з'ясування належного виконання чи невиконання боржником, яким є ПАТ «Укрсоцбанк», рішення суду.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Судами встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2014 року, з урахуванням рішення апеляційного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року, визнано дії ПАТ «Укрсоцбанк» щодо підвищення процентної ставки за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії від 06 серпня 2007 року неправомірними; зобов'язано ПАТ «Укрсоцбанк» виконувати умови за цим договором в редакції на день його укладення з нарахуванням процентної ставки за користування кредитними коштами на рівні 13 % річних; зобов'язано ПАТ «Укрсоцбанк» зарахувати в рахунок погашення тіла кредиту переплачені ОСОБА_3 в період з 20 жовтня 2008 року кошти по процентах.

При примусовому виконанні зазначеного рішення суду державний виконавець виніс постанову, якою призначив спеціаліста та поставив йому наступні питання: чи відповідає виконавчому листу визначена боржником заборгованість стягувача перед боржником станом на 22 січня 2015 року в сумі 15 549, 85 доларів США умовам договору про надання невідновлювальної кредитної лінії від 06 серпня 2007 року в редакції на день його укладення з нарахуванням процентної ставки за користування кредитними коштами на рівні 13 % річних з врахуванням зобов'язань ПАТ «Укрсоцбанк» зарахувати на рахунок погашення тіла кредиту проплачене ОСОБА_3 в період з 20 жовтня 2008 року кошти по процентах; якщо ні, то визначити суму заборгованості стягувача перед боржником станом на 22 січня 2015 року відповідно до умов договору про надання невідновлювальної кредитної лінії від 09 серпня 2007 року в редакції на день його укладення з нарахуванням процентної ставки за користування кредитними коштами на рівні 13 % річних з врахуванням зобов'язанням ПАТ «Укрсоцбанк» зарахувати в рахунок погашення тіла кредиту переплачені ОСОБА_3 20 жовтня 2008 року кошти по процентах.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право оскаржити до суду рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд апеляційної інстанції не врахував того, що рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2014 року банк зобов'язано вчинити певні дії, а питання розміру заборгованості за кредитним договором не було предметом судового розгляду і у резолютивній частині зазначеного рішення та виконавчому листі про це не зазначалося.

Тому у державного виконавця не було підстав для поставлення спеціалісту питання з цього приводу.

Крім того, п. 8 ч. 2 ст. 11 зазначеного вище Закону встановлено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

У разі, якщо буде встановлено, що рішення суду щодо грошових зобов'язань є неконкретним, суд апеляційної інстанції не дав оцінки тому, чи вправі цей недолік усувати залучений державним виконавцем спеціаліст, чи це має право вчинити сам суд за зверненням державного виконавця, та чи має право спеціаліст, залучений державним виконавцем, змінювати резолютивну частину судового рішення.

Апеляційний суд не перевірив та не встановив, чи звертався державний виконавець в порядку п. 8 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» до суду із заявою про роз'яснення рішення.

За таких обставин ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та обґрунтованою, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська