АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Шиманського В.Й.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року позивач звернувся із позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 28 листопада 2011 року у приміщенні квартири АДРЕСА_1 відповідач влаштував бійку внаслідок якої позивач отримав тілесні ушкодження.

Діями відповідача позивачу спричинено матеріальної шкоди яка виразилась в медичному дослідженні та придбанні ліків, внаслідок побиття позивачу завдано фізичного болю чим спричинено моральних страждань.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 272.80 грн. матеріальної шкоди, 30 000 грн. грошової компенсації спричиненої моральної шкоди, судові витрати покласти на відповідача. (а.с. 1-45)

Відповідач проти позову заперечував.(а.с. 61-62)

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 18 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено. (а.с.126-130)

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати, із ухваленням нового про задоволення позовних вимог. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував обставин та доказів, якими обґрунтовані заявлені вимоги та дійшов помилкового висновку про відмову в позові. (а.с. 134-140)

В судовому засіданні ОСОБА_1, його представник ОСОБА_3 підтримали скаргу і просили її задовольнити. ОСОБА_2 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до правоохоронних органів із повідомленням про вчинення ОСОБА_2 відносно позивача протиправних насильницьких дій, досудове розслідування триває.(а.с. 39, 40, 144)

За положеннями ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Проте таких доказів до суду не надано і судом не встановлено.

За висновком № 973/с судово-медичного експерта від 18 червня 2014 року дослідження наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_1, їх кількість, давність та ступень їх тяжкості, під час дослідження усієї медичної документації було встановлено відсутність об'єктивних клінічних даних, які свідчать на користь об'єктивізації встановлених діагнозів, опису стану тканин або функціональних порушень, що дозволяє вважати встановлені діагнози необґрунтованими та(або) такими, що не підлягають судово-медичній оцінці. Крім того зазначено, що немає ніяких об'єктивних даних судити про час утворення виявленого 22.12.2011 року ушкодження, а тим більш, підстав вважати ймовірність його утворення саме 28.11.2011, яке експертом віднесено до легкого тілесного ушкодження.(а.с. 42-45)

Суд першої інстанції дав обґрунтовану оцінку суперечливим показанням свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які є родичами сторін по справі і між якими існують неприязні стосунки.

Інших об'єктивних доказів виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 або погіршення стану його здоров'я, необхідність придбавати ліки та проходити медичне обстеження та лікування саме від дій відповідача ОСОБА_2 як і наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та наслідками про які зазначав позивач до суду не надано, не встановлено таких і в судовому засіданні.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погодилась з висновком районного суду про відсутність підстав для задоволення позову як в частині відшкодування матеріальної шкоди так і в частині вимог про стягнення грошової компенсації моральної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваного рішення, тому колегія суддів їх відхилила.

При цьому колегія суддів враховує, що у випадку набрання законної сили вироком у кримінальній справі щодо обставин події, яка відбулась 28 листопада 2011 року, позивач не позбавлений можливості подати заяву про перегляд оскаржуваного рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/6832/2015

Унікальний номер 759/20365/14-ц

Головуючий у першій інстанції - Заєць Т.О.

Доповідач Левенець Б.Б.