Провадження №2/761/549/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Звонцовій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, зміну черговості одержання права на спілкування, поділ спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 1987 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2 р. проживала однією сім'єю з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 1990 року вони проживали у АДРЕСА_1, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов'язки, але не звертались до відповідного органу цивільного стану для реєстрації шлюбу. Позивач разом із ОСОБА_5 мають спільну дитину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка до шлюбу у 2012 році була зареєстрована як ОСОБА_2 за заявою її батька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер. Позивач здійснила його поховання, що підтверджується відповідними доказами. Факт спільного проживання підтверджується актом від 16.05.2014 р., що його складено мешканцями будинку , свідками. Більшість родичів та друзів навіть і н знали до смерті чоловіка, що шлюб не було зареєстровано офіційно. На протязі усього часу спільного проживання між позивачем та померлим ОСОБА_5 були нормальні сімейні відносини, він дуже любив доньку, піклувався про неї, багато уваги приділяв її здоров'ю , оскільки вона є інвалідом дитинства. Раніше ОСОБА_5 був одруженим, але у 1986 році розірвав шлюб, від якого має доньку - ОСОБА_3. За таких обставин позивач просить суд встановити факт проживання разом із ОСОБА_5 однією сім'єю у фактичних шлюбних відносинах . Крім того після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина: автомобіль «КІА» д/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, зареєстрований у ГДАІ МВС України в м. Києві і знаходиться за місцем проживання позивача та 1/3 частина квартири АДРЕСА_2. По смерті чоловіка позивач фактично прийняла спадщину та в порядку ст. 1297 ЦК України звернулась до І Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але листом від 14.05.2014 р. № 4365/02-14 у прийнятті заяви відмовлено, у зв'язку із чим і виникла необхідність у встановленні факту проживання однією сім'єю з померлим і перебування з ним у фактичних шлюбних відносинах. Це дає підставу визнати позивача спадкоємцем 4-о ї черги за ст. 1264 ЦК України. Автомобіль, який входить до спадкової маси був придбаний спільно в кредит і оформили на ім'я померлого чоловіка. За автомобіль сплачувались кошти спільно і на момент смерті ОСОБА_5 залишок боргу становив - 960,00 доларів США, що дає право вимагати у власність 9/12 частин від вартості автомобіля. Також позивач зазначає, що з 2013 р. стан здоров'я ОСОБА_5 значно погіршився, і в 2013 р. та на початку 2014 р. він був госпіталізований, а 05.03.2014 р. доставлений до лікарні в екстреному порядку де і помер. Багаторічне лікування ОСОБА_5 потребувало значних фінансових втрат, які здебільшого несла позивач. Сам ОСОБА_5 за станом свого здоров'я не міг працювати так, щоб забезпечувати себе і сім'ю і мав доходи на рівні мінімальної заробітної плати. В особисті власності померлого також знаходилась 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 на ? частини якої позивач має право як фактична дружина померлого. У зв'язку з тим, що згоди на розподіл спадщини між позивачем доньками померлого та його матір'ю не досягнуто, ОСОБА_1 і звернулась до суду за захистом своїх прав. За таких обставин позивач просить суд визнати факти спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім'єю та факт перебування його на утриманні позивача; змінити черговість одержання позивачем права на спадщину, встановивши факт належності позивача до спадкоємців першої черги; визнати ОСОБА_1 спадкоємцем 9/12 частин автомобіля 2КІА» д/н НОМЕР_1, 2007 року випуску; визнати ОСОБА_1 спадкоємцем 1/12 частини квартири АДРЕСА_2, що належала ОСОБА_5 на праві особистої власності і входить до спадкової маси.

В подальшому представники позивача уточнив вимоги та просив суд пункт прохальної части щодо зміни черговості одержання ОСОБА_1 права на спадщину вважати викладеним в наступній редакції: надати ОСОБА_1 право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування по смерті ОСОБА_5

В судовому засіданні ОСОБА_1, її представники підтримали вимоги, просили задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позові.

Позивач також уточнила, що просить визнати факт проживання однією сім'єю з 1990 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Представник Головного управління юстиції у м. Києві просив відмовити у задоволенні позову та розглянути справу за його відсутністю. У запереченнях направлених в адресу суду зазначив, що той факт, що ОСОБА_1 не є спадкоємицею за померлим відповідно до вимог чинного законодавства України унеможливлює вирішення такого питання у нотаріальному порядку. Державний нотаріус І Київської державної нотаріальної контори права позивача не порушував та діяв відповідно до вимог чинного законодавства України. Проживання ж однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК України.

ОСОБА_2 підтримала заявлений позов. Пояснила, що її мати - позивач по даній справі - ОСОБА_1 дійсно проживала однією сім'єю з ОСОБА_5 до часу його смерті. Вона має право на спадщину, а тому просить задовольнити позов.

ОСОБА_3, її представник заперечували щодо задоволення позову.

Як пояснив представник третьої особи вимога щодо визнання проживання однією сім'єю, зважаючи на те, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_5 з 1987 року і по день смерті не може бути задоволена виходячи з того, що саме таке поняття як проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу було введено у 2004 році Сімейним Кодексом України. Інші ж вимоги не можуть бути задоволені з тих підстав, що позивачем зазначено відповідачем - головне управління юстиції в м. Києві в той час, як спір про право виник між позивачем та спадкоємцями за законом - матір'ю і доньками померлого, які зазначені в якості третіх осіб.

Представник ОСОБА_4 також просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки факт спільного проживання не доведено позивачем в судовому засіданні. Крім того пояснив, що Головне управління юстиції у м. Києві не порушує права позивача, а отже ця установа не може бути відповідачем.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві .

Також встановлено і не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є доньками померлого.

В свою чергу ОСОБА_4 - є матір'ю ОСОБА_5.

Як зазначає ОСОБА_1 вона з 1997 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року проживала з ОСОБА_5 однією сім'єю, перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають спільну доньку. За таких обставин просить встановити факт проживання однією сім'єю , перебування на утриманні, надати право на спадкування та визнати спадкоємцем на частину майна за померлим ОСОБА_5

Як свідчать матеріали справи після смерті ОСОБА_5 позивач звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою при прийняття спадщини.

Перша Київська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_1 що остання не є спадкоємцем після померлого ОСОБА_5 , у зв'язку із тим, що до нотаріальної контори надійшли заяви від спадкоємців першої черги.

Спадкоємцями першої черги, відповідно до приписів ст. 1261 ЦК України, за померлим ОСОБА_5, і це не оспорювалось у судовому засіданні є доньки ОСОБА_3, ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_4

Зважаючи на те, що існує спір про право, ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом.

За приписами ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

В свою чергу положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Слід зазначити, і дана обставина також не оспорювалась сторонами, що нотаріус вчиняє дії відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі і щодо оформлення права на спадкування.

Як зазначив представник Головного управління юстиції у м. Києві в своїх запереченнях той факт, що ОСОБА_1 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 унеможливлює, і з цим погоджується суд, вирішення питання щодо права власності на спадкове майно у нотаріальному порядку.

Як встановлено в судовому засіданні існує спір про право між ОСОБА_1 та іншими спадкоємцями, зазначеними у якості третіх осіб.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що Головне управління юстиції вказано відповідачем по справі, як це вимагає законодавство та не вважала за необхідне скористатися правом на заміну відповідача відповідно до ст. 33 ЦПК України.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача - Головного управління юстиції у м. Києві не порушують права позивача, а тому вважає за можливе відмовити у задоволенні позову.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11, 15,57,60,88,212-215 ЦПК України ст.ст. 15, 1261 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суддя: