Єдиний унікальний номер 741/269/15-ц
Провадження № 2/741/134/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 02 квітня 2015 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Мотляха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Подружжя ОСОБА_2 уклали шлюб, який 6 листопада 1980 року зареєстрували у Матвіївській сільській раді Сосницького району Чернігівської області, про що було зроблено запис за № 13.

Від шлюбу сторони мають двох дочок, 1981 та 1989 років народження.

5 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що подружнє життя не склалося, з квітня 2009 року вони (сторони) шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Між ними втрачено відчуття поваги та взаєморозуміння, примирення не можливе.

В судове засідання позивач не з'явилася, на адресу суду направила заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просила справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте в шлюбі.

В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду був належним чином повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти.

Суд розглядає справу в звичайному порядку у відсутності сторін за наявними у справі доказами, оскільки суд позбавлений можливості з'ясувати думку позивача щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_1 і збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте в шлюбі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1).

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 6 листопада 1980 року у Матвіївській сільській раді Сосницького району Чернігівської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що було зроблено запис за № 13.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище набуте в шлюбі - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв