Справа № 301/181/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю представників сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: виконком Малораковецької сільської ради Іршавського району, про усунення перешкод в користуванні під'їзною дорогою,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні під'їзною дорогою в АДРЕСА_1, зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0040 га із земель загального користування шляхом демонтажу залізобетонної огорожі та приведення під'їзної дороги в попередній стан шириною 4 метри.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в АДРЕСА_2. В'їзд до житлового будинку можливий тільки через під'їзну дорогу з АДРЕСА_4, яка проходить повз житловий будинок відповідачки ОСОБА_4 Ширина дороги повинна становити 4 метри. Однак, відповідачка самовільно захопила частину вищевказаної дороги загального користування шириною від 0,50 см до 0,75 см по всій довжині під'їзної дороги, побудувавши огорожу, чим збільшила розмір своєї земельної ділянки та звузила ширину під'їзної дороги до дворогосподарств АДРЕСА_3. Дані обставини встановлені в ході перевірки державним інспектором сільського господарства дотримання відповідачкою вимог земельного законодавства, внаслідок якої складено відповідні акти та приписи про звільнення самовільно захопленої земельної ділянки. Відповідачка припис державного інспектора не виконала та не звільнила самовільно захоплену земельну ділянку, чим чинить перешкоди позивачу в користуванні під'їзною дорогою. Просив позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у тому числі, через свого представника (а.с.25, 31,35,40,43,46,80), причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_5 під час розгляду справи 01.04.2015 року позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідачка перенесла свою огорожу в бік вулиці, чим збільшила ширину своєї земельної ділянки та штучно звузила під'їзну дорогу до житлового будинку позивача на довжині 70 метрів. Внаслідок самовільного захоплення відповідачкою земельної ділянки загального користування ширина під'їзної дороги становить менше 4 метрів. Не зважаючи на приписи про усунення порушень, відповідачка по даний час у повному обсязі не звільнила самовільно зайняту земельну ділянку, чим перешкоджає позивачу та іншим сусідам користуватися під'їзною дорогою. Просив зобов'язати відповідачку перенести огорожу, відновивши ширину під'їзної дороги до 4 метрів.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, що позивач приблизно 4 роки тому установив огорожу уздовж своєї земельної ділянки, а відповідачка поставила огорожу восени 2014 року. Вважала, що саме відповідачка, а не позивач пересунула свою огорожу в бік дороги. Тоді почалися проблеми з проїздом вантажного транспорту, оскільки ширина під'їзної дороги звузилася. По інформації, яку надала сільрада, ширина під'їзної дороги повинна бути 4 метри. Після припису сільради та державного інспектора відповідачка перенесла свою огорожу, однак, ширина під'їзної дороги на відстані приблизно 5 метрів до воріт позивача становить менше 4 метрів. Дана обставина перешкоджає позивачу та іншим сусідам використовувати під'їзну дорогу для руху вантажного транспорту. Просила позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 під час розгляду справи 01.04.2015 року позов не визнала та пояснила, що під'їзна дорога перебуває у тому ж стані, як кілька десятків років тому. Позивач почав пред'являти претензії після того, як сторони поставили огорожу уздовж своїх земельних ділянок. Відповідачка поставила огорожу на відстані 2 метрів від житлового будинку, як і передбачено будівельним паспортом. Не зважаючи на те, що огорожа відповідачки стояла на давно існуючій межі, після припису державного інспектора вона перенесла її приблизно на півметра вглибину своєї ділянки. Після цього комісія сільради засвідчила, що ширина дороги становить 4 метри. Просила відмовити у позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, вважала його безпідставним і просила відмовити в його задоволенні. Вважала, що не надано доказів того, що ширина спірної дороги коли-небудь становила 4 метри. Всі проблеми позивача виникли після того, як він уздовж свої ділянки поставив бетонну огорожу. Пояснила, що акти про порушення відповідачкою вимог земельного законодавства складалися державним інспектором тільки на підставі пояснень позивача та без урахування документів, які підтверджували право сторін на користування земельними ділянками для обслуговування житлового будинку. З часу складення вказаних актів та приписів відповідачка перенесла свою огорожу, ширина під'їзної дороги становить 4 метри, що підтверджується актом комісії сільради. Оскільки з боку відповідача не було ніяких порушень вимог земельного законодавства, сільрада затвердила технічну документацію на земельну ділянку та передала її у власність ОСОБА_4 Твердження позивача про самовільне захоплення відповідачкою земельної ділянки є надуманим. Свідоцтво про право власності відповідача на землю є чинним, тому вимога про перенесення огорожі є безпідставним.

Представник Малораковецької сільради Яцків Є.В. під час розгляду справи 01.04.2015 року позов не визнала та пояснила, що з приводу захоплення відповідачкою під'їзної дороги по АДРЕСА_5 у сільраді була створена комісія. В ході перевірки було встановлено, що Чеботаєва Г. демонтувала стару огорожу та перенесла її в бік власної земельної ділянки, розширивши під'їзну дорогу, тобто виконала відповідні приписи. Таким чином, під'їзна дорога на відстані 15 метрів, тобто від повороту і до воріт позивача, становить 4 метри. Ширину дороги заміряли від огорожі позивача до огорожі відповідача.

Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази сторін на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає у задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними і процесуальними правами (ст. 10 ч. 1, 11 ч. 2, 12 ч. 1 ЦПК України), позивач зобов'язаний належно довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 10 ч.ч. 2, 3, ст. 11 ч. 1, ст.ст. 57-60 ЦПК України); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 212-215 ЦПК України).

Згідно листа Малораковецького сільського голови №02-32/459 від 02.09.2014 року, в ході огляду на місці під'їзної дороги загального користування встановлено, що така зміщена огорожею ОСОБА_7 на 0,50-0,75 см на довжині 15 метрів в бік дороги. ОСОБА_4 запропоновано перемістити огорожу згідно проекту забудови земельної ділянки ОСОБА_3 в строк до 08.09.2014 року ( а.с.9).

На проекті забудови земельної ділянки індивідуального житлового будинку АДРЕСА_2, що виданий ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Іршавської райради №385 від 10.12.1986 року, зазначена під'їзна дорога, яка проходить між земельною ділянкою ОСОБА_3 та земельною ділянкою ОСОБА_4, однак, ширину вказаної дороги не вказано ( а.с. 6).

Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.09.2014 року, складеного державним інспектором сільського господарства Батриним В.В. встановлено, що ОСОБА_4 весною 2014 року самовільно змістила свою огорожу на під'їзну дорогу на 40 см та на 50 см вздовж своєї земельної ділянки, чим самовільно зайняла земельну ділянку із земель загального користування в АДРЕСА_1. Цими діями ОСОБА_4 звузила під'їзну дорогу до дворогоросподарств №№27, 29, 30, 39, котра має бути не менше 4 метрів. Вищенаведені дії є порушенням вимог ст.125 Земельного кодексу України ( а.с.10).

Згідно припису державного інспектора сільського господарства №0000594 від 23.09.2014 року, у зв'язку з порушенням ОСОБА_4 ст.125 Земельного кодексу України, останню зобов'язано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку дороги до 17.10.2014 року ( а.с.11).

Згідно припису №0000599 від 24.10.2014 року ОСОБА_4 у вересні-жовтні 2014 року не виконала вимоги припису №0000594 від 23.09.2014 року, що є порушенням вимог ст. 10 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороню земель» та ОСОБА_4 зобов'язано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку до 07.11.2014 року ( а.с.15).

У вказаних актах не зазначено, на підставі яких документів державний інспектор визначав межі земельної ділянки як позивача ОСОБА_3, так і відповідачки ОСОБА_4, оскільки право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 набув тільки 03.12.2014 року, а ОСОБА_4 27.03.2015 року.

Дані обставини підтверджуються:

свідоцтвом про право власності від 03.12.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.12.2014 року, згідно яких земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0.15 га, що розташована в АДРЕСА_2, належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ( а.с.63, 65);

свідоцтвом про право власності від 03.12.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.12.2014 року, згідно якого земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0.2533 га, що розташована в АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ( а.с.62, 64);

свідоцтвом про право власності від 27.03.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2015 року, згідно яких земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0.23 га, що розташована в АДРЕСА_1, №41, належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ( а.с.60-61).

Згідно вказаних актів та приписів державного інспектора сільського господарства, в провину ОСОБА_4 ставилося порушення вимог ст. 125 ЗК України, яка регламентує, що право власності, право постійного користування та право оренди земельної ділянкивиникають з моменту державної реєстрації цих прав, а також порушення вимог ст. 10 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороню земель», яка визначає повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Крім того, не зрозуміло також, на підставі яких документів інспектором визначено, що ширина спірної під'їзної дороги, яка є гужовою дорогою, повинна становити 4 метри і чи були дотримані ці параметри під час виділення земельних ділянок та проектування будівників.

Адже ж, згідно листів виконкому Малораковецької сільради №02-32/126 від 16.04.2015 року та №02-32/135 від 23.04.2015 року генерального плану забудови в с. Малий Раковець Іршавського району не має ( а.с. 90, 93). Не зазначено ширини під'їзної дороги і в проекті забудови земельної ділянки індивідуального житлового будинку АДРЕСА_2, що виданий ОСОБА_3 ( а.с.6).

Що стосується акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 27.11.2014 року, згідно якого ОСОБА_4 у вересні-листопаді 2014 року не виконала вимоги приписів №0000594 від 23.09.2014 року та №0000599 від 24.10.2014 року та не звільнила самовільно зайняту земельну ділянку із земель загального користування в АДРЕСА_1, загальною площею 0,0040 га ( а.с.14), такий складно у відсутності ОСОБА_4 та спростовується як поясненнями самих сторін, так і листами сільради.

Так, сторони в судовому засіданні підтвердили, що восени 2014 року відповідачка перенесла споруджену раніше огорожу вглиб своєї земельної ділянки, розширивши під'їзну дорогу. Однак, на думку представника позивача ОСОБА_1, ширина під'їзної дороги в деяких місцях менша ніж 4 метри приблизно 15-20 см.

Згідно листа Малораковецької сільради №02-32/581 від 23.12.2014 року, після відповідного припису ОСОБА_4 перемістила свою огорожу до попереднього стану. Враховуючи наведене, під час вирішення сільською радою питання про передачу ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки, ніяких порушень не виявлено ( а.с.51).

З протоколу засідання тимчасової комісії про усунення перешкод у користуванні під'їзною дорогою по АДРЕСА_1 від 04.02.2015 року вбачається, що зауваження сільради за зверненням скаржників №02-26/79 від 14.08.2014 року щодо звуження дороги ОСОБА_4 виконано. Огорожу перенесено на відстань від 50 см до 75 см, що дало змогу розширити дорогу. На даний час дорога становить 4 метри. Вказаний протокол підписаний членами комісії, чиї підписи засвідчені головою сільради ( а.с. 59).

Суд критично оцінює надану позивачкою план-схему за результатами кадастрової зйомки від 13.03.2015 року, оскільки така складена без урахування технічної документації на земельну ділянку, що належить на праві власності ОСОБА_4 Також не зрозуміло, на підставі яких документів визначено межі під'їзної дороги шириною 4 метри (а.с.58).

Представник позивача в судовому засіданні підтвердила, що вказана зйомка проводилася виключно на підставі технічних документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку позивача ОСОБА_3

Виходячи з підстав і предмету даного позову, відповідно до ст. 179 ч. 1 ЦПК України предметом доказування є передусім факти, які повинні підтверджувати доводи позивача про те, що існує факт самовільного захоплення відповідачем земельної ділянки загального користування (під'їзної дороги) і, якщо воно має місце, таке порушує права позивача на користування належними йому земельною ділянкою та будинком.

У справі судово-землевпорядна експертиза не проводилася.

Протягом розгляду справи суд, на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України, роз'яснював представнику позивача положення ЦПК України щодо доказування, належності та допустимості доказів, наслідків вчинення чи невчинення процесуальний дій, спрямованих на доказування позову.

Однак, позивач та її представники клопотання про призначення експертизи не заявили. При цьому представник позивача в судовому засіданні підтвердила, що не може надати суду належні та допустимі докази, які б підтверджували, що захоплення ОСОБА_4 земельної ділянки має місце по даний час і що існує яке-небудь порушення прав позивача на користування належними йому земельною ділянкою та будинком.

Отже, розпорядившись належними йому правами на власний розсуд, позивач не довів належними і допустимими доказами обставин, що підлягають доказуванню. За таких умов доводи позову щодо самовільного захоплення відповідачкою земельної ділянки загального користування, що мають місце по день розгляду справи, ґрунтуються на припущеннях.

Враховуючи наведене суд вважає, що позов не було доведено у передбачений цивільним процесуальним законом спосіб, тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 16, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 125, 126, 153 ЗК України, ст. ст. 11, 15, 57-60, 158 ч.2, 208, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України,

р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні під'їзною дорогою в АДРЕСА_1, зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0040 га із земель загального користування шляхом демонтажу залізобетонної огорожі та приведення під'їзної дороги в попередній стан шириною 4 метри - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча: М. О. Пітерських