АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
а/п № 22-ц/796/3490/15 Головуючий у 1 інстанції:Коробенко С.В.
Доповідач: Нежура В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В., Усика Г.І.

при секретарі: Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-банк", до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 гна користь ПАТ "Альфа-банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 6 626 371, 69 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема посилається на те, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують отримання ОСОБА_2 готівкових коштів в іноземній валюті в розмірі 648 000 доларів США, як це передбачено умовами кредитного договору від 06 листопада 2007 року. Спір між сторонами повинен був розглядатися у Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз», про що представником відповідача подана відповідна заява. Згідно графіку платежів, з урахуванням усіх платежів за Кредит реальна процентна ставка становить 12,98 %, а за Договором кредиту 12,50% . Повідомлення про дострокове повернення кредиту підписане від імені банку не уповноваженою особою. Відповідач не отримував повідомлення про дострокове повернення кредиту, так як повідомлення отримала особа на прізвище «Бульба», яку відповідача не знає.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_4 підтримав подану скаргу із викладених в ній підстав, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 6 листопада 2007 року між ПАТ "Альва-Банк" та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 800002599, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 648 000,00 доларів США строком до 06 листопада 2017 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 12,5 % на рік, що підтверджується наданою суду копією договору, (а.с. 5-11).

Позивач виконав свої зобов'язання належним чином, передавши відповідачу обумовлену Кредитним договором суму коштів.

29 липня 2011 року сторони підписали Договір про внесення змін і доповнень №1 до Кредитного договору, згідно якого Додаток №1 до Кредитного договору викладено в новій редакції (дата формування графіку 01.08.2011 р.).

16 липня 2012 року між сторонами було підписано Договір про внесення змін і доповнень №2 до Кредитного договору, згідно якого строк повернення кредиту продовжено до 06 листопада 2032 року, у зв'язку з чим Додаток №1 до Кредитного договору викладено в новій редакції.

В порушення умов Кредитного договору відповідач виконував свої зобов'язання з порушенням умов договору, у зв'язку з чим станом на 06 червня 2014 року у нього утворилася заборгованість у сумі 560330,40 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 06.06.2014 р. становило 6 626 371,50 грн., з яких:

5 819 591,91 гривень - тіло кредиту;

806 779,59 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

Задовольняючи пред'явлений позов суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами був укладений Кредитний договір. Факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором має місце, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої був підтверджений в ході розгляду справи належними доказами.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, які відповідають встановленим у справі фактичним обставинам, а також нормам матеріального і процесуального права.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги стосовно відсутності доказів підтвердження отримання відповідачем готівкових коштів в іноземній валюті в розмірі 648 000 доларів США колегія суддів зазначає, що після укладення Кредитного договору у 2007 році, його сторони двічі - у 2011 і 2012 роках - вносили зміни до нього, що свідчить про визнання відповідачем факту отримання кредиту у встановленому в договорі розміру і реальному виконанню його умов.

Кредитним договором від 06.11.2007 р. дійсно передбачена можливість передачі спору на вирішення Третейському суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз», але відповідна заява за правилами п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, повинна була бути подана до початку з'ясування обставин у справі і перевірки їх доказами. Натомість представник відповідача подав в судовому засіданні 16 грудня 2014 року заяву про передачу спору на вирішення третейського суду вже після початку з'ясування обставин у справі, яке розпочалося в судовому засіданні 02.10.2014 р. (а.с. 60).

Щодо різних процентних ставок - реальної і номінальної, встановлених за користування кредитними коштами, які є різними (12,5% і 12,98%), то як пояснив в своїх заперечення на скаргу представник позивача, і колегія суддів погоджується із його доводами, процентна ставка за умовами договору встановлена на рівні 12,5 %,. Однак, на відповідача покладаються ще й інші додаткові витрати, пов'язані із виконанням даного договору, і тому реальна процентна ставка є більшою (12,98%) і відображає сукупну вартість кредиту, яку має сплатити позичальник, за умови належного виконання умов договору. Але при розрахунку заборгованості позивачем застосована процентна ставка в розмірі 12,50 %.

Доводи апелянта про те, що вимогу банку про дострокове повернення кредиту від імені банку підписане не уповноваженою особою, а апелянт в свою чергу не отримував повідомлення про дострокове повернення кредиту, не впливають на законність оскаржуваного рішення, оскільки ці обставини могли бути перевірені, і у разі їх наявності усунені, в процесі розгляду судом справи по суті.

Стосовно доводів про порушення законодавства у зв'язку із використанням іноземної валюти (доларів США), в якості засобу платежу за договором, то у договорі відсутня обов'язкова умова, яка б передбачала сплату процентів лише в іноземній валюті.

Щодо необхідності призначення у справі судової бухгалтерської експертизи, з метою перевірки правильності зробленого позивачем розрахунку заборгованості, то суд першої інстанції правильно відхилив заявлене представником відповідача клопотання з цього приводу. Колегія суддів звертає увагу на те, що як свідчить аналіз поданого клопотання, більшість питань, які представник мав намір поставити перед експертом є правовими, і вирішуються судом, а не експертом. А щодо посилання на висновок експертного дослідження, зроблений ОСОБА_5 і ОСОБА_6, також в якості підстави для призначення експертизи, то неможливість надання у вказаному висновку чіткої відповіді пов'язана із відсутністю повних даних стосовно періодів нарахованої позивачем пені.

Разом із тим, вимога про стягнення пені у позовній заяві банком не ставилася.

Посилання апелянта на допущені судом порушення процесуальних норм, у вигляді ухвалення «звичайного» рішення, а не заочного, а також залишення без задоволення клопотання представника відповідача про відкладення слухання справи, відхиляються колегією суддів, як такі, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає оскаржуване рішення законним і обгрунтованим і підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: