РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року Справа №293/1302/13-ц

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої-судді - Слободенюк Н.Є.;

при секретарі - Юрченко Н.А..;

зучастю прокурорів- Шевчука С.А.;

Чарліної О.В.

представника відповідача- Черняхівської РДА Кулеші П.А.;

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Черняхівського р-ну, Житомирської області в інтересах Житомирської обласної державної адміністрації до Черняхівсько'ї районної державної адміністрації та ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування розпоряджень голови Черняхівської РДА та про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року прокурор Черняхівського району Житомирської області в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що внаслідок проведення прокуратурою перевірки дотримання вимог земельного законодавства при наданні фізичним та юридичним особам в оренду земельних ділянок було встановлено, що на підставі розпорядження голови Черняхівської районної державної адміністрації від 26 квітня 2007 року № 169 ОСОБА_4 передано в довгострокову оренду терміном на 20 років землі водного фонду й водний об'єкт для рибогосподарських цілей, спортивної риболовлі та відпочинку громадян за межами с. Новопіль на території Новопільської сільської ради, Черняхівського району, Житомирської області загальною площею 40,8380 га, в тому числі: під водою - 27,3234 га, прибережна захисна смуга - 13,5146 га. На підставі зазначеного розпорядження між ОСОБА_4 і Черняхівською районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки від 10 травня 2007 року. На думку позивача, розпорядження про передачу земель водного фонду в оренду прийнято з порушенням чинного законодавства, а саме: не був розроблений проект відведення земельної ділянки, не були встановлені межі земельної ділянки в натурі на місцевості, змінено цільове призначення земельної ділянки без дотримання певної процедури, також спірна земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення, а до повноважень районних державних адміністрацій не відноситься вирішення питання розпорядження такими земельними ділянками. Оскільки рішення, на підставі якого ОСОБА_4 передано в оренду спірну земельну ділянку, є незаконним, то прокурор в інтересах держави в особі Житомирської державної адміністрації просив задовольнити його позовнівимоги, визнати протиправними та скасувати розпорядження голови Черняхівської державної адміністрації від 21 лютого 2007 року № 74 та від26.04.07 № 169, визнати недійсним договір оренди земельного водного фонду від 10 травня 2007 року, а також зобов'язати ОСОБА_4 повернути спірну земельну ділянку водного фонду до земель запасу Новопільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

В судовому засіданні прокурори Шевчук С.А. та Чарліна О.В. позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, просили його задовольнити.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 позов не визнав та ствердив, що його довіритель орендував зазначену земельну ділянку до 2007 року тільки в меншому розмірі. Позивачем не надано будь-яких доказів, які свідчили б про те, що спірна земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення і що прийняття по ній рішень не входить до компетенції райдержадміністрації, а також що розроблення проекту відведення земельної ділянки та його експертиза не проводилось в зв»язку з тим, що були визначені межі земельної ділянки . Крім того, представник відповідача просив застосувати до даних правовідносин строки позовної давності, які пропущені позивачем без поважних причин.

Представник Черняхівської РДА Кулеша П.А. позов не визнав з тих же підстав що і представник ОСОБА_4 та просив відмовити позивачу в позові в зв»язку з пропуском строків позовної давності.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердила, що з 2007 року працює головним спеціалістом у відділі Держземагенства в Черняхівському районі , Житомирської області. Вона прийшла на роботу, коли вже було прийняте незаконне розпорядження, але , відповідно до діючого на той час законодавства, в зв»язку із збільшенням розміру земельної ділянки, яка передавалась в оренду ОСОБА_4 потрібно було встановити межі земельної ділянки та виготовити проект відведення земельної ділянки і провести його експертизу, що відповідачами зроблено не було.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі розпорядження голови Черняхівської районної державної адміністрації від 21 лютого 2007 року № 74 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для рибогосподарських цілей площею 40,8380 га.

Згідно з розпорядженням голови Черняхівської районної державної адміністрації від 26 квітня 2007 року № 169 ОСОБА_4 передано в довгострокову оренду терміном на 20 років землі водного фонду й водний об'єкт для рибогосподарських цілей, спортивної риболовлі та відпочинку громадян за межами с. Новопіль на території Новопільської сільської ради, Черняхівського району, Житомирської області загальною площею 40,8380 га, в тому числі під водою - 27,3234 га, прибережна захисна смуга - 13,5146 га.

10 травня 2007 року між Черняхівською районною . державною адміністрацією й ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду, за умовами якого ОСОБА_4 передано в довгострокову оренду терміном на 20 років земельну ділянку водного фонду та водний об'єкт для рибогосподарських цілей, спортивної риболовлі та відпочинку громадян за межами с. Новопіль, Черняхівського району, Житомирської області на території Новопільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області загальною площею 40,8380 га.

Відповідно до ст..ст. 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: житлової та громадської забудови й землі водного фонду, та віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 58 ЗК України та статті 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами.

Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо ( частина четверта статті 59 ЗК України).

Відповідно до частини першої статті 124 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до положень статті 88 ВК України, Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року № 434, Постанови Кабінету Міністрів України від 08 травня 1996 року № -"Про затвердження порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них" розмір та межі прибережих захисних смуг встановлювались за проектами землеустрою.

Відповідно до частини шостою статті 123 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Положеннями статті 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення підлягають обов'язковій державній експертизі.

За змістом статті 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" у судовому порядку скасовуються розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства.

Отже, видання головою державної адміністрації розпорядження про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та без висновку державної експертизи зазначеного проекту землеустрою суперечить законам України. .

Відповідно до висновку Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області від 14 червня 2013 року № 02/2815, межі спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) встановлені не були . Відповідачами дана обставина не спростована.

Частиною третьою статті 20 ЗК України передбачено, що зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України; щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту "д" частини другої статті 25 "Про землеустрій" одним з видів документації із землеустрою с проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

У пункті 2 Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2002 року № 502, встановлено, що зміна цільового призначенні земельної ділянки проводиться за поданням заяви (клопотання) її власника до сільської, селищної, міської ради, якщо земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту, або районної державної адміністрації, якщо земельна ділянка розташована за межами населеного пункту.

Орган, до якого надійшла заява (клопотання), розглядає її та за наслідками розгляду надає згоду на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки розробляється особами, які мають ліцензію на проведення робіт із землеустрою на підставі договору із заявником та погоджується із органомземельних ресурсів, органом містобудування та архітектури, органом охорони культурної спадщини, природоохоронним органом, санітарно- епідеміологічним органом. Проект разом із позитивним висновком Державноїекспертизи документації із землеустрою подається до органу місцевого самоврядування на розгляд, який в подальшому приймає рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання, відповідно до статті 21 ЗК України, недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною, тощо.

Позивачем не надано суду доказів які давали б підстави для висновку, що землі водного фонду , передані ОСОБА_4 в оренду відносяться до земель рекреаційного призначення.

З огляду на це, суд приходить до висновку , що позов є юридично обґрунтованим в частині визнання протиправним та скасування розпорядження голови Черняхівської районної державної адміністрації від 21.02.2007 №74 та від 26.04.2007 №169 в зв»язку з відсутністю проекту відведення земельної ділянки та без висновку державної експертизи зазначеного проекту, визнаня недійсним договору оренди земель водного фонду від 10.05.2007, згідно якого ОСОБА_4 передано землі водного фонду та водний об'єкт для рибогосподарських цілей, спортивної риболовлі та відпочинку громадян в довгострокову оренду терміном на 20 років за межами с. Новопіль на території Новопільської сільської ради загальною площею 40,8380 га.та повернення земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано позов до суду 18.07.13 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Відповідачі в судовому засіданні просили суд застосувати строк позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Представник позивача в судовому засіданні повідомив , що про незаконне рішення прокуратурі району стало відомо в 2013 році після проведення перевірки Державною інспекцією сільського господарства Житомирської області. Житомирська ОДА надала суду інформацію про те , що в них відсутня інформація з приводу оскаржуваних розпоряджень голови Черняхіської РДА. Відповідачами не надано суду доказів, що оспорювані рішення направлялись Черняхівською РДА в прокуратуру Черняхівського району або Житомирську ОДА для перевірки в межах строків позовної давності.

З огляду на це суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, приходить до висновку, що порушене право Житомирської ОДА підлягає захисту та що немає підстав для застосування позовної давності до даних правовідносин.

Суд стягує з відповідачів в рівних частках судовий збір в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України та законодавством наяке йде посилання в рішенні , суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

Визнанти протиправними та скасувати розпорядження голови Черняхівської районної державної адміністрації від 21.02.2007 №74 та від 26.04.2007 №169 .

Визнати недійсним договір оренди земель водного фонду від 10.05.2007, згідно якого ОСОБА_4 передано землі водного фонду та водний об'єкт для рибогосподарських цілей, спортивної риболовлі та відпочинку громадян в довгострокову оренду терміном на 20 років за межами с. Новопіль на території Новопільської сільської ради загальною площею 40,8380 га..

Стягнути з Черняхівської РДА та ОСОБА_4 в прибуток держави судовий збір в сумі по 315 грн.40коп. з кожного.

Зобов"язати ОСОБА_4 повернути спірну земельну ділянку водного фонду до земель запасу Новопільської сільської ради .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський райсуд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуюча- суддя: Н.Є. Слободенюк