Справа №474/255/13-ц 06.05.2015 06.05.2015 06.05.2015
Провадження №22-ц/784/1018/15
Провадження 22ц-/784/1018/15 Головуючий по 1 інстанції Тихоненко М.І.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду Колосовський С.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2015р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

з участю: секретаря судового засідання Романенко Ю.О., представника позивача Коваль О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України"

на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 25 лютого 2015р.

за позовом ПАТ „Державний ощадний банк України" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитом,

встановила:

У червні 2013р. ПАТ „Державний ощадний банк України" пред'явило позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення в солідарному порядку 29265 грн. 84 коп. заборгованості за кредитним договором укладеним 27 травня 2008р. з першим відповідачем, виконання якого забезпечено договорами поруки, укладеними з другим і третім відповідачами того ж дня, що і основне зобов'язання.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 25 лютого 2015р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 27 травня 2008р. між ВАТ „Державний ощадний банк України", правонаступником якого є ПАТ „Державний ощадний банк України" і ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальнику надано 20000 грн. до 26 травня 2011р. під 27% річних за користування кредитом. За надання банківських послуг позичальник зобов'язався сплатити 1% від суми наданого кредиту і щомісяця 0,5% від залишку суми кредиту.

Належне виконання зазначених кредитних зобов'язань забезпечено пенею в розмірі 0,07% від суми простроченого платежу та окремими договорами поруки, укладеними 27 травня 2008р. з ОСОБА_4, ОСОБА_5, за умовами яких поручителі зобов'язались нести солідарну відповідальність за невиконання кредитних зобов'язань з позичальником.

Додатковою угодою №1 від 20 серпня 2009р. між банком і ОСОБА_3 внесені зміни до п.1.6. кредитного договору, а саме погашення кредиту повинно здійснюватись згідно графіка до 31 числа кожного місяця.

Починаючи з грудня 2009р. платежі на погашення кредитної заборгованості позичальник перестав здійснювати банку.

Станом на 29 травня 2013р. за позичальником обліковується заборгованість за кредитним договором в розмірі 29265 грн. 84 коп. (12199 грн. 32 коп. - неповернутий кредит, 5465 грн. 33 коп. - відсотки за користування кредитом, 11457 грн. 09 коп. - пеня, 144 грн. 10 коп. - комісія).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що кредитний договір і договори поруки є нікчемними (ст.ст.207,547,1055 ЦК), оскільки підписи від позичальника ОСОБА_3 та поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_5 виконані іншою особою.

Проте з такими висновками погодитись не можна.

Постанова слідчого СВ Кривоозерського РВ УМВС України в Миколаївській області від 18 листопада 2012р. в якій зазначено, що підписи на вказаних договорах від імені ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, як і на багатьох інших кредитних договорах та договорах позики з іншими особами, виконані ОСОБА_6 - скасована постановою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2014р. Матеріали даного кримінального провадження, які були оглянуті в суді апеляційної інстанції, не містять доказів (висновок експерта, пояснень підозрюваних або інших причетних осіб) щодо вчинення ОСОБА_6 підписів від імені відповідачів.

Матеріали ж кримінального провадження, яке було закрито 22 серпня 2014р. за постановою слідчого СВ Врадіївського РВ УМВС України теж не містять доказів з цього приводу, а викладені в даному процесуальному документі обставини були переписані з вищеназваної постанови від 18 листопада 2012р.

За таких обставин, а саме наявності доказів кредитних правовідносин між банком і позичальником та заборгованості за кредитним договором, то позовні вимоги до позичальника на підставі ст.ст.549,1054 ЦК слід визнати обґрунтованими.

Таким чином, рішення суду в частині відхилення вимог до позичальника в силу п.4 ч.1 ст.309 ЦПК підлягає скасуванню.

Ухвалення рішення на користь позивача є підставою (ст.88 ЦПК) для присудження йому з позичальника сплаченого судового збору у зв'язку з розглядом справи в суді першої і апеляційної інстанцій.

В той же час можна погодитись з висновком суду щодо відхилення, з огляду на положення ч.4 ст.559 ЦК, вимог до поручителів у зв'язку з припиненням договорів поруки, тому що право вимоги банку за графіком платежу по кредиту виникло 26 травня 2011р., а позов ним пред'явлено більш ніж через шість місяців.

Жодних аргументів з приводу незаконності рішення суду в частині відхилення вимог до поручителів з названих підстав апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ПАТ „Державний ощадний банк України" задовольнити частково.

Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 25 лютого 2015р. в частині відмови в задоволенні вимог до ОСОБА_3 скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ „Державний ощадний банк України" 29265 (двадцять дев'ять тисяч двісті шістдесят п'ять) грн. 84 коп. заборгованості за кредитом (12199 грн. 23 коп. - неповернутий кредит, 5465 грн. 33 коп. - відсотки за користування кредитом, 11457 грн. 09 коп. - пеня, 144 грн. 10 коп. - комісія) та 438 (чотириста тридцять вісім) грн.. 99 коп. судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: