Справа № 199/7372/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25 березня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Голубніченко В.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи - адвоката Муха С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Дніпропетровської міської ради, де третя особа ОСОБА_6, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, Дніпропетровської міської ради, де третя особа ОСОБА_6, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування позову посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 21 червня 1999 року, посвідченого на товарній біржі «Біржа нерухомості «Центральна» ОСОБА_4 належить 70/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, що знаходиться на земельній ділянці площею 531 кв.м. З 08.06.1999 позивач зареєструвався та проживає у вищезазначеному домоволодінні, що підтверджується довідкою №15 від 11.08.2014, виданою головою квартального комітету.

З моменту реєстрації позивача за вказаною адресою, він відкрито та добросовісно володіє та користується домоволодінням, в тому числі іншою його частиною, а саме 30/100. З метою реєстрації права власності 30/100 частин вказаного домоволодіння, позивач звернувся до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, однак отримав відмову в реєстрації за ним 30/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, що знаходиться на земельній ділянці площею 531 кв.м., а тому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на 30/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 592 кв.м., який складається з: А-1 - житловий будинок, загальною площею 74,1 кв.м.; а-1 - житлова прибудова; Б - літня кухня; В - сарай; Г - літній душ; Д - гараж; Е - вбиральня; №1-5, І - споруди (ворота, огорожі, замощення, зливна яма) (а.с.2-4, 42-44).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 до суду не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача Дніпропетровської міської ради до суду не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представником до суду надано письмові заперечення на позов, в яких просили відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи ОСОБА_6 - адвокат Муха С.С. у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, оскільки позивач ОСОБА_4 дійсно користується 30/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, а тому вимоги є обґрунтованими, оскільки іншого шляху позивач окрім судового не має.

Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу від 21 червня 1999 року, посвідченого на товарній біржі «Біржа нерухомості «Центральна» ОСОБА_4 належить 70/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, що знаходиться на земельній ділянці площею 531 кв.м. (а.с.5).

Згідно договору дарування від 05.08.2014 ОСОБА_4 подарував 70/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_6 (а.с.63).

Власником 30/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 (а.с.54, 55-56).

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Умовою володіння з метою набуття права власності на нерухоме майно є безтитульність такого володіння. Вказана умова прямо випливає зі змісту ст.344 ЦК України. Тобто, за набувальною давністю може бути набуто право власності лише на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від свого права на належне йому нерухоме майно, та на майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Як встановлено судом, 30/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, що знаходиться на земельній ділянці площею 531 кв.м. належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.1981, посвідченого Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №1-905, зареєстровано 13.04.1981 в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №384 за реєстрованим №45, що підтверджується довідкою КП «МБТІ» від 06.11.2014 №12309, наявною в матеріалах справи.

Доказів того, що ОСОБА_5 відмовилася від права власності на належне їй нерухоме майно суду не надано, тоді як відповідно до положень ч. 3 ст. 10 та ст. 60 ЦПК України обов'язок доведення обставин позову покладено саме на позивача.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про відмову позивачу ОСОБА_4 в задоволенні позову в повному обсязі.

З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 209, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 в задоволенні позову до ОСОБА_5, Дніпропетровської міської ради, де третя особа ОСОБА_6, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитися 30 березня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя О.Б.Подорець