Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/865/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Н. Ю.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

06.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді : Авраменко Т.М.

суддів: Кіселика С.А., Суровицької Л.В.

секретаря : Кравченко Я.С.

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи управління державної міграційної служби України у Кіровоградській області, служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2014 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі-банк) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи управління державної міграційної служби України у Кіровоградській області, служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Зазначав, що 21 березня 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав йому кредит на придбання двохкімнатної квартири в АДРЕСА_1, загальною площею 51,8 кв.м., в сумі 45 000 доларів США зі сплатою 13,5 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення 20 березня 2038 року. Для забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 в цей же день укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки за письмовою згодою дружини іпотекодавця відповідача ОСОБА_5, предметом якого є нерухоме майно - зазначена двохкімнатна квартира.

21 березня 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_5 укладено договір поруки, за умовами якого вона зобов'язалася перед банком відповідати за виконання кредитного договору позичальником та нести солідарну відповідальність з позичальником перед банком за невиконання умов кредитного договору. Умови кредитного договору щодо внесення щомісячного платежу ОСОБА_4 виконував не належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість.

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 17 червня 2010 року стягнуто на користь банка солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором станом на 18 червня 2009 року, а в позові про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Рішення суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором не виконано, а заборгованість за кредитним договором зросла.

Просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором станом на 04 березня 2014 року в сумі 70396,77 дол. США, пені 276864,63 коп., штрафу 11000 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 90% від вартості предмету іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності, виселити усіх відповідачів з квартири зі зняттям з реєстраційного обліку мешканців, стягнути з відповідачів на користь банка судові витрати.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2015 року в задоволенні позову банку відмовлено на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В апеляційній скарзі банк просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на те, що суд повинен був задовольнити позов та відстрочити виконання судового рішення.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_3 просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду є законним та справедливим. Позивач, відповідачі та треті особи про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку під розписку (а.с.224-232,240,242-245), в судове засідання не прибули повторно, причини неявки суду не повідомили.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи, 21 березня 2008 року ОСОБА_4 і банк уклали кредитний договір, відповідно до якого банк надав йому в кредит на придбання квартири грошові кошти в сумі 45000 доларів США, які він повинен повернути не пізніше 20 березня 2038 року ( а.с.13-17).

В забезпечення зобов'язання за зазначеним кредитним договором банком прийнято в іпотеку двокімнатну квартируАДРЕСА_1, загальною площею 51,8 кв.м., яка згідно договору купівлі-продажу належить ОСОБА_4. на праві власності, що підтверджується п.2.1 кредитного договору та нотаріально посвідченим договором іпотеки від 21 березня 2008 року (а.с.18-21).

В квартирі зареєстровані та проживають відповідачі: позичальник ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_5 та їх діти: ОСОБА_2, 1996 року народження, ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позичальник ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором не виконував належним чином. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором, а в позові про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відмовлено (а.с.6-8).

Як зазначив банк станом на 04 березня 2014 року заборгованість за кредитним договором зросла і становить 70396,77 доларів США та 287864 грн.63 коп,, яка складається з :

заборгованості: за кредитом строкова 34117,74 дол. США,

за кредитом прострочена 7433,68 дол. США,

за відсотками поточна 498,28 дол. США,

за відсотками прострочена 28347,07 дол. США,

пеня за несвоєчасне погашення кредиту 58461 грн.34 коп. ,

пеня за несвоєчасну сплату процентів 218403 грн.29 коп., всього пеня становить 276864 грн.63 коп. (9-11) .

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Одним із видів застави нерухомого майна є іпотека. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

У разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель, як зазначено у ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

При цьому звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Частиною 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Як випливає із змісту зазначених норм, враховуючи, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлює під час його дії як заборону ухвалення рішення про звернення стягнення на житлове майно, яке є предметом іпотеки, так і заборону відчуження такого майна за рішенням суду, яке було ухвалено до набрання чинності цим Законом.

Доводи апеляційної скарги, що зазначений Закон застосовується лише на стадії реалізації майна під час виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки є безпідставними, оскільки позивач просить ухвалити рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки під час дії Закону, яким заборонено примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, тобто Законом не передбачено відстрочення виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а встановлено заборону на вчинення таких дій.

Загальний розмір переданої для забезпечення кредиту в іпотеку квартири становить 51,8 кв.м. (а.с.18), квартира є місцем постійного проживання відповідачів, іншого житла вони не мають (а.с.246-248), кредит надавався у валюті на придбання квартири і є споживчим (а.с.13), валюта кредитування не змінювалася, відповідачі не є суб'єктами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, якою забезпечено споживчий кредит в іноземній валюті не може бути задоволена, оскільки на спірні правовідносини, які склалися між сторонами у справі, розповсюджується дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Виходячи із цього, не можуть бути задоволені і вимоги позивача про виселення та зняття з реєстрації відповідачів, оскільки ці вимоги є похідними від основної вимоги.

Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують. Суд першої інстанції відмовив в позові не з мотивів безпідставності позовних вимог, тому ця відмова не перешкоджає відповідачу звернутися з таким же позовом після закінчення дії мораторію.

Рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону. В межах доводів апеляційної скарги підстав для його зміни або скасування не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» відхилити, а рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

судді: