АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1170/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 5 Орендарчук М. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівКорнієнко Н. В. , Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_6

представника відповідачів Швець О.В.

третьої особи ОСОБА_8

представника третьої особи ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_10 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 11 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_10 до Христинівської міської ради Черкаської області, виконавчого комітету Христинівської міської ради Черкаської області, КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», третя особа: ОСОБА_8, про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року ОСОБА_10 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу від 03.11.2005 року придбав у Христинівського райСТ продовольчу базу, що розташовується по АДРЕСА_1, загальною площею 3604,6 кв. метри.

Згідно договору купівлі-продажу від 09.02.2006 року ОСОБА_8 частину об'єкту нерухомості відчужив ОСОБА_10, а 05.03.2008 року на підставі укладеного між ними договору міни, у власність ОСОБА_8 перейшло приміщення соляного складу «В» площею 394,6 кв. метри.

Рішенням Христинівської міської ради №152 від 16.06.2011 року було дозволено ОСОБА_8 оформити право власності на майновий комплекс будівель та споруд (в замін договору міни та частково договору купівлі-продажу), розташований в АДРЕСА_2, загальною площею 394,6 кв.м., в тому числі і соляний склад В, площею 394,6 кв.м.

На підставі вказаного рішення міської ради 07.07.2011 року було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1.

Позивач вважає, що оскільки реєстрація права власності ОСОБА_8 на нерухоме самочинно побудоване ним майно здійснена Христинівським відділком КП «ЧООБТІ» в порушення вимог ст. 376 ЦК України, без наявності проектної документації та без цільового виділення земельної ділянки під будівництво, яка містить недостовірні дані про склад майнового комплексу, його власників та недостовірну адресу комплексу, вказане свідоцтво слід скасувати.

ОСОБА_10, з урахуванням зменшених позовних вимог просив суд скасувати свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 07.07.2011 року на нерухоме майно (комплекс будівель і споруд) по АДРЕСА_2 видане на ім'я ОСОБА_8; зобов'язати ЧООБТІ скасувати реєстраційний запис № 34084076 про державну реєстрацію прав власності ОСОБА_8 на 1/2 частку вбиральні Д, нежитлове приміщення навісів Б і Г, ворота, огорожі, по АДРЕСА_2, а також повторну державну реєстрацію прав власності ОСОБА_8 на соляний склад.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 11 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 03.11.2005 ОСОБА_8 купив комплекс (продовольча база), що знаходиться у АДРЕСА_1, загальною площею 3604,6 кв. метри, і складається з наступних будівель та споруд: прохідна А - 21,4 кв. м; битовка Б - 14,8 кв. м; соляний склад В - 400,0 кв. м; склад продбази Г - 3161,8 кв. м; вбиральня Д - 6,6 кв. м. (Т. 1 а.с. 198).

09.02.2006 ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_10 купив частину комплексу (продовольча база). За умовами договору ОСОБА_10 придбав у ОСОБА_8 1/2 частину прохідної А площею10,7 кв. м; 1/2 частину соляного складу В площею 200,0 кв. м; частину приміщення продбази Г площею 1183,5 кв. м (у тому числі підвал площею 601,0 кв. м) ; 1/2 частину вбиральні Д площею 3,3 кв. м. (Т. 1 а.с. 36).

Згідно договору міни від 05.03.2008 ОСОБА_10 1/2 частину соляного складу площею 200,0 кв.м., що належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 09.02.2006 і розташовувалась по АДРЕСА_1, відчужив ОСОБА_8 (Т. 1 а.с. 33).

Рішенням виконавчого комітету Христинівської міської ради №234/1 від 16.09.2010 року присвоєно юридичну адресу - АДРЕСА_2, соляному складу, який належить ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2005 року та договору міни від 05.03.2008 року (Т. 1 а.с. 21).

Рішенням виконавчого комітету Христинівської міської ради Черкаської області №8 від 23.11.2010 року надано дозвіл ОСОБА_8 на спорудження зблокованих піднавісів розмірами 19,92 м х 5,14 м, 25,33 м х 5,65 м та 12,72 м х 38,45 м, по АДРЕСА_2 на орендованій земельній ділянці (Т. 1 а.с. 23).

Рішенням виконавчого комітету Христинівської міської ради №152 від 16.06.2011 року дозволено ОСОБА_8 оформити право власності на майновий комплекс будівель та споруд (в замін договору міни та частково договору купівлі-продажу), розташований в АДРЕСА_2, загальною площею 394,6 кв.м., в тому числі: Б - навіс, В - соляний склад, площею 394,6 кв.м., Г - навіс, Д - убиральня, № 1 - огорожа, № 2 - ворота. Крім того, даним рішенням доручено КП «ЧООБТІ» оформити свідоцтво про право власності на вказаний майновий комплекс (Т. 1 а.с. 25).

На виконання рішення виконавчого комітету Христинівської міської ради №152 від 16.06.2011 року Христинівський виробничий відділок КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 07.07.2011 року видав ОСОБА_8 свідоцтво про право власності НОМЕР_1, яким засвідчено, що останній є власником комплексу (будівель та споруди) по АДРЕСА_2 (Т. 1 а.с. 30).

24.11.2014 року Київський апеляційний адміністративний суд, переглядаючи в апеляційному порядку постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20.05.2014 року у справі за позовом ОСОБА_10 про визнання незаконними дій, рішень, зобов'язання вчинити певні дії, встановив, що позовна вимога ОСОБА_10 про визнання незаконними та недійсними рішення виконавчого комітету Христинівської міської ради №8 від 23.11.2010 року «Про надання дозволу ОСОБА_8 на спорудження зблокованих навісів по АДРЕСА_2» та від 16.06.2011 №152 «Про надання дозволу ОСОБА_8 на оформлення права власності на майновий комплекс будівель та споруд» не підлягає до задоволення, оскільки вказаними рішеннями права ОСОБА_10 не порушуються (Т. 2 а.с. 69-72).

Таким чином, рішення міської ради, на підставі якого видане оспорювань позивачем свідоцтво про право власності, не скасоване та не визнане судом незаконним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч. 2 ст. 16 ЦК України, зокрема визнання правочинів недійсними та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що свідоцтво про право власності на комплекс будівель і споруд по АДРЕСА_2, видане на підставі рішення Христинівської міської ради №152 від 16.06.2011 року, яке на даний час є чинним.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відсутності підстав для скасування зазначеного свідоцтва про право власності та відмовив в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що свідоцтво про право власності на нерухоме самочинно побудоване ОСОБА_8 майно видане Христинівським відділком КП «ЧООБТІ» в порушення вимог ст. 376 ЦК України, оскільки свідоцтво видане на підставі рішення міської ради, в якому конкретно вказано на яке саме нерухоме майно слід видати свідоцтво. Крім того, спірне свідоцтво видане не на новостворене майно чи самочинне будівництво, як вважає позивач, а на майно (соляний склад), яке належить ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2005 року та договору міни від 05.03.2008 року. Тобто, свідоцтво про право власності, видане 07.07.2011 року, замінює договір купівлі-продажу від 03.11.2005 року та договір міни від 05.03.2008 року в частині набуття права власності ОСОБА_8 на соляний склад.

Так як судом встановлено правомірність видачі Христинівським відділком КП «ЧООБТІ» свідоцтва про право власності від 07.07.2011 року, позовні вимоги про зобов'язання ЧООБТІ скасувати реєстраційний запис № 34084076 про державну реєстрацію прав власності ОСОБА_8 на 1/2 частку вбиральні Д, нежитлове приміщення навісів Б і Г, ворота, огорожі, по АДРЕСА_2, а також повторну державну реєстрацію прав власності ОСОБА_8 на соляний склад, задоволенню також не підлягають.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_10 відхиляє, а оскаржуване рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 11 березня 2015 року - залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 - відхилити.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 11 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_10 до Христинівської міської ради Черкаської області, виконавчого комітету Христинівської міської ради Черкаської області, КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», третя особа: ОСОБА_8, про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :