АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/125/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1145/15Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Буленко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Буленка О.О.

суддів: Карнауха П.М., Омельченко Л.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 лютого 2015 року

по справі за позовом ПАТ " Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ПАТ « Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту отриманому 23 червня 2011 року позичальником на підставі договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Згідно з умовами договору, остання повинна була погашати кредит та відсотки по ньому, але відповідач своїх зобов'язань не виконує, тому позивач змушений звернутися до суду для стягнення заборгованості з боржника в сумі 14036,38 грн.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 лютого 2015 року позовну заяву ПАТ " Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 009-29044-230611 від 23 червня 2011 року в сумі 14036,38 грн.: з них по кредиту - 7887,42 грн., по простроченому тілу кредиту - 1962,17 грн., заборгованість по комісії - 4186,79 грн. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

З вказаним рішенням частково не погодилася відповідачка та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення комісії. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом безпідставно стягнуто з неї комісію в сумі 4186, 79 грн, оскільки ні договором, ні додатком до договору не було передбачено нарахування комісійної винагороди за відкриття та користування платіжною карткою.

Отже, з огляду на мотиви апеляційної скарги оскаржується рішення суду першої інстанції в частині стягнення комісії, в іншій - не оскаржується, а тому відповідно до ст. 303 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, вирішуючи спір щодо стягнення комісії за кредитним договором, суд першої інстанції виходив того, що укладаючи договір, ОСОБА_2 була ознайомлена з Правилами та Тарифами банку на обслуговування платіжних карток, тому її несплата відноситься до заборгованості по кредитному договору, яка підлягає до стягнення.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 23 червня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено договір № 009-29044-230611 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Згідно п. 2.1 договору, моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови в відсутності на рахунку власних коштів держателя. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору.

Згідно п. 1.3 договору, банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн.

За п. 5.2 договору, договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором.

Пунктом 3.6 договору визначено, що держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові частини якого зазначаються у тарифах. Обов'язковими складовими обов'язкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу обов'язкового мінімального платежу можуть включатись інші платежі.

З тарифів на обслуговування даної платіжної картки вбачається, що за користування кредитною лінією відповідач мав сплачувати щомісячно плату за обслуговування карткового рахунку в розмірі 9, 9 грн. (а.с. 4).

Станом на день пред'явлення позову за даним договором утворилася заборгованість в розмірі 140336,38 грн., в тому числі тіло кредиту 7887,42 грн., прострочене тіло кредиту 1962,17 грн., комісія 4186,79 грн. до сум заборгованості, які позивач просить стягнути із відповідача.

Наведене свідчить, що між сторонами виникли правовідносини з приводу зобов'язання по кредитному договору, які регулюються ст. ст. 526, 530, 1054 ЦК України.

В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки за кредитним договором , укладеним між позивачем і відповідачем, утворилася заборгованість внаслідок порушення умов кредитного договору, розрахунок заборгованості є чітким і зрозумілим, , колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необхідність захисту права позивача шляхом стягнення даної заборгованості за кредитним договором.

В свою чергу, спростовуються матеріалами справи доводи апеляційної скарги про необґрунтоване стягнення комісії, оскільки спірна комісія є додатковою платою за здійснення банківських послуг, яка в свою чергу була обумовлена між сторонами договору та встановлена тарифами на обслуговування платіжних карток, з якими ОСОБА_2 була ознайомлена, про що свідчить її особистий підпис / а.с.4/.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення комісії відповідно до положень ст.ст. 526, 1054 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, висновки суду першої інстанції відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, і закон який їх регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: ___________ О.О.Буленко

Судді: _____________ П.М.Карнаух ______________Л.М.Омельченко