Справа №751/3296/15-ц
Провадження №2/751/774/15
Рішення

Іменем України

22 квітня 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

при секретарі Михайлова І. О.

за участю сторін: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи Змійок А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради, про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

30 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_4. Свої вимоги позивач мотивує тим, що починаючи з грудня 2012 року вона проживає разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вдвох; відповідач від них пішов. Пояснює, що починаючи з грудня 2013 року і на теперішній час відповідач відвідував сина лише два рази протягом не більше ніж однієї години. Зазначає, що на теперішній час її син є інвалідом, вживає постійно медикаментозні препарати, коштів на утримання дитини їй не вистачає. Стверджує, що вона постійно займається вихованням сина самостійно; участі у вихованні та утриманні сина батько не приймає, з травня 2013 року не сплачує аліменти на утримання малолітнього сина.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та проти його задоволення заперечував. Додатково пояснив, що після розлучення залишив позивачці житло, а сам переїхав мешкати до своїх батьків. Додатково пояснив, що сплачує щомісячно аліменти на утримання дитини в мінімальному розмірі, оскільки має мінливий заробіток та не може знайти належно оплачувану роботу. Також пояснив, що кожного місяця зустрічається з дитиною, цікавиться її життям і доводи позивача вважає надуманими, позивачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з мотивів, що органом опіки та піклування складено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показала суду, що відповідач останній раз бачився з дитиною на Пасху. Також показала, що відповідач постійно купував дитині подарунки, одяг, купив велосипед, позивач перешкоджає відповідачу у спілкуванні з дитиною.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу 2/751/255/2013 виданого 01.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини доходів боржника на утримання 1 неповнолітньої дитини станом на лютий 2015 року наявна заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 13150,68 грн. (а.с. 35). З вказаного розрахунку вбачається, що відповідачем сплачувались аліменти на утримання дитини у розмірі 400-450 гривень щомісячно з нарахованих 871,67 грн. в період з березня 2014 року по лютий 2015 року.

Згідно довідки ДНЗ № 35 «Барвінок» від 24.11.2014 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідував навчальний заклад з 01.09.2013 року по 31.07.2014 року. За цей час приводила і забирала дитину мати. Батько жодного разу в садочку не з'являвся (а.с. 10).

22 грудня 2014 року Виконавчим комітетом Новозаводської районної у м. Чернігові ради затверджено висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Суд критично оцінює цей доказ, оскільки висновок був складений без опитування відповідача і суперечить іншим доказам по справі, зокрема показанням свідка і довідці про сплату аліментів.

Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Вирішуючи спір, суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача задоволенню не підлягають, оскільки не доводять ухиляння відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та є передчасними.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем витрати у вигляді сплаченого судового збору стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 213, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 150, 151, 155, 164, 165 СК України, -

Вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю. К. Овсієнко