У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - Готра Т.Ю.,

суддів - Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 серпня 2014 року в справі за поданням головного державного виконавця Головного управління юстиції у Закарпатській області управління ДВС відділ примусового виконання рішень про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року головний державний виконавець Головного управління юстиції у Закарпатській області звернувся до суду з поданням, в якому просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 на період існування заборгованості покладених виконавчим документом.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 04 серпня 2014 року подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, керівнику ПП «Затишок» на період існування заборгованості покладених виконавчим документом.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, і постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання головного державного виконавця відмовити.

У судовому засіданні начальник відділу Мікор Ю.Ю. апеляційну скаргу не визнав, просив таку відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, подав суду клопотання від 11.03.2015 року про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення начальника відділу Мікор Ю.Ю., перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Закарпатській області знаходиться зведене виконавче провадження ВП №29968225 з примусового виконання наказу №14/39, виданого 28.10.2011 року Господарським судом Закарпатської області про стягнення з приватного підприємства «Затишок» на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» суму 9366679, 75 грн., у тому числі 6728000,00 грн. основної заборгованості, 2514278,59 грн. відсотків, 22794,52 грн. пені за несвоєчасну сплату основного боргу та 101606,64 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків по траншам кредиту. А також виконавче провадження ВП №30617928 з примусового виконання наказу №5008796/2011, виданого 29.11.2011 року Господарським судом Закарпатської області про стягнення з приватного підприємства «Затишок» на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 2997600,91 грн., у т.ч. 2066233,35 грн. заборгованість за процентами, 117726,52 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів, 672800,00 грн. інфляційні збитки за кредитом, 140841,04 грн. інфляційні збитки за відсотками та 25000,00 грн. у відшкодування витрат по оплаті державного мита та 236,00 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

22 листопада 2011 року головним державним виконавцем Секерня В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу №14/39 від 28.10.2011 року, та надано боржнику строк до 29.11.2011 року для самостійного його виконання.

11 січня 2012 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №5008796/2011 від 29.11.2011 року, та надано боржнику строк до 18.01.2012 року для самостійного його виконання.

Постановою головного державного виконавця від 22.11.2011 року накладено арешт на все майно боржника, з метою належного виконання рішення суду. А постановами від 30.01.2013 року та від 01.02.2013 року накладено арешт на кошти боржника.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Дане процесуальне положення кореспондується із вимогами матеріального права, зокрема п. 18 ч.3 ст. 11 Законом України "Про виконавче провадження» яким передбачено, що державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Статтею 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду або Законом України «Про виконавче провадження». Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, покладається в даному випаду на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження №29968225, оглянутого апеляційним судом в судовому засіданні, державним виконавцем в процесі проведення виконавчих дій було вжито усіх передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення суду, зокрема було описано і арештовано майно боржника та призначено експерта з метою визначення ринкової вартості арештованого майна. Арештовано кошти боржника. Зроблено відповідні запити від 21.03.2012 року, від 01.02.2013 року про надання інформації, які боржником залишились без реагування.

З наявних у матеріалах виконавчого провадження протоколів проведення аукціонів вбачається, що отриманих коштів для повного погашення заборгованості достатньо не було. А також встановлено, що боржник від виконання рішення суду ухиляється шляхом відчуження майна боржника при наявності арештів на майно.

Відповідно до ч.6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Отже встановивши, що державним виконавцем було вжито усіх передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення суду, від виконання якого боржник ОСОБА_1 ухиляється, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду громадянину України ОСОБА_1 за кордон на період існування заборгованості покладених виконавчим документом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції у відповідності до ст.312 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга відповідача відхиленню, оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 04 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча :

Судді :