САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2224/14-ц
Провадження №2/726/563/14
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.02.2015 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного підприємства «Садгора - Сервіс» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ :
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ПП « Садгора Сервіс» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В позові зазначає, що наказом №23 §2 від 17.04.1989 року вона була прийнята на роботу в будинкоуправління АДРЕСА_1 на посаду паспортиста. Зазначає, що в 1990 році дане будинкоуправління було ліквідоване, а на його базі створено ЖРЕП-15. Вказує, що в березні 2013 року замість ЖРЕП-15 створене приватне підприємство з назвою «Садгора - Сервіс»» і позивачка продовжила працювати наданому підприємстві на посаді паспортиста, як і всі інші працівники ЖРЕП-15. Зазначає, що наказом №86-К від 01.10.2014 року позивачка була звільнена з роботи по п.1 ст.40 КЗпП України, а саме за скороченням штату працівників. Посилається на те, що на даному підприємстві працювала без перерви 24 роки, а в загальному - 29 років, її загальний трудовий стаж - 34 роки. Вказує, що згідно п.1 ст.18 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року, члени сімей військовослужбовців строкової служби мають переважне право при прийнятті на роботу і на залишення на роботі при скороченні чисельності або штату працівників. Зазначає, що довідкою №2/111 від 03.10.2014 року за підписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно призваний Чернівецьким міським військовим комісаріатом на строкову військову службу.

На основі зазначеного просить визнати незаконним наказ №86-К від 01.10.2014 року ПП «Садгора - Сервіс» про звільнення її з роботи по п.1 ст.40 КЗпП України і поновити позивачку на роботі паспортисткою в ПП «Садгора - Сервіс» м. Чернівці, стягнути з ПП «Садгора - Сервіс» на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу та стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в сумі 1700 грн.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заявлений позов, просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився проте подав до суду заперечення на позов де зазначив, що під час звільнення ОСОБА_2 було встановлено, що при однаковій кваліфікації паспортист ОСОБА_3 має вищу продуктивність праці ніж паспортист ОСОБА_2 .

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволенню.

Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам правовий захист від необґрунтованої відмови в прийомі на роботу та незаконного звільнення, а також сприяння в збереженні роботи.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки позивача вбачається, що наказом №23 §2 від 17.04.1989 року ОСОБА_2 була прийнята на роботу в будинкоуправління АДРЕСА_1 на посаду паспортиста.

Судом встановлено, що згідно наказу ПП «Садгора-Сервіс» № 67-к від 31.07.2014 року про попередження про наступне вивільнення працівників ОСОБА_2 було попереджено про майбутнє звільнення в зв`язку із скороченням штату.

Судом встановлено, що згідно наказу ПП «Садгора-Сервіс» №86-К від 01.10.2014 року ОСОБА_2 звільнена з роботи по п.1 ст.40 КЗпП України.

Пунктом 1 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При цьому, Пленум Верховного Суду України в п. 21 своєї постанови від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з наступними змінами) роз`яснив судам, що, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судом встановлено, що відповідачем не наведено належних доказів у чому саме полягає зміна в організації праці та скорочення штату працівників на ПП « Садгора Сервіс».

Згідно ч.1 ст.18 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року, члени сімей військовослужбовців строкової служби мають переважне право при прийнятті на роботу і на залишення на роботі при скороченні чисельності або штату працівників.

Судом встановлено, що згідно довідки №2/111 від 03.10.2014 року за підписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно призваний Чернівецьким міським військовим комісаріатом на строкову військову службу і відправлений в складі команди - 7886, 09.10.2013 року.

Судом встановлено, що згідно довідки військової частини НОМЕР_1 м. Полтава № 51 від 07.10.2014, вбачається, що ОСОБА_2 дійсно проходить строкову службу у військовій частині НОМЕР_1 ВВ МВС України в м. Полтава з 10.10.2013 року по теперішній час.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 01.11.1996 року вбачається, що батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 5, 40, 42, 232, 233,235 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :
Позов ОСОБА_1 до приватного підприємства «Садгора - Сервіс» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ №86-К від 01.10.2014 року ПП «Садгора - Сервіс» та поновити ОСОБА_1 на посаду паспортисткою в ПП «Садгора - Сервіс» м. Чернівці з 01.10.2014 року.

Стягнути з ПП «Садгора Сервіс» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 6750 грн.

Стягнути з ПП «Садгора Сервіс» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 1700 грн.

Стягнути з ПП «Садгора Сервіс» на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Головуючий суддя С. А. Асташев