РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого - судді Скорик С.А.,

при секретареві - Кирилюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ОМЕГА» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № А010001 від 22.02.2007р. та звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, 22.02.2007р. між ВАТ «Кредобанк» ( правонаступник ПАТ «Кредобанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № А010001, за яким відповідачу було надано кредит на придбання магазину продуктових товарів за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 35 800 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,50% річних ( з 02.06.2008р. за додатковим договором № 1 зі сплатою 13,5% річних).

В якості забезпечення належного виконання умов кредитного договору, 01.03.2007р. між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № А010001, за яким останній передав в іпотеку магазин продуктових товарів, загальною площею 35,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Херсон, АДРЕСА_1, який належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В. 01.03.2007р., за р/н 339.

Крім того, в якості забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, між ОСОБА_2 та банком було укладено договір поруки, за яким остання відповідає перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник.

29.11.2011р. між банком та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» було укладено договір факторингу, згідно якого банк передав на користь ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» повний обсяг грошової вимоги до відповідачів за кредитним договором та договором поруки.

16.12.2011р. між банком та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» було укладено договір про відступлення права за договором іпотеки, згідно якого банк відступив, а ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» набуло право вимоги до ОСОБА_1, належного банку за договором іпотеки.

06.08.2014р. між ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та ТОВ «ФК «Омега» було укладено договір факторингу № 117/О, за яким право вимоги до відповідачів за невиконаними зобов'язаннями перейшло до позивача.

В порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 06.08.2014р. виникла заборгованість у розмірі 338215,77грн., яка складається із: заборгованість по кредиту (в т.ч. прострочена) - 266431,80грн.; заборгованість по відсотках - 71123,97грн.; заборгованість по комісії - 660грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 добровільно заборгованість по кредитному договору не погасив, а ОСОБА_2, як поручитель, несе відповідальність за невиконання позичальником своїх зобов'язань, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № А010001 від 22.02.2007р., яка станом на момент укладення договору факторингу № 117/О від 06.08.2014р. становить 338 215,77грн., в тому числі й шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлове нерухоме майно: магазин продуктових товарів, загальною площею 35,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Херсон, АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1 на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01.03.2007р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В., р/н 339, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах виконавчого провадження; стягнути солідарно з відповідачів на його користь судові витрати у розмірі 3382,16грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі; розгляд справи просив провести у його відсутність.

Представник відповідачів - адвокат Пойда І.Г. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову мотивуючи тим, що представником позивача не надано до суду доказів наявності у нього ліцензії на право здійснення факторингу. Також, в матеріалах справи не має додатку № 1 до договору факторингу від 29.11.2011р., а відтак не можливо встановити, які саме вимоги і по яких саме кредитних договорах АТ «Кредобанк» передало та відступило ТОВ «ФК «Приватні інвестиції». Враховуючи те, що умовами договору іпотеки від 01.03.2007р. передбачено, що відступлення прав за договором здійснюється за умови, якщо одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням, а в матеріалах справи відсутні належні докази відступлення прав вимоги по кредитному договору від 22.02.2007р. між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», а те, що ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» не повідомили протягом п'яти днів, з моменту укладення договору про відступлення права вимоги, відповідачів про відступлення прав за іпотечним договором, відтак позовні вимоги ТОВ «ФК «ОМЕГА» про погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки є безпідставними та задоволенню не підлягають. Не доведено розмір заборгованості. Окрім того, з урахуванням ст. 252, 559 ЦК України, вважав такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги до ОСОБА_2, як до поручителя, у зв'язку із припиненням договору поруки.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причина неявки суду не відома.

З пояснень представника відповідачів - ОСОБА_2 та наданих позивачем копій договорів вбачається, що 22.02.2007р. між ВАТ «Кредобанк» ( правонаступник ПАТ «Кредобанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № А010001, за яким відповідачу було надано кредит на придбання магазину продуктових товарів за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 35 800 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,50% річних ( з 02.06.2008р. за додатковим договором № 1 зі сплатою 13,5% річних).

В якості забезпечення належного виконання умов кредитного договору, 01.03.2007р. між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № А010001, за яким останній передав в іпотеку магазин продуктових товарів, загальною площею 35,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Херсон, АДРЕСА_1, який належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В. 01.03.2007р., за р/н 339.

Крім того, в якості забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, між ОСОБА_2 та банком було укладено договір поруки, за яким остання відповідає перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник.

29.11.2011р. між банком та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» було укладено договір факторингу, згідно якого банк передав на користь ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» повний обсяг грошової вимоги до відповідачів за кредитним договором та договором поруки.

16.12.2011р. між банком та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» було укладено договір про відступлення права за договором іпотеки, згідно якого банк відступив, а ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» набуло право вимоги до ОСОБА_1, належного банку за договором іпотеки.

Згідно довідки ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» від 04.11.2014р. заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № А010001 від 22.02.2007р. складає 338 215,77грн., при цьому розрахунки, на підставі яких було визначено та розраховано суму заборгованості суду не надані. При цьому, відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» документами, які встановлюють наявність або відсутність заборгованості, її розмір є документи первинної бухгалтерської документації.

06.08.2014р. між ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та ТОВ «ФК «Омега» було укладено договір факторингу № 117/О, за яким право вимоги до відповідачів за невиконаними зобов'язаннями перейшло до позивача.

При цьому суд звертає увагу на те, що жодну копію з досліджених договорів не завірено у передбачений законом спосіб, що викликає певні сумніви в допустимості цих договорів та документів, як доказів по справі.

Відповідно до не завіреної копії довідки, виданої Генеральним директором ТОВ « ФК «Приватні інвестиції» на адресу ТОВ «ФК «Омега» за № 1047 від 31.10.2014р. на виконання умов договору факторингу № 117/ О від 06.08.2014р., що укладений між ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та ТОВ « ФК « ОМЕГА» оплачено всю суму коштів, передбачену п. 2.1 зазначеного договору факторингу, що є підставою для клієнта відступлення факторові права своєї грошової вимоги до третьої особи, відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України. Однак належних доказів здійснення такої сплати, окрім копії вищевказаної довідки, суду не надано.

Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, як є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону маж право здійснювати факторингові операції.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» діяльність із наданням фінансових послуг підлягає ліцензуванню.

Відповідно до ст. 4 ЗУ « Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є одним із видів фінансових послуг.

Разом з тим, представником позивача не надано належних доказів наявності у ТОВ «ФК « ОМЕГА» ліцензії на право здійснення факторингових послуг.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом зобов'язання, пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позов до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

Однак, позивачем не надано даних, які б вказували на те, з якого часу відповідач ОСОБА_1 почав порушувати свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого у кредитора виникло право на звернення вимог до поручителя ОСОБА_2 про погашення заборгованості та почався перебіг строку на пред'явлення вимоги, що позбавляє суд можливості дослідити та вирішити питання, визначенні ч. 4 ст. 559 ЦК України на які посилається представник відповідачів.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 34 ЗУ «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що договір факторингу укладено між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» 29.11.2011р., а договір про відступлення прав за договором іпотеки 16.12.2011р, при цьому, відсутні докази того, що відповідачів повідомляли про укладання договору факторингу між кредитором ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та висували вимоги про погашення боргу.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню з вищевказаних підстав.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, ст. 9 ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності». ст. 4 ЗУ « Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ЗУ «Про іпотеку», ст. 559 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області, протягом десяти днів після проголошення, через Комсомольський районний суд м.Херсона.

Суддя: ___________________________ / Скорик С.А. /