Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2015 Справа №607/18442/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючої судді Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Паюка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Тернопільський міськрайонний суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 вересня 2013 року у м.Тернополі по вул.Руська-Острозького, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить позивачу на праві власності. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою суду від 08 жовтня 2013 ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність останнього забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «Страхова група «ТАС», куди позивачем було подано заяву про страхове відшкодування. У відповідності до висновку №1513/13 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля марки «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_2, проведеної експертом ОСОБА_3, вартість матеріального збитку становить 13176,98 грн., однак страхова компанія безпідставно виплатила лише 5665,28 грн. Окрім цього, неправомірними діями відповідачів позивачу було завдано моральної шкоди. Внаслідок ДТП він протягом тривалого часу не міг користуватися своїм автомобілем. Відмова відповідачів у відшкодуванні позивачу завданих збитків призвела до того, що останній вимушений був позичити гроші під відсотки на ремонт авто, внаслідок чого у нього були серйозно порушені стосунки у родині. Автомобіль для нього є єдиним джерелом заробітку, оскільки він здійснює перевезення пасажирів на таксі. Постійні суперечки з відповідачами призводять до стресів та нервових розладів. В позивача з'явилися депресивні настрої, утвердилася зневіра у життєвій і правовій справедливості. Паперова тяганина забирає багато часу і сил, внаслідок чого за останній час звичний життєвий ритм позивача, його працездатність, вимушено погіршилися. Завдану моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює у 2000 грн. За вказаних вище обставин, позивач просить суд стягнути: з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в його користь 6511,70 грн. вартості матеріального збитку, 570 грн. вартості проведеного дослідження; з ОСОБА_2 - 1000 грн. в якості відшкодування франшизи, та 2000 грн. грошового відшкодування завданої моральної шкоди.

За заявою представника позивача ухвалою суду від 05 березня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишено без розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просить суд справу слухати за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Позовні вимоги, заявлені до ОСОБА_2, підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності, проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. Із описової частини постанови вбачається, що громадянин ОСОБА_2 17 вересня 2013 року о 13 год. 15 хв. в м.Тернополі по вул.Руська - Острозького, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1, не був уважним, що призвело до порушення ПДР, а саме: не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Шерволе», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який рухався попереду в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно висновку №1513/13 експертного автотоварознавчого дослідження по заяві ОСОБА_1, складеного 07 листопада 2013 року суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою експертом-автотоварознавцем ОСОБА_3, вартість матеріального збитку станом на момент ДТП, з технічної точки зору, завданого власнику автомобіля CHEVROLET Aveo 1,5і (Т250) SE В4LМ554 SМТ реєстраційний номер НОМЕР_3, ідентифікаційний номер VIN-код: НОМЕР_4, становить 13176 грн. 98 коп.

Відповідно до п.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Відповідно до п.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно полісу №АЕ/1158921 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував відповідач ОСОБА_2 на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС». Розмір франшизи у вказаному полісі становить 950 грн.

Відповідно до п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином, з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 слід стягнути відшкодування заподіяного йому матеріального збитку, не покритого страховим відшкодуванням в розмірі 950 грн. (франшиза).

У відповідності до положень ст.ст.16, 23 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Як випливає з положення ст.ст.22, 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», страхова компанія не відшкодовує потерпілому моральну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, оскільки обов'язок відшкодування моральної шкоди покладається на страхову компанію виключно у випадку заподіяння шкоди здоров'ю потерпілого і лише в розмірі 5 % страхової виплати.

Таким чином, вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 заявлені до останнього правомірно.

У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв'язку з посяганням на її права та інтереси. На розмір відшкодування не впливає наявність чи обсяг майнової шкоди, яка завдана тими ж діями, що призвели й до виникнення моральної шкоди. Вимоги про відшкодування майнової шкоди та вимоги щодо відшкодування моральної шкоди розглядаються як самостійні.

Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача, було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, що стверджується вищезазначеними матеріалами справи. Неправомірні дії відповідача ОСОБА_2 привели до спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди, зміни його звичного ритму життя, оскільки він не міг використовувати пошкоджений транспортний засіб, що перебував на ремонті, у цілях своєї сім'ї та з метою отримання заробітку, так як він здійснює перевезення пасажирів на таксі.

Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн. підлягають до задоволення.

В силу ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 60, 88, 160, 212, 214, 215, 218, ЦПК України, ст.ст.16, 22, 23, 541, 1187, 1188 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 відшкодування заподіяних йому матеріальних збитків, не покритих страховим відшкодуванням (франшиза) в розмірі 950 (дев'ятсот п'ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн. грошового відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська