справа №619/4779/15-ц
провадження №2/619/2076/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Кононихіної Н.Ю.

при секретарі Мєщан І.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Слатинська селищна рада Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, як спільно придбане майно подружжя, про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом, про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом-

встановив

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Слатинська селищна рада Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, як спільно придбане майно подружжя, про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом, про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вонаперебувала в шлюбі, зареєстрованому Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області 26.08.1978 року з ОСОБА_4 ( свідоцтво про укладення шлюбу від 26.08.1972 року, актовий запис № 68)

Вона разом з чоловіком за адресою: провулок Матюшенко № 8а смт. Слатине Дергачівського району Харківської області у 1989 році закінчили будівництво житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 111,0 кв.м., житловою площею 70,3 кв.м. та виконали будівництво надвірних будівель: оглядової ями літ. «Е», вигрібної ями літ. «Ж», колонки літ. «N», огорожі N2.

Будівництво виконане до 5 серпня в 1992 році не є самочинним, згідно Наказу № 404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства.

Її чоловік ОСОБА_4 помер 22 травня 2011 року (свідоцтво про смерть серія 1-ВЛ № 306161, видане 25.05.2011 року, видане виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 53).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку літ. « А-1» з прибудовою літ. «а», ганком літ. «а1» житловою площею 70,3 кв.м., загальною площею 111,0 кв.м. з надвірними будівлями: оглядова яма літ. «Е», вигрібна яма літ. «Ж», колонка літ. №, огорожа №2, що розташовані по провулку Матюшенко № 8а смт. Слатине Дергачівського району Харківської області.

Земельна ділянки площею 0,0725 га належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ХР № 118284 від 10.10.2003 року, виданого на підставі рішення VIII сесії XXIV скликання Слатинської селищної ради від 26.09.2003 року. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 18.

Однак, даний державний акт містить неточність в місці розташування земельної ділянки: замість провулок Матюшенко № 8а вказано « вулиця Матюшенко № 8» смт.Слатине.

За життя чоловіка вони не оформляли свідоцтво про право власності на житловий будинок і неточність в заповненні вищевказаного державного акту виявилась лише після смерті чоловіка.

Згідно технічного паспорту, виданого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 08.10.2015 року проведено інвентаризацію домоволодіння, розташованого по провулку Матюшенко № 8А смт. Слатине Дергачівського району Харківської області ( інвентаризаційна справа № 2430).

Після смерті чоловіка, вона- позивач у справі, у встановлений законом 6-ти місячний строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_4, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( № витягу 27943339, від 31.08.2011 року, номер в спадковому реєстрі 51646871, номер у нотаріуса 438/2011). Відповідачі у справі- її діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали нотаріусу заяви про відмову від спадщини на її користь.

У звязку з тим, що житловий будинок по провулку Матюшенко № 8А смт.Слатине Дергачівського району Харківської області на даний час завершено будівництвом, однак правовий документ на нього належним чином не оформлено, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, державний акт, що виданий на імя її чоловіка не містить кадастрового номеру та в ньому невірно зазначено юридичну адресу , що також стало перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Враховуючи, що будівництво житлового будинку по провулку Матюшенко № 8А смт.Слатине Дергачівського району Харківської області загальною площею 111,0 кв.м., житловою площею 70,3 кв.м. виконане нею разом з чоловіком за власні кошти і з власних будівельних матеріалів, дане будівництво не порушує права та інтереси інших осіб, а також відповідає державним будівельним нормам, то суд, відповідно до ст. 376 ЦК України може визнати право власності на вищевказану будівлю житлового будинку літ. «А-1».

Згідно відповіді Слатинського Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвентаризатор» житловий будинок по провулку Матюшенко № 8А смт.Слатине Дергачівського району Харківської області побудований в 1989 році, однак право власності на нього в бюро не зареєстроване та правовстановлюючий документ на власника не оформлений.

Для оформлення спадщини після смерті чоловіка їй необхідно встановити факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0725 га, що розташована по провулку Матюшенко № 8а смт.Слатине Дергачівського району Харківської області.

Самостійно виправити даний казус не має можливості у звязку зі смертю її чоловіка, а тому не може одержати чи відновити документ, що посвідчує цей факт.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити, розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3В в судове засідання не зявилися, в поданих до суду заявах позовні вимоги визнали повністю, просили справу по суті проводити в їхню відсутність, без фіксації технічними засобами , що суд вважає за можливе.

Третя особа у справі представник Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не зявився, в наданій до суду заяві позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Розгляд справи по суті просив проводити в його, що суд вважає за можливе.

Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебувала в шлюбі, зареєстрованому Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області 26.08.1978 року з ОСОБА_4 ( свідоцтво про укладення шлюбу від 26.08.1972 року, актовий запис № 68)

Позивач разом з чоловіком за адресою: провулок Матюшенко № 8а смт. Слатине Дергачівського району Харківської області у 1989 році закінчили будівництво житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 111,0 кв.м., житловою площею 70,3 кв.м. та виконали будівництво надвірних будівель: оглядової ями літ. «Е», вигрібної ями літ. «Ж», колонки літ. «N», огорожі N2.

Будівництво виконане до 5 серпня в 1992 році не є самочинним, згідно Наказу № 404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства.

ОСОБА_4 ( чоловік позивача) помер 22 травня 2011 року (свідоцтво про смерть серія 1-ВЛ № 306161, видане 25.05.2011 року, видане виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 53).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку літ. « А-1» з прибудовою літ. «а», ганком літ. «а1» житловою площею 70,3 кв.м., загальною площею 111,0 кв.м. з надвірними будівлями: оглядова яма літ. «Е», вигрібна яма літ. «Ж», колонка літ. №, огорожа №2, що розташовані по провулку Матюшенко № 8а смт. Слатине Дергачівського району Харківської області.

Земельна ділянки площею 0,0725 га належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ХР № 118284 від 10.10.2003 року, виданого на підставі рішення VIII сесії XXIV скликання Слатинської селищної ради від 26.09.2003 року. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 18.

Даний державний акт містить неточність в місці розташування земельної ділянки: замість провулок Матюшенко № 8а вказано « вулиця Матюшенко № 8» смт. Слатине.

За життя ОСОБА_4 не оформляли свідоцтво про право власності на житловий будинок і неточність в заповненні вищевказаного державного акту виявилась лише після смерті чоловіка-спадкодавця у справі.

Згідно технічного паспорту, виданого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 08.10.2015 року проведено інвентаризацію домоволодіння, розташованого по провулку Матюшенко № 8А смт. Слатине Дергачівського району Харківської області ( інвентаризаційна справа № 2430).

Після смерті чоловіка, позивач у справі, у встановлений законом 6-ти місячний строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_4, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( № витягу 27943339, від 31.08.2011 року, номер в спадковому реєстрі 51646871, номер у нотаріуса 438/2011). Відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали нотаріусу заяви про відмову від спадщини на користь позивача.

У звязку з тим, що житловий будинок по провулку Матюшенко № 8А смт.Слатине Дергачівського району Харківської області на даний час завершено будівництвом, однак правовий документ на нього належним чином не оформлено, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, державний акт, що виданий на імя ОСОБА_4 не містить кадастрового номеру, що також стало перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Враховуючи, що будівництво житлового будинку по провулку Матюшенко № 8А смт. Слатине Дергачівського району Харківської області загальною площею 111,0 кв.м., житловою площею 70,3 кв.м. виконане позивачем разом з чоловіком спадкодавцем у справі , за власні кошти і з власних будівельних матеріалів, дане будівництво не порушує права та інтереси інших осіб, а також відповідає державним будівельним нормам, то суд, відповідно до ст. 376 ЦК України може визнати право власності на вищевказану будівлю житлового будинку літ. «А-1».

Згідно відповіді Слатинського Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвентаризатор» житловий будинок по провулку Матюшенко № 8А смт.Слатине Дергачівського району Харківської області побудований в 1989 році, однак право власності на нього в бюро не зареєстроване та правовстановлюючий документ на власника не оформлений.

Для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 позивачу необхідно встановити факт належності спадкодавцю державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0725 га, що розташована по провулку Матюшенко № 8а смт.Слатине Дергачівського району Харківської області.

Самостійно виправити даний казус позивач не має можливості у звязку зі смертю власника- спадкодавця у справі, а тому позивач не може одержати чи відновити документ, що посвідчує цей факт.

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду.

Якщо при розгляді справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право, підвідомчий суду, або суд сам дійде висновку, що у даній справі встановлення факту пов'язано з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах (ч. З ст. 255 ЦПК України).

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 « Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження

Тому відразу розглядається справа про встановлення факту та визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту повязане зі спором про право.

Відповідно до ст. 234 ЦПК суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст прав власності становлять три складові ( ст..317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю.

Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припинити існування майна.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Відповідно до ч.2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб належить їм на праві спільної власності ( спільне майно).

Згідно ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Загальні засади здійснення правомірного будівництва обєктів нерухомості визначені ст. 375 ЦК України. Згідно з положеннями якої власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ст.376 ЦК України жилий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст.60 Сімейного кодексу України, майно придбане подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав за поважних причин (ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно із вимогами ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із вимогами ч.1 ст.71 СК України, майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», п.22 ППВСУ « Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК ( 2947-14)та ст.372 ЦК(435-15).Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи».

Згідно п.24 ППВСУ « До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб».

При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. ст. 316,317,328,355, 356, 376, 1216-1218, 1220-1223,1261,1268, 1270 ЦК України,Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ППВСУ від N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» ППВСУ від N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,ст. 60,69,70,71 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10,11,57-60, 209,212,214,215,218 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. « А-1» з прибудовою літ. «а», ганком літ. «а1» житловою площею 70,3 кв.м., загальною площею 111,0 кв.м. з надвірними будівлями: оглядова яма літ. «Е», вигрібна яма літ. «Ж», колонка літ. №, огорожа № 2, що розташовані земельній ділянці площею 0,0725 га по провулку Матюшенко № 8а смт. Слатине Дергачівського району Харківської області, як спільно придбане майно подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. « А-1» з прибудовою літ. «а», ганком літ. «а1» житловою площею 70,3 кв.м., загальною площею 111,0 кв.м. з надвірними будівлями: оглядова яма літ. «Е», вигрібна яма літ. «Ж», колонка літ. №, огорожа № 2, що розташовані земельній ділянці площею 0,0725 га по провулку Матюшенко № 8а смт. Слатине Дергачівського району Харківської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого 22 травня 2011 року (свідоцтво про смерть серія 1-ВЛ № 306161, видане 25.05.2011 року, видане виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 53)

Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на житловий будинок літ. « А-1» з прибудовою літ. «а», ганком літ. «а1» житловою площею 70,3 кв.м., загальною площею 111,0 кв.м. з надвірними будівлями: оглядова яма літ. «Е», вигрібна яма літ. «Ж», колонка літ. №, огорожа № 2, що розташовані земельній ділянці площею 0,0725 га по провулку Матюшенко № 8а смт. Слатине Дергачівського району Харківської області.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що земельна ділянка площею 0,0725 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд, яка належить ОСОБА_4, згідно державного акту серія ХР № 118284 від 10.10.2003 року розташована за адресою: смт.Слатине, провулок Матюшенко № 8а, а не по вулиці Матюшенко № 8 смт.Слатине.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0725 га, що розташована по провулку Матюшенко № 8а смт.Слатине Дергачівського району Харківської області, згідно державного акту про право власності на земельну ділянкусерія ХР № 118284 від 10.10.2003 року, виданого на підставі рішення VIII сесії XXIV скликання Слатинської селищної ради від 26.09.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 18, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. Ю. Кононихіна