Справа № 755/7928/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"18" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

з участю секретаря Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Квартира придбавалася на її особисті кошти, від продажу іншої її квартири. В грудні 2000 року вона надала згоду на реєстрацію відповідача, з яким вона перебувала в шлюбі, у спірній квартирі. Оскільки сімейні відносини між ними не склалися, 13.09.2011 року вони шлюб розірвали. Відповідач забрав свої речі та залишив квартиру, не повідомивши про своє місце проживання. Комунальні послуги нараховуються по кількості зареєстрованих, їй доводиться їх сплачувати. Відповідач покинув квартиру добровільно, але з реєстрації він не знявся, повідомивши, що йому немає коли цим займатися. Самостійно зняти відповідача з реєстрації вона не може, у звязку з чим звернулася до суду.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримала обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просили їх задовольнити, не заперечували щодо прийняття заочного рішення у звязку з неявками відповідача в судові засідання. Додатково пояснили, що в квартирі речей відповідача немає. За житло він не сплачує, і коштів не надає на його оплату. Перешкод в проживанні відповідачу не чинили. Де він знаходиться невідомо.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки форми 3, виданої ЖРЕО № 401 від 10.06.2015 року, в спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 позивач, ОСОБА_2 відповідач, ОСОБА_3 - син сторін.

Згідно актів від 10.07.2014 року, 06.09.2014 року, 03.11.2014 року та 04.04.2015 року, слідує, що відповідач за спірною адресою більше шести років не проживає.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

По даній справі встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше шести років. Відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідач до суду не надав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.

Суддя: