Справа № 308/6420/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Домніцького В.В.,

при секретарі судового засідання - Єфремової М.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В :

21.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя. Крім того, просив стягнути з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 400,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

У ході судового розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, зазначивши, що просить суд розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити малолітніх дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на проживанні з батьком.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, у своїх поясненнях підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, просили суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18 серпня 2001 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 11.

З матеріалів справи вбачається, що почуття любові та поваги у них втрачені, вони не підтримують шлюбних стосунків, спору з приводу спільного майна та аліментів не мають.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як встановлено у ході розгляду справи, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам та може негативно відображатися на їх здоров'ї, на підставі чого суд прийшов до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати.

Щодо вимоги позивача про визначення місця проживання малолітніх дітей суд прийшов до наступного висновку.

У ході розгляду справи встановлено, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з чим, виходячи із вимог ст. 160 СК України та ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що вимога позивача про залишення малолітніх дітей на проживанні з батьком є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 212-215, 294 ЦПК України та ст.ст. 105, 110-113, 160 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 18 серпня 2001 року та зареєстрований виконкомом Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 11 - розірвати.

3. Малолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити на проживанні з батьком - ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий В.В. Домніцький