Справа № 405/2905/15-ц
Провадження №2-н/405/139/15
У Х В А Л А

27 квітня 2015 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про прийняття заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з комунального підприємства «Оберіг» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник ОСОБА_1, в порядку наказного провадження, звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з комунального підприємства «Оберіг» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку в загальному розмірі 115 750 грн. 89 коп.

По суті наказне провадження є особливим спрощеним видом цивільного процесу, спрямованим на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб, а видача судового наказу може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п.12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23 грудня 2011 р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР «Про оплату праці», Закон України від 19 жовтня 2000 року N 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу встановлено, що заявником в заяві про видачу судового наказу заявлені вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за час його (ОСОБА_1О.) роботи в КП «Оберіг», яка, в порядку п. 1 ч.1 ст. 96 ЦПК України розглядається в наказному провадженні, та вимога про стягнення з КП «Оберіг» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка з посиланням на ст.ст. 116, 117 КЗпП України може розглядатися лише в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Проте, наявність вини власника або уповноваженого ним органу у затримці розрахунку при звільненні, що є підставою, визначеною ст. 117 КЗпП України, для виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, підлягає доведенню в судовому засіданні за участю сторін, із поданням відповідних доказів на підтвердження або спростування позовних вимог.

В силу ч.5 ст. 100 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, то суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи зазначені вище обставини, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з комунального підприємства «Оберіг» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки заявлені останнім в заяві про видачу судового наказу вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, за якими відповідно до п.1 ч.1 ст. 96 ЦПК України, може бути видано судовий наказ, та вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, за якими не може бути видано судовий наказ, оскільки такі підлягають розгляду в порядку позовного провадження, при цьому заявлені заявником вимоги, які виникли з трудових правовідносин між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий.

Відповідно до ч.2 ст.101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 100, 101 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити заявнику ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з комунального підприємства «Оберіг» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Розяснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою до суду. Заявник має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова