АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-1461/09р. Головуючий 1-ї інстанції - Поліщук Т.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Даниленка В.М., Малінської С.М.

при секретарі - Подпрядової В.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ПАТ КБ «ПриватБанк» про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, а також стягнути на її користь вартість в грошовому еквіваленті 1/2 частини автомобіля «Мерседес-Бенц».

В обґрунтування свої позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з квітня 2001 року по вересень 2008 року, від якого сторони мають спільну неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , 2005 року народження.

За час спільного проживання сторонами по справі за кредитні кошти, отримані відповідно до умов кредитного договору № НАШОГО 1270152 від 30.06.2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», була придбана кватира АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки на підставі договору від 30.06.2005 року. Кредитні кошти частково погашені на суму, що складає 115548 гривень 64 копійки.

Також подружжям у жовтні 2007 року було придбано мікроавтобус «Мерседес- Бенц» 108 Д, 1997 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартість якого, у відповідності до висновку ХТБ, складає 75770 гривень.

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернулася з уточненою позовною заявою, в якій з посиланням на той факт, що відповідачем після розірвання шлюбу, без іі згоди, вказаний автомобіль було продано, а тих матеріальних благ, що він періодично надає на утримання доньки не достатньо, просила здійснити поділ спільного майна з відступом від принципу рівності частин, визнати за нею право власності на 2/3 частини вказаної квартири та стягнути на її користь з відповідача у грошовому еквіваленті 2/3 частини автомобіля «Мерседес-Бенц» 108 Д, 1997 року випуску , державний номер НОМЕР_1 - 50510 гривень.

Представник відповідача по справі, ОСОБА_4 заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_2 та звернулася до суду з письмовими запереченнями.

В обгрунтування свої доводів посилалась на те, що дійсно, 30.06.2005 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір на купівлю спірної квартири, в сумі 10000 доларів США, з яких 5000 доларів СІНА ОСОБА_1 було сплачено особисто, як перший внесок.

З часу укладення кредитного договору та до розірвання шлюбу сторонами по справі було погашені кредитні кошти в сумі 5070 доларів США, проте, після розірвання шлюбу відповідач продовжував одноособово сплачувати кредитні кошти на загальну суму 233 доларів США. У зв'язку з наведеним представник відповідача вважав за необхідне сплатити позивачеві грошові кошти співмірні 1/2 частині від суми, сплаченої за договором сумісно подружжям в розмірі 12680 гривень.

Також, представник відповідача у своїх письмових запереченнях зазначала про те, що спірний автомобіль було придбано ОСОБА_1 09 жовтня 2007 року на товарній біржі за 100 гривень, а згодом продано за таку ж саме суму, тому вважає за можливе сплатити позивачеві суму 50 гривень, відповідну її частині у спільному сумісному майні подружжя.

Виходячи з викладеного, представник відповідача просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 частково, стягнувши на її користь грошові кошти у відповідності до наведених нею розрахунків.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суму в розмірі 57774 ( п'ятдесят сім тисяч сімсот сімдесят чотири) гривні 32 копійки, яка складає 1/2 частку сплаченої подружжям в рахунок договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суму в розмірі 37885 (тридцять сім тисяч вісімсот вісімдесят п'ять) гривень, яка складає 1/2 частку вартості придбаного подружжям автомобіля Мерседес-Бенц 108 Д, 1997 року випуску.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення Московського районного суду м. Харкова від 20.12.2010 року, посилаючись на те, що воно є незаконним та не обґрунтованим, ухвалити рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості її 1/2 частки у спільній сумісній власності подружжя, а саме фактично сплаченої за час шлюбу суми кредиту по кредитному договору № НАН2ОР01270152 від 30.06.2005 року з АКБ «ПриватБанк» у розмірі - 12670,00 грн., так як виділ в натурі її частки є неможливим; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості її частки у спільній сумісній власності подружжя - 50,00 грн., так як виділ в натурі її частки є неможливим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази у їх сукупності, встановив фактичні обставини по справі, правильно визнав юридичну природу спірних правовідносин, що виникли між сторонами і закон, що їх регулює.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що придбане під час шлюбу майно : квартира та автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя й кожному належить по 1/2 частині майна та задовольняючи позовні вимоги щодо виплати позивачу частини грошових

коштів, а саме вартості 1/2 частини автомобілю та 1/2 частини виплаченого кредиту, районний суд виходив з того, що вказане майно є неподільним.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували з 21 квітня 2001 року у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2008 року було розірвано.

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ЗО червня 2006 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю., ОСОБА_1 набув права власності на АДРЕСА_1.

Кошти на придбання вказаного будинку були отримані за кредитним договором укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» 30 червня 2005 року, за яким поручителем виступив ОСОБА_6

Крім того вказана квартира є предметом договору іпотеки від 30.06.2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», як забезпечення виконання основного зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи та довідки Харківського ГРУ «ПриватБанку», що станом на 25 червня 2008 року за кредитом ОСОБА_1 ЗА № НАШОГО 1270152 було сплачено 14626, 41 доларів США, що еквівалентно 115548 гривень 64 копійки.

Відповідно до ч. З ст. 61 СК України, якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім'Т, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Отже за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини. Також ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Стаття 65 СК передбачає, що договір, укладений одним з подружжя в інтересах в інтересах сім"ї, створює обов"язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім"ї.

Як роз"яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 23,24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати осяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з"ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов"язаннями, що виникли в інтересах сім"ї.

Згідно наданого до суду апеляційної інстанції висновку ТОВ „Аргумент- Експерт", вартість спірної квартири на час розгляду справи складає 206440 грн.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на той факт, що кошти у сумі 5000 доларів США, які були сплачені відповідачем продавцю квартири під час укладення договору купівлі-продажу є власністю його батька ОСОБА_6 безпідставні оскільки відповідачем у передбаченому порядку не було надано належних та допустимих доказів в обґрунтування вказаного факту.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що районний суд прийшов до правильного висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача компенсації у сумі 57774, 32 коп.

Також судова колегія вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто на користь позивача суму 37885 грн., що складає 1/2 частину автомобілю.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить автомобіль «Мерседес-Бенц» 108 Д, 1997 року випуску, державний номер

АХ 2058 ВС, який придбано на аукціоні, товарній біржі 09 жовтня 2007 року, середньоринкова вартість якого, у відповідності до інформаційної довідки № 345 від ЗО вересня 2008 року Харківської товарної біржі, складає 75770 гривень.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на той факт, що виплаті підлягає сума 50 грн, оскільки автомобіль був проданий за 100 грн., є безпідставним, згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими в ст. 69-72 СК та ст.. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України передбачається, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у справі, виникає спір.

Оскільки відповідачем не надано доказів, які спростовували данні, вказані в довідці Харківської товарної біржі, судова колегія погоджується з висновком суду, щодо стягнення компенсації у зв"язку з неможливістю поділу неподільного майна.

Доводи, що викладено в апеляційній скарзі ОСОБА_1 висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення але протягом 20 днів можу бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді