Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 25 червня 2015 року,

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач ОСОБА_5 є батьками малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться життям сина, не відвідує його, не надає жодної допомоги на утримання дитини. Оскільки вона повністю забезпечує дитині гідні умови проживання, просила позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від

2 грудня 2014 року позов задоволено.

Позбавлено ОСОБА_5 батьківських прав відносно дитини

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 25 червня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд прийшов до правильного правового висновку про відсутність безперечних доказів ухилення батька дитини від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, які є підставою для позбавлення батьківських прав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач не довела винних, умисних дій відповідача щодо невиконання батьківських обов'язків .

Факт засудження відповідача за вироком суду не є підставою для позбавлення батьківських прав відповідно до ч.1 ст. 164 СК України.

Апеляційний суд вірно не погодився з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Львівської області від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук