ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4995/15-ц
провадження № 2/753/3491/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

та усунення недоліків

"13" березня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва ЛЕОНТЮК Л. К., розглянувши в місті Києві матеріали цивільної справи та перевіривши дотримання вимог ст.ст.118-121 ЦПК України у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа "Філія "135 ДБК" ДП МОУ про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 третя особа "Філія " 135 ДБК " ДП МОУ про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Матеріали цивільної справи надійшли до загальної канцелярії Дарницького районного суду м.Києва (м.Київ,вул.О.Кошиця,5-а) за вх.№12281 від 12.03.2015р. і передані судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі у приміщенні суду (по вул.Севастопольській,14)що підтверджується даними контрольного журналу №265 від 13.03.2015 року.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119, 120 ЦПК України, а саме :

Згідно ст. 18 ЖК управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

Згідно з Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року N 1545-XII "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" на території України застосовуються акти законодавства Союзу РСР і УРСР з питань, які не врегульовані законодавством України (до прийняття відповідних актів останнього), за умови, що вони не суперечать Конституції України і законам України.

Отже, оскільки спеціальний акт з питань користування гуртожитками Кабінетом Міністрів України не приймався, то продовжує діяти Примірне положення про гуртожитки. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" N 2, 12.04.1985 судовому розгляду відповідно до ст.24 ЦПК підлягають спори, пов'язані з договором найму жилого приміщення, і, зокрема: про надання наймачеві звільненого жилого приміщення в квартирі, в якій він проживає, якщо йому відмовлено в наданні цього приміщення, або на нього видано ордер іншій особі чи воно передано іншому наймачеві, який проживає в цій же квартирі; про відмову у видачі охоронного свідоцтва; про примусовий обмін займаного жилого приміщення; відмову підприємства, установи і організації (крім колгоспів) у згоді на обмін або виконкому - у видачі обмінного ордера; про переселення на час капітального ремонту жилого будинку; про відмову в наданні жилого приміщення, що збереглося після капітального ремонту; про визнання і втрату права на жиле приміщення; про видачу ордера на жиле приміщення, що надається згідно зі статтями 52, 53 ЖК України у будинку відомчого житлового фонду за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету або в будинку громадського житлового фонду за спільним рішенням органу громадської організації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконкому місцевої Ради про надання жилого приміщення для заселення у випадку відмови виконкому у видачі ордера; про надання жилого приміщення за вимогами громадян, які мають право на позачергове надання жилих приміщень, у тому числі у випадках порушення встановленого законодавством строку надання житла, та ін.

В той же час судам не підвідомчі спори: з вимоги наймача до наймача жилого приміщення в тій же квартирі про визнання його таким, що втратив право користування приміщенням на підставі статей 71 і 107 ЖК; для вирішення яких встановлений несудовий порядок.

Крім цього згідно листа Вищого спеціалізованого суду України від 01.08.2013 року аналіз судової практики застосування Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" справи за позовами про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку; про розірвання договору найму і стягнення заборгованості по квартплаті; про визнання договору найму недійсним розглядаються у порядку цивільного судочинства і позивачами у цій категорії справ є власники гуртожитків та органи місцевого самоврядування. Відповідачами виступають мешканці гуртожитків.

Таким чином в позовній заяві не зазначено докази, щодо повноважень позивача звертатися до суду з зазначеним позовом.

Крім цього при вирішенні питання про визнання особи втративши право користування жилим приміщенням суди зясовують наступне:

чи є гуртожитком приміщення, яке займає відповідач;

чи перебуває будинок, в якому розміщено таке приміщення, у віданні позивача;

чи зареєстрований він як гуртожиток у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті ради народних депутатів;

який правовий режим гуртожитку, та інше.

В позовній заяві позивачем не зазначено жодних відомостей і не зазначено жодного доказу на зясування вказаних обставин та обставин які зазначені позивачем в позовній заяві, а тому даний позов слід залишити без руху та надати позивачеві час для усунення вказаних недоліків.

Згідно ст.121 ЦПК України суддя встановивши, що заява подана без дотримання вимог ст.119-120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає позивачу термін для усунення недоліків.

Згідно вимог ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1)найменування суду, до якого подається заява;

2)ім'я ( найменування ) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання ( перебування ) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3)зміст позовних вимог;

4)ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5)виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6)зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.;

7)перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Позовна заява руху не підлягає, так як не відповідає вимогам статті 119 ЦПК України, а саме, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 119, 120, 121, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа "Філія " 135 ДБК " ДП МОУ про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - залишити без руху.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати п'яти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз'яснити заявнику, що у випадку не виконання вимог даної ухвали в строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК