_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9572/15-ц
Провадження № 2/520/4253/15
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

18 серпня 2015 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Бондаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення коштів за договором та стягення моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів за укладеним договором про надання послуги та моральної шкоди, у загальному розмірі 65017,38 грн.

17.07.2015 року було відкрито провадження у справі.

В подальшому представник позивача звернувся до суду з заявою про застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу на праві власності.

Така заява була передана на розгляд судді Прохорову П.А. 18.08.2015 року.

В обґрунтування заявлених вимог про забезпечення позову представник позивача наголошував на тому, що сума заборгованості відповідача є значною, та, у подальшому, існує вірогідність звернення виконання рішення суду та стягнення відповідної заборгованості - на майно відповідача, а відповідач, дізнавшись про судове провадження може вжити умисних заходів щодо погіршення свого майнового стану шляхом відчуження приналежного йому майна, у звязку з чим представник позивача вбачав пропоновані ним заходи забезпечення позову обґрунтованими та спів розмірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим з наданих до суду відомостей цивільної справи №520/95728/15-ц жодних відомостей про обсяг приналежного майна, та зокрема про приналежність квартири АДРЕСА_1, відповідачу, суду не надано, не надано також і будь-яких доказів на підтвердження наміру відповідача на штучне погіршення його майнового стану, а тому вимоги представника позивача про застосування заходів забезпечення позову у вказаній справі вбачаються такими, що обґрунтовані припущеннями.

Відповідно до положень ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином суд доходить висновку про те, що з наданих представником позивача суду відомостей та доказів встановити обставини, встановлення яких є обовязковим, згідно зазначених розяснень Верховного Суду України, можливим не вбачається, а тому заява представника позивача про застосування заходів забезпечення позову вбачається передчасною та не обґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 151 153, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

18.08.2015

Суддя Прохоров П. А.