Справа№592/275/15-ц
Провадження №2-о/592/29/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м.Суми

Ковпаковський райсуд м. Суми в складі головуючого судді Алфьорова А.М., при секретарі Літовченко С.М., розглянувши цивільну справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Виконавчий комітет Сумської міської ради про встановлення факту постійного сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою, вимоги якої обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько, ОСОБА_2, який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1.

Після його смерті за вказаною адресою відкрилася спадщина на 54/100 частину житлового будинку.

Починаючи з народження та до 01.09.1992 р., а отже на час відкриття спадщини, заявник постійно проживав зі спадкодавцем за місцем реєстрації батька.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР заявник має право на спадкування за законом в пергу чергу, але у визначений законом строк не звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Заповіт спадкодавцем складено не було.

Нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що не було надано правовстановлюючих документів та не був зареєстрований (не прописаний) за місцем простійного проживання спадкодавця.

Враховуючи викладене, заявник просить суд встановити факт його простійного проживання зі спадкодавцем, ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засідання, представник заявника вимоги заяви підтримав.

Представник Виконавчого комітету Сумської міської ради надав суду відзив на заяву, згідно якої у вирішення даного питання покладаються на розсуд суду, просять не допустити порушення Конституційних прав заінтересованої особи та розглянути справу без їх участі за наявними в справі матеріалами.

Допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтвердили постійне проживання заявника з померлим батьком, ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1 на момент відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1

Суд вислухавши представника заявника, дослідивши надані докази та вивчивши матеріали справи, вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.05.1969 р., ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 /а.с.10/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 18.01.2012 р. /а.с.5/.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38642411 від 16.10.2014 р., Третьою Сумською державною нотаріальною конторою відносно ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 56656817 /а.с.6/.

Листом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області від 27.10.2014 р. № 1607/02-14, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину /а.с.12/. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

При цьому, слід враховувати, що норми п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Системний аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

За правилами ст.ст.548,549 ЦК УРСР в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п.1 ч.1 та ч.2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, за ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Доказом цього може бути наявність у спадкоємця ощадної книжки на ім'я померлого, іменних цінних паперів, квитанцій про оплату комунальних та інших послуг, обов'язкового страхування майна та інших документів, виданих на ім'я померлого, на майно, користування, управління і розпорядження яким можливе тільки після оформлення прав на нього.

За правилами ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Частиною 1 ст.58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Підтвердженням того, що спадкоємець проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відмітка про реєстрацію його місця проживання із спадкодавцем. Згідно із пунктом 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Матеріали цивільної справи містять акт Громадського квартального комітету Ковпаківського району м. Суми № 60, згідно якого мешканці буд. АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 підтверджують факт проживання заявника з померлим батьком ОСОБА_2

Також факт проживання заявника зі спадкодавцем підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. АДРЕСА_1 /а.с.13-15/.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.258 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Таким чином, в ході судового розгляду, судом встановлені фактичні обставини даної справи та досліджені належні письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що наявні законні підстави для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, разом із спадкодавцем ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Керуючись ст.10,15,60,79,88,155,208,209,212,215,256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживав разом з спадкодавцем ОСОБА_2, в будинку АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський райсуд м. Суми.

СУДДЯ: /підпис/ А.М. АЛФЬОРОВ

З оригіналом згідно.

Суддя: А.М. Алфьоров