Справа № 2/489/1402/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Спінчевської Н.А.,
при секретарі - Ковальовій С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору міни дійсним,
В березні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору міни дійсним.
Позивачі вказують на те, що 17 березня 1999 року між ними та ОСОБА_3 укладено договір міни, за яким вони придбали квартиру АДРЕСА_1. Укладений договір був зареєстрований ТБ «Українська біржа нерухомості» та в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації.
При укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов, але нотаріально посвідчений договір не був.
Посилаючись на викладене, позивачі просили про визнання договору міни вказаної квартири дійсним.
В судове засідання сторони не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялася судом належним чином.
Від позивачів до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримали, просили позов задовольнити, погодилися на заочний розгляд справи.
Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.
17 березня 1999 року укладений письмовий договір міни нерухомого майна, зареєстрований ТБ «Українська біржа нерухомості» за № 837/2, за яким ОСОБА_1, ОСОБА_2 обміняли квартиру АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_3, яка належала ОСОБА_3. Сторони повністю виконали всі суттєві умови договору, за яким ОСОБА_3 передав квартиру АДРЕСА_1 у власність позивачів, а останні прийняли нерухоме майно, та, в свою чергу, передали у власність відповідача квартиру АДРЕСА_4.
Як слідує з паспортів позивачів, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 29 квітня 1999 року.
Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 2 квітня 2015 року, відомості щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_5 відсутні.
У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачів про визнання спірного договору дійсним є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору міни дійсним задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Спінчевська