РІШЕННЯ

Іменем України

7 жовтня 2015 року с.м.т. Шевченкове Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря Катренко Ю.С.,

позивач:представники за довіреністю ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідач: представник за довіреністю ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.м.т. Шевченкове Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах недієздатного ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-КМК», треті особи: орган опіки та піклування Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_6 про повернення земельної ділянки, за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-КМК» до ОСОБА_4, діючого в інтересах недієздатного ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та піклування Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_6 про визнання договору оренди землі недійсним ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4, діючи в інтересах недієздатного ОСОБА_5, звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-КМК» про повернення земельної ділянки.

Як підставу позову представник позивача зазначив, що відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії ХАР-08 № 001989 ОСОБА_5 встановлена ІІ група інвалідності з 01.11.2009 року безстроково внаслідок психічного розладу. Піклувальником встановлено його матір, ОСОБА_6, яку через її похилий вік 03.03.2015 року замінено на ОСОБА_4.

Також зазначив, що ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка площею 7,8379 га, розташована на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області. 01.08.2012 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Восток-КМК» укладено договір оренди землі, підписаний колишнім піклувальником ОСОБА_6. Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Шевченківському районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.11.2012 року.

Посилаючись на порушення вимог ч. 1 ст. 224 ЦК України, ст. 71 ЦК України щодо відсутності дозволу органу опіки та піклування на вчинення правочину, керуючись ст. 203, ч.ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України представник позивача просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та зобов'язати ТОВ «Восток-КМК» повернути піклувальнику ОСОБА_5 ОСОБА_4 земельну ділянку площею 7,8379 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, подавши зустрічний позов про визнання договору оренди землі дійсним, зазначивши наступне.

01.08.2012 року між ТОВ «Восток-КМК» та ОСОБА_5 укладено договір оренди землі, який 09.11.2012 року зареєстровано у відділі Держкомзему у Шевченківському районі Харківської області.

Договір підписано піклувальником ОСОБА_6 та протягом трьох років виконується сторонами належним чином. З жодних питань щодо неналежного виконання умов договору піклувальник не звертався. З березня 2015 року новим піклувальником є ОСОБА_4, який оспорює даний правочин та вважає його нікчемним.

Представник відповідача зазначив, що при укладенні договору оренди земельної ділянки право власника не порушувалось, оскільки відсутність дозволу органу опіки та піклування не є підставою для визнання правочину недійсним, так як прямо не передбачена законом. Укладений договір оренди виконується належним чином, в тому числі за період його дії орендарем було виплачено орендну плату в сумі 18 551,50 гривень, в тому числі: в 2012 році - 6400,70 грн.; в 2013 році - 6251,80 грн.; в 2014 році - 5899,00 грн.. Таким чином, в результаті належного виконання договору оренди землі від 01.08.2012 року ОСОБА_5, над яким встановлено піклування, отримав грошові кошти у вигляді орендної плати в сумі 18551,50 грн., жодної шкоди йому чи його майну укладенням та виконанням договору оренди землі завдано не було. Навпаки, вказаний правочин повністю відповідає інтересам орендодавця, який набув матеріальної вигоди, а також за період виконання договору відбулося підтримання його земельної ділянки в належному стані, її оброблення, внесення добрив, тобто збереження майна. Договір оренди землі від 01.08.2015 року відповідає типовому договору оренди землі, містить всі істотні умови, передбачені чинним законодавством, та щодо яких було досягнуто згоди в момент укладання, з 01.08.2012 року виконується сторонами належним чином, є чинним та дійсним. За вказаним договором як орендодавець так і орендар мають взаємні права та обов'язки, які ними виконувалися на протязі всього часу дії договору, жодних оскаржень чи заперечень щодо виконання правочину з моменту укладення договору не надходили, до суду орендодавець та його піклувальник щодо оспорювання правочину не зверталися. Отримання ж орендної плати за договором оренди землі від 01.08.2012 року свідчить про досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору, його визнання та виконання, настання юридичних наслідків для обох сторін за договором. Отже, з огляду на викладене, вважає, що договір оренди землі від 01.08.2012 року повністю відповідає інтересам ОСОБА_5, вчинений на його користь, тому є всі підстави для визнання такого правочину дійсним. Позивачу у задоволенні позову просить відмовити.

Треті особи - представник Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області та ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів, проти задоволення первісного позову не заперечували. Заперечували проти задоволення зустрічного позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії ХАР-08 № 001989 ОСОБА_5 встановлена ІІ група інвалідності з 01.11.2009 року безстроково. Піклувальником встановлено його матір - ОСОБА_6 (а.с. 9, 10).

Рішенням суду від 11.04.2007 року ОСОБА_5 визнано недієздатним /а.с. 82/.

03.03.2015 року рішенням № 1 опікунської ради Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області піклувальником над ОСОБА_5 призначено ОСОБА_4 (а.с. 11).

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка площею 7,8379 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області /а.с. 14).

01.08.2012 року між ОСОБА_5 та товариством з обмеженою відповідальністю «Восток-КМК» укладено договір оренди, який зареєстрований 09.11.2012 року за № 02099 (а.с. 15, 16, 47, 48). Договір, а також акт прийому-передачі земельної ділянки від 09.11.2012 року, акт визначення меж земельної ділянки в натурі від 09.11.2012 року, схеми розташування земельної ділянки та кадастровий план (а.с. 49-52) підписано піклувальником, що підтвердили представники сторін в судовому засіданні. Отримання позивачем орендної плати за договором свідчить про його згоду з умовами договору та його дійсністю.

За повідомленням виконкому Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області ОСОБА_6 з 01.01.2012 року по 01.08.2012 року з питань отримання дозволу органу опіки та піклування сільської ради на укладення договору оренди земельної ділянки, не зверталася (а.с. 17).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 69 ЦК України піклувальник дає згоду на вчинення підопічним правочинів відповідно до статей 32 та 37 цього Кодексу. Піклувальник зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЦК України опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування: відмовитися від майнових прав підопічного; видавати письмові зобов'язання від імені підопічного; укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; укладати договори щодо іншого цінного майна. Піклувальник має право дати згоду на вчинення правочинів, передбачених частиною першою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Згідно ст. 215 ЦК України недодержання у момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України, є підставою для визнання його недійсності. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасникам правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за ціною, які існують на момент відшкодування (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу) є нікчемним (ч. 1 ст. 224 ЦК України).

Натомість, за змістом ч. 2 ст. 224, 226 ЦК України на вимогу заінтересованої особи земельний правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування, може бути визнаний судом дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідає інтересам фізичної особи, над якою встановлено опіку або піклування.

Судом встановлено, що протягом дії оренди спірної земельної ділянки сторонами договору жодного разу не порушувались умови договору, в тому числі, щодо виплати орендної плати, що підтверджується відповідними видатковими касовими ордерами та відомостями про виплату орендної плати. Орендна плата своєчасно та в повному обсязі сплачувалась як в грошовій так і в натуральній формі згідно умовам договору, що підтвердили представники сторін в судовому засіданні. Окрім того представник позивача зазначила, що отримана орендна плата використовувалась в інтересах недієздатного ОСОБА_5, що сприяло покращенню його життя та матеріального стану.

Суд не приймає до уваги посилання позивача щодо направлення на адресу ТОВ «КМК-Восток» претензії про повернення земельної ділянки, оскільки ніяких доказів на підтвердження не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту такої реєстрації.

За змістом ч. 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

З огляду на викладене, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, яка викладена в Ухвалі від 21 вересня 2011 року, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для повернення земельної ділянки піклувальнику ОСОБА_5 - ОСОБА_4.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, давши їм належну правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню, проте наявні підстави для задоволення зустрічного позову.

. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 69, 71, 203, 215, 216, 224, 226, 321, 638, 651, 653 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13, 15, 31, 32 Закону України «Про оренду землі» ,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_4 в інтересах недієздатного ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-КМК», треті особи: орган опіки та піклування Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_6 про повернення земельної ділянки - відмовити.

Зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-КМК» до ОСОБА_4, діючого в інтересах недієздатного ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та піклування Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_6 про визнання договору оренди землі недійсним - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-КМК» судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Копію рішення направити третім особам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя

Н.І.Островська