АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Кирилюк Г.М., Музичко С.Г.

при секретарі - Кутц А.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Демченко Н.М.

представника відповідача Макаренкової Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного управління матеріально-технічного забезпечення Національної академії наук України, третя особа: Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом про визнання його права на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності у розмірі 100 % середньої заробітної плати за листками непрацездатності серії АГИ № 635044 та серії АГИ № 675816. Просив суд визнати неправомірними дії ДУМТЗ НАН України щодо визначення йому ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі 60 % середньої заробітної плати (доходу) як застрахованій особі, яка має страховий стаж до п'яти років, скасувати наказ ДУМТЗ НАН України № 24 від 27.03.2014, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по тимчасовій непрацездатності у розмірі 100 % середньої заробітної плати за листами непрацездатності серії АП № 635044 з 03.03.2014 - 07.03.2014., № 675816 з 17.03.2014 - 03.04.2014, № 675816 з 22.03.2014 - 03.04.2014.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Справа № 759/15502/14
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5396/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Журибеда О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті позовних вимог. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що при розгляді справи суд не врахував, що позивачем у 2011 році було втрачено трудову книжку, а тому при прийнятті на роботу до ДУ МТЗ НАН України ним на підтвердження трудового стажу було надано довідки, на підставі яких відповідач і повинен був враховувати вказаний стаж.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при нарахуванні позивачу допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі 60 % середньої заробітної плати (доходу) посадові особи Державного управління матеріально-технічного забезпечення Національної академії наук України виходили з обсягу тих документів, які надав позивач при прийнятті його на роботу.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу начальника Державного управління матеріально-технічного забезпечення НАН України № 30-К 09.07.2012 ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду начальника відділу маркетингу ДУМТЗ НАН України (т.1, а. с. 11). При прийнятті на роботу позивач надав нову трудову книжку, посилаючись на те, що стару він втратив. На підставі наказу № 63-к від 19.10.2012 позивача переведено на посаду заступника начальника ДУМТЗ НАН України (т. 1, а. с. 12). 28.04.2014 наказом № 33 ОСОБА_1 звільнено з роботи, в зв'язку з відмовою від продовження роботи, враховуючи зміну істотних умов праці згідно п. 6 ст. 36 КЗпП України (т.1, а. с. 13). Під час роботи у 2014 році позивач двічі хворів, у зв'язку з чим перебував на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності: серії АГИ №635044 за період з 03.03.2014 - 07.03.2014 та серії АГИ № 675816 за період з 17.03.2014 - 03.04.2014 (т.1, а. с. 18-19). При звільненні з роботи відповідач нарахував йому допомогу по тимчасовій непрацездатності в розмірі 60 % середньої заробітної плати (доходу), хоча на думку позивача повинен був обраховувати останню виходячи з 100 % середньої заробітної плати (доходу), оскільки минулі рази виплачували таку допомогу саме виходячи з 100 % середньої заробітної плати. Відмову у виплаті вказаної допомоги відповідач пояснив тим, що на засіданні комісії із соціального страхування від 28.03.2014 було встановлено, що записи в трудовій книжці позивача не дають можливість зробити висновок про нарахування йому вказаної допомоги, виходячи з 100 % середньої заробітної плати, а матеріали його особової справи не містили будь-яких довідок на підтвердження його трудового стажу (т. 1, а. с. 16-17; а. с. 80-81), оскільки трудовою книжкою позивача підтверджено лише трудовий стаж роботи лише в Державному управління матеріально-технічного забезпечення НАН України (1 рік 8 місяців 15 днів). Актом обстеження особової справи ОСОБА_1 від 17.06.2014 було засвідчено відсутність документів, які підтверджують стаж позивача, який надає право на отримання вищезгаданої компенсаційної виплати, виходячи з 100 % середньої заробітної плати (доходу) (т. 1, а. с. 100). Наказом керівника установи від 27.03.2014 №24 позивачу було запропоновано надати оригінали документів на підтвердження його трудового стажу строком до 10.04.2014, але він відмовився. У зв'язку з виникненням конфлікту Державне управління матеріально-технічного забезпечення НАН України звернулося до Київського відділення Святошинського міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з проханням провести підрахунок трудового стажу позивача на підставі його трудової книжки та матеріалів його особової справи. Відповідно до листів №07-647 від 07.04.2014 такий стаж складає 1 рік 7 місяців (т. 1, а. с. 94 ). Позивач в свою чергу звернувся за роз'ясненнями до Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Згідно з листом фонду соціального страхування від 11.08.2014 на заяву ОСОБА_1 зазначено, що після визначення розміру страхового стажу, Управління має здійснити перерахунок допомоги по тимчасовій непрацездатності, для цього позивачу необхідно надати документи на підтвердження свого трудового стажу відповідачу (т.1, а. с. 14-15). Але цього ним зроблено не було. Згідно довідки ДУМТЗ НАН України ОСОБА_1 не отримано остаточного розрахунку по заробітній платі у сумі 650 грн. за квітень 2014 року та допомоги по тимчасовій непрацездатності у сумі 2 307 грн. за березень-квітень 2014 року, перерахованих 23.05.2014 поштовим переказом позивачу та повернутих на р/р відповідача та вищевказані кошти були задепоновані на рахунку НОМЕР_1 (т.1, а. с. 102).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закону) допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві. Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам, починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам залежно від страхового стажу в таких розмірах: 1) 50 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж до трьох років; 2) 60 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від трьох до п'яти років; 3) 70 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від п'яти до восьми років; 4) 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж понад вісім років;

Відповідно до п. 8, ч. 1 ст. 1 Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає соціальному страхуванню відповідно до видів соціального страхування;

Відповідно до п. 3.1.1. Постанови правління фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності «Про затвердження Положення про комісію уповноваженого із соціального страхування підприємства, установи, організації» від 23.06.2008 №25 комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства:приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітності та пологах, на поховання) і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійснення розрахунків тощо.Приймає рішення про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково). Перевіряє правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпеченнята соціальних послуг.

Аналіз наведених норм дає можливість зробити висновок про те, що саме до компетенції комісії із соціального страхування підприємства відноситься прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні працівнику допомоги по тимчасовій непрацездатності і таке рішення приймається на підставі документів, які на той час є у вищезгаданого органу .

Враховуючи, що при розгляді справи в суді першої інстанції було встановлено, що комісія із соціального страхування відповідача на час нарахування допомоги по тимчасовій непрацездатності позивача за вищезгаданими листами непрацездатності встановила факт відсутності документів на підтвердження страхового стажу, який дає право останньому на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності у розмірі 100 % середньої заробітної плати, та враховуючи, що до теперішнього часу таких документів на адресу відповідача ОСОБА_1 не надав, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову правильними.

Доводи апелянта про те, що при прийнятті рішення суд першої інстанції не звернув уваги на те, що він фактично має страховий стаж для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), колегія суддів вважає такими, що висновків суду не спростовують, оскільки для правильного нарахування вказаної компенсації позивачу необхідно було надати на адресу відповідача оригінали документів на підтвердження такого стажу, що зроблено не було, в зв'язку з чим таке нарахування було проведено лише на підставі трудової книжки позивача, яка на той час була єдиним документальним підтвердженням цього страхового стажу.

Посилання апелянта на те, що про наявність у нього трудового стажу, який надає право на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності у розмірі 100 % середньої заробітної плати на час відповідного нарахування, яке було зроблено відповідачем, свідчив запис в заповненій ним при прийнятті на роботу анкеті, яка знаходилась в його особовій справі (т.1, а. с. 20-22), колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду, оскільки відповідно до вимог діючого законодавства такі записи не є належними доказами у розумінні вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній на підтвердження трудового стажу».

Посилання позивача на те, що йому не було відомо про наявність спору між ним та відповідачем щодо його трудового стажу на час проведення вищезгаданих нарахувань, в зв'язку з чим він був позбавлений можливості надати документи на підтвердження свого трудового стажу спростовуються матеріалами справи, в зв'язку з чим також не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу на наявність в рішенні суду першої інстанції певних недоліків (недостатня вмотивованість), разом з тим, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 308 ЦПК України, відповідно до якої не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, тому відсутні підстави для його скасування або зміни.

При цьому колегія суддів звертає увагу позивача на те, що у разі надання ним оригіналів документів на підтвердження свого трудового стажу він не позбавлений права на проведення перерахунку вищезгаданої допомоги по його тимчасовій непрацездатності.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Г.М. Кирилюк

С.Г. Музичко