Справа № 297/316/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейіра О. О., при секретарі Гоцинець О.Ю., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою та виселення,-

встановив:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном - квартирою АДРЕСА_1 та виселення.

Позовні вимоги позивачами мотивовано тим, що квартири АДРЕСА_1 належить їм направі спільної сумісної власності. У вказаній квартирі, без будь-яких на то правових підстав проживає колишній співмешканець ОСОБА_3 - ОСОБА_2. У зв"язку з погіршенням між ними відносин, з червня 2014 року вони неодноразово зверталися до останнього з вимогою виїхати з квартири, на що він категорично відмовився, у зв"язку з чим, вони будучи власниками вищевказаної квартири, фактично позбавлені права користування цим майном. А тому просять суд усунути перешкоди в користуванні майном - квартирою АДРЕСА_1, шляхо виселення ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, з участю її представника ОСОБА_1, позовні вимоги підтримує (а.с. 19, 23).

Позивач ОСОБА_4, яка про день, час та місце судового розгляду справи була належним чином повідомлена, в судове засідання не з"явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 19-20).

В судовому засіданні предстаник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 позовні вимоги своєї довірительки підтримав, з підстав, зазначених в позовній заяві та пояснив, що його довіритель ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1. В дані квартирі проживає колишній співмешканець його довірительки ОСОБА_3 - ОСОБА_2. Так як відносини в останніх погіршилися, позивачі зверталися до ОСОБА_2 з вимогою виселитися із вказаної квартири, на що останній категорично відмовляється, у зв"язку з чим, вони будучи власниками вищевказаної квартири, фактично позбавлені права користування квартирою. Просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав та пояснив, що дійсно деякий співмешкав з ОСОБА_3 та проживав разом з останньою у квартирі АДРЕСА_1, яка належить позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Ствердив, що не заперечує, що проживає у вищевказані квартирі без будь-яких на те правових підстав. Проти задоволення позову не заперечив.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачі посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази позивачів на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як встановлено в судовому засіданні, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 17 грудня 1993 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10819146 від 01 червня 2006 року (а.с. 8-10).

В ході судового розгляду справи встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної сумісної власності позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживає відповідач ОСОБА_2, який не є членом їх сім"ї, що не заперечив в судовому засіданні і сам відповідач.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України,- власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи, що проживання відповідача ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної сумісної власності позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порушує права останніх як власників квартири на вільне володіння, користування та розпорядження своєї власністю, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доведеними, обґрунтованим та такими, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд враховую, що відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечив проти позовних вимог позивачів, позов визнав.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Обставин, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, по справі не встановлено.

Крім того, суд вважає, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь позивача ОСОБА_3 243, 60 грн. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦКУкраїни, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", ст.ст.15, 57-60, ч. 4 ст. 174, 208, 292, 294 ЦПК України,-

рішив:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користуванні квартирою АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись 26 березня 2015 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення- протягом десяти днів з дня отримання його копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя Фейір О. О.