Провадження № 2/127/655/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Бойко В. М.,

за участю секретаря Музики А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, ОСОБА_2 про визнання права приватної власності на нерухоме майно, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, ОСОБА_2 з вимогами визнати за нею право приватної власності на АДРЕСА_1.

Позовні вимоги аргументовані тим, що на початку 1973 року батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4, стали членами житлово-будівельного кооперативу № 165 в м. Вінниці. Восени 1973 року, в складі сім'ї з трьох чоловік, на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих від 03.11.1973 року № 824, отримали ордер № 3449/35 серія «А» від 03.11.1973 року на право зайняття окремої, кооперативної, двокімнатної квартири АДРЕСА_1. 1973 року, мати з батьком, в повному обсязі сплатили пайовий внесок за дану кооперативну квартиру АДРЕСА_1, в сумі 4484, 93 карб. 20 квітня 1989 року шлюб зареєстрований між батьками позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3, було розірвано.

07 липня 1989 року Ленінським районним народним судом м. Вінниці, по цивільній справі № 2-1371/89 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл паю і кооперативної кватири ухвалено рішення, яким позов задоволено, квартиру поділено наступним чином: виділивши в користування ОСОБА_4 кімнату 15,58 кв. м, визнавши його власником паю в сумі 2100 руб. 21 коп. Виділивши в користування ОСОБА_3 кімнату 17, 27 кв.м., визнавши її власником паю в сумі 2384 карб. 32 коп. Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію в сумі 141 руб. Підсобні приміщення залишено в спільному користуванні. Внаслідок розподілу паїв та встановлення порядку користування квартирою 07 вересня 1989 року на підставі рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу від 24.07.1989 р. затвердженого рішенням виконкому Вінницької міської ради народних депутатів № 282 від 07.09.1989 р. було видано, на кожного окремо ордери на житлові приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу № 165.

Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4. 27.11.2012р. згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 212/9880/2012 за позивачем визнано право власності на паєнакопичення сплачені за кооперативну житлову квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за ОСОБА_4.

Позивач повідомляє, що 22 лютого 2014 р. не встигши зареєструвати право власності на частку кооперативної квартири АДРЕСА_1 її мати - ОСОБА_3. Після смерті матері ОСОБА_3 відкрилась спадщина належну їй частку двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Заповіту мати не залишила її спадкоємцями першої черги за законом є - ОСОБА_1 і ОСОБА_2. У зв'язку із важкою хворобою матері та необхідністю проходження лікуваня у м. Києві, останні роки життя ОСОБА_3, проживала із позивачем за адресою АДРЕСА_5

Позивач вказує, що після смерті матері вона утримує зазначену квартиру, сплачує кошти за житлово-комунальні послуги.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив суд судові витрати залишити за позивачем.

Представник відповідача ВМР в судовому засіданні покладався на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 надав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи без його участі позов визнає в повному обсязі.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що АДРЕСА_1 зареєстрована за житлово-будівельним кооперативом №35 на підставі рішення №594 від 14.11.198р. Реєстрація приватизації не проводилась, що підтверджується листом КП ВМР «ВМБТІ» від 27.09.2013р. №5838. ( а. с. 10)

Рішенням Ленінського районного народного суду м. Вінниці від 07.07.1989р. задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ паю і кооперативної квартири, виділено в користування ОСОБА_4 кімнату 15,58 кв. м, визнавши його власником паю в сумі 2100 руб. 21 коп.; в користування ОСОБА_3 виділено кімнату 17, 27 кв.м., визнавши її власником паю в сумі 2384 карб. 32 коп. Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію в сумі 141 руб. Підсобні приміщення залишено в спільному користуванні. ( а. с. 13)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2012р. визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на паєнакопичення сплачені за кооперативну житлову квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за ОСОБА_4. Виділено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користування кімнату площею 15,58 кв. м в квартирі АДРЕСА_1. ( а.с.14-15)

Витягом з рішення ВК ВМР від 21.02.2014р. №452 вирішено оформити право приватної власності на кооперативні квартири: ОСОБА_3 на 13/25 часток квартири АДРЕСА_1, загальною площею 24,7 кв. м. в тому числі житловою площею 17,3 кв.м.( а. с .11), і відповідно видано технічний паспорт на вказану частку. ( а. с. 18)

Витягом з рішення ВК ВМР від 21.02.2014р. №452 вирішено оформити право приватної власності на кооперативні квартири: ОСОБА_1 на 12/25 часток квартири АДРЕСА_1, загальною площею 22,6 кв. м. в тому числі житловою площею 15,8 кв.м., що також підтверджується технічним паспортом на дану частку. ( а. с .12, 21)

Згідно свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_3. серія НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.( а. с. 24)

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на день смерті проживала разом із своєю донькою - позивачем по справі у АДРЕСА_7, що підтверджується довідкою виданою КП «Куренівське подільського району м. Києва» від 30.04.2014р. №4464, актом від 17.11.2014р., та випискою з медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого. ( а. с. 25, 28-29)

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що нею здійснювались витрати на поховання матері, що підтверджується договором - замовлення на організацію та проведення поховання. ( а. с. 30-31)

Листом 14-ї Київської державної нотаріальної контори від 27.11.2014р. №3559/01-16 позивача повідомлено про неможливість заведення спадкової справи після померлої ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме на АДРЕСА_1. ( а.с.50)

Згідно відповіді 14-ї Київської державної нотаріальної контори та 1-ї Вінницької державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась. Спадкоємці померлої із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не звертались. ( а. с. 63,69)

В судовому засіданні досліджувались матеріали інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що на квартиру АДРЕСА_1 відсутні заборони єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що підтверджується витягами з Державного реєстру іпотек єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. ( а.с.65-67)

Ч.1 ст. 316 ЦК України встановлено, що - правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів.

ч.1 ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

ч. 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом шести місяців з дня, коли йому стало відомо про відкриття спадщини, заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом, незалежно від черги.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

З роз'яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому суд вважає, визнати за визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на АДРЕСА_1 загальною площею 47,3 кв. м., що складається: з двох житлових кімнат: 1-а кімната-17,3 кв. м., 2-а кімната -15,8 кв. м., кухні площею 5,2 кв. м., коридору пл..-5,9 кв. м., туалету пл..-1,1. кв. м., ванної пл.-2 кв. м.

В судовому засіданні представник позивача просив суд судові витрати залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319, 321, 368, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1297, 1299, ЦК України, ст.ст.15, 88, 208, 209, 213,215, 222, 223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на АДРЕСА_1 загальною площею 47,3 кв. м., що складається: з двох житлових кімнат: 1-а кімната-17,3 кв. м., 2-а кімната -15,8 кв. м., кухні площею 5,2 кв. м., коридору пл..-5,9 кв. м., туалету пл..-1,1. кв. м., ванної пл.-2 кв. м.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення

СУДДЯ: