УХВАЛАІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві в особі державного виконавця Мельниченка Вадима Сергійовича, стягувач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві) Мельниченка В.С., заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України»), мотивуючи її тим, що на виконанні ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 41917932 з виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2013 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у рівних частках на підставі договору купівлі-продажу від 23 серпня 2001 року, на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в рахунок погашення заборгованості в розмірі 271 831,48 грн.

Під час ознайомлення з виконавчим провадженням скаржник подав заяву про рецензування оцінки вищезазначеного нерухомого майна.

Проте державний виконавець не розглянув його заяву, не вніс до Єдиного державного реєстру виконавчих дій жодних процесуальних документів, чим обмежив його у доступі до виконавчого провадження через реєстр, і не визначив його частку у спільному майні, на яке звернуто стягнення.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 просив визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні № 41918175 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень щодо проведених виконавчих дій, неповідомлення боржника про результати проведеної оцінки, невиділення частки боржника у спільному майні, відмові у розгляді заяви божника про проведення рецензування звіту про оцінку майна та зобов'язати державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві провести виконавчі дії згідно із вимогами законодавства.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року, в задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвали судів попередніх інстанцій та постановити нову ухвалу про задоволення його скарги, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, місцевий суд, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що державним виконавцем проведено виконавчі дії відповідно до вимог законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів і не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову в задоволенні скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій частині також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані ухвали постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель
Судді:А.О. Лесько
В.А. Черненко