АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6662/15 Справа № 201/1362/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності договорів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ПАТ «Банк Форум» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовомдо ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому з уточненням своїх позовних вимог посилається на те, що 27 травня 2008 року між АКБ Форум, правонаступником якого є ПАТ Банк Форум, та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0148/08/03-Nv, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 60 000 доларів США зі сплатою 14% річних строком до 26 травня 2018 року. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між сторонами було укладено іпотечний договір. В звязку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 13 березня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 22 998, 27 доларів США та 14 521, 66 грн. нарахованої пені, про що повідомлено відповідача. Однак заборгованість не погашена. Тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості.

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ Банк Форум в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Форум ОСОБА_3, в якому просить суд визнати недійсними кредитний договір № 0148/08/03-Nv від 27 травня 2008 року та іпотечний договір № 07/528/08 від 27 травня 2008 року, що були укладені між ним та ПАТ Банк Форум; застосувати наслідки недійсності договорів виключити з Державного реєстру іпотек запис про державну реєстрацію іпотечного договору та виключити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за іпотечним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що кредитний договір суперечить нормам діючого законодавства.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства Банк Форум в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Форум ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (інд. номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства Банк Форум () заборгованість станом на 13 березня 2015 року за кредитним договором № 0148/08/03-Nv від 27 травня 2008 року в розмірі 22 998, 27 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 13 березня 2015 року становить 497 131, 96 грн., а саме:

? Прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 976,45 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 21 107,00 грн.;

? Поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 19 500 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 421 513,15 грн.;

? Прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 2 203,29 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 47 626,45 грн.;

? Поточна сума заборгованості за нарахованими відсотками 318,53 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 6 885,36 грн.,

а також 671, 80 доларів США пені за несвоєчасне виконання умов кредитного договору, що в гривневому еквіваленті складає 14 521, 66 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 (інд. номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 3 654 грн.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Банк Форум в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Форум ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності договорів відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ Банк Форум,а його зустрічні позовні вимоги задовольнити, оскільки вважає, що рішення першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 травня 2008 року між АКБ Форум, правонаступником якого є ПАТ Банк Форум, та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0148/08/03-Nv, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику кредит у сумі 60 000 доларів США строком до 26 травня 2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних /а.с.7-8/.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_2 27 травня 2008 року було укладено іпотечний договір № 07-528/08 /а.с.68-69/

Банк виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором та надав позичальнику кредит в розмірі 60 000 доларів США, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 3788802 від 27 травня 2008 року /а.с.9/.

У звязку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобовязання за кредитним договором № 0148/08/03-Nv станом на 13 березня 2015 року виникла заборгованість в сумі 22 998, 27 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 497 131, 96 грн. /а.с.34/, яка складається з:

? Прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 976,45 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 21 107 грн.;

? Поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 19 500 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 421 513, 15 грн.;

? Прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 2 203, 29 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 47 626, 45 грн.;

? Поточна сума заборгованості за нарахованими відсотками 318, 53 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 6 885, 36 грн.

Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник зобовязаний сплатити банку неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 % за кожен день. Таким чином сума пені за прострочення сплати кредиту та відсотків становить 671, 80 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 14 521, 66 грн.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повиненпередати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи, та наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги ПАТ Банк Форум підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0148/08/03-Nv від 27 травня 2008 року станом на 13 березня 2015 року в розмірі 22 998, 27 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 13 березня 2015 року становить 497 131, 96 грн., та 671, 80 доларів США пені за несвоєчасне виконання умов кредитного договору, що в гривневому еквіваленті складає 14 521, 66 грн.

Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли договірні правовідносини з приводу отримання, користування та повернення кредитних коштів, а також визнання укладених правочинів недійсними. Позичальник під час укладання спірних правочинів був ознайомлений з їхніми умовами та погодився з ними.

ОСОБА_2 погодився на умови надання кредиту як такі, що його влаштовували. Банк не примушував, не нав'язував своїх послуг відповідачеві та не вимагав укладення договору. Це була ініціатива особисто позичальника.

Доводи апеляційної скарги, що кредитний договір суперечить нормам діючого законодавства не можна взяти до уваги, як необґрунтовані.

Відповідно до ч.2 ст.192 та ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, в тому числі при здійснені розрахунків на території України за зобовязаннями, допускається у випадках, в порядку та на умовах, встановлених законом.

Законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність кошти це гроші у національній або іноземній валюті.

Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується.

Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Відповідно до ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України.

Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю.

Вимога щодо необхідності отримання індивідуальної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями встановлена п. в) ч. 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю, якщо терміни і суми кредитів перевищують встановлені законодавством межі.

Однак на сьогодні такі терміни і суми кредитів в іноземній валюті законодавцем не визначено.

Згідно з п. 1.5 Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № 483 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 листопада 2004 року за № 1429/10028, використання іноземної валюти як засобу платежу без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк України видав йому ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями).

Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитів в іноземній валюті згідно зі ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку.

Наданими належним чином завіреними: Ліцензією № 62 від 03.12.2001 року та Дозволом № 62-1 від 03 грудня 2001 року з додатком, Дозволом № 62-3 від 10 червня 2005 року та додатком, Ліцензією № 62 від 30 квітні 2010 року та Дозволом №62-5 від 30 квітня 2010 року та додатком, Генеральною ліцензією № 62 від 06.10.2011 року з додатком, виданих Національним Банком України - ПАТ «Банк Форум», який є правонаступником АКБ «Форум» надане право на здійснення банківських операції в іноземній валюті.

У звязку з наведеним, колегія суддів приходить до переконання, що АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» мав право видавати кредити в іноземній валюті.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обовязки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції, у оскаржуваній частині, залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

ОСОБА_4