Справа № 363/4692/14 Головуючий у І інстанції ПІдкурганний В.В
Провадження № 22-ц/780/2336/15 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 26 23.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

23 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Поліщука М.А.,Сушко Л.П.,

при секретарі: Ромашині І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 30 квітня 2009 року у розмірі 34918 грн. 12 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 22578 грн. 86 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 9693 грн. 10 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 507 грн. 20 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1638 грн. 96 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 349 грн. 18 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 30 квітня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 16000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач в повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором, проте відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 30 вересня 2014 року складає 34918 грн. 12 коп.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 30 квітня 2009 року у розмірі 34918 грн. 12 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 22578 грн. 86 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 9693 грн. 10 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 507 грн. 20 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1638 грн. 96 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 349 грн. 18 коп., а всього стягнуто - 35267 грн. 30 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду є законним, якщо суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення є обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 квітня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н. Згідно даного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 16000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов Кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

Відповідач умови кредитного договору не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 30 вересня 2014 року становить 34918 грн. 12 коп. та складається з: заборгованості за кредитом - 22578 грн. 86 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 9693 грн. 10 коп.; пеня та комісії за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 507 грн. 20 коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна ставка) - 1638 грн. 96 коп..

Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина 1 статті 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позивальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов вірного висновку, що оскільки зобов'язання за кредитним договором відповідачем перед позивачем не виконані, тому позов підлягає задоволенню.

Як вбачається зі змісту рішення, суд надав оцінку поясненням сторін, дослідив всі матеріали справи. Рішення суду відповідає вимогам ст.ст.214,215 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції після відкриття провадження не було призначено попереднього судового засідання підлягають відхиленню і не впливають на законність і обґрунтованість рішення, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 130 ЦПК України попереднє судове засідання не є обов'язковим, а питання про необхідність його проведення вирішується суддею під час відкриття провадження.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: