№ 2/639/425/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня2015 року Жовтневийрайонний суд м. Харковаускладі:

головуючогосудді- Срокіної І.І.,

за участю секретаря - Макушенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Харківміськгаз» про зобов'язання списати заборгованість і поновити газопо23.03.2015стачання домоволодіння,-

В С Т А Н О В И В :

18.11.2014 р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просила визнати протиправним нарахування оплати за газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_1, відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ за період з 01.12.2007 р. по 23.04.2008 р. у розмірі 11270,69 грн.; зобов'язати ПАТ «Харківміськгаз» зробити перерахунок та списати заборгованість за послуги газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_1 за період з 01.12.2007 р. по 23.04.2008 р. у розмірі 11270,69 грн. та зобов'язати ПАТ «Харківміськгаз» поновити газопостачання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що позивач є власником 1/ 5 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Житловий будинок має загальну площу 191,11 кв.м., житлову - 89,9 кв.м. , обладнаний двома газовими котлами та 1 газовою пічкою, був встановлений побутовий лічильник газу тип G-6, номер 209908.

Договір про надання населенню послуг газопостачання укладений з позивачем 16.10.2007 р., на її ім'я відкритий особовий рахунок НОМЕР_1. Оплату за послуги газопостачання вона здійснювала на підставі даних лічильника газу.

З липня 2007 р. по квітень 2008 р. у її житловому будинку тривав ремонт, через що послугами з газопостачання ніхто не користувався. У вказаний період її помешкання по АДРЕСА_1 регулярно відвідував контролер ПАТ «Харківміськгаз» - ОСОБА_3 та знімала показники лічильника газу. Оскільки газом під час ремонту з липня 2007 р. по квітень 2008 р. вони, мешканці житлового будинку не користувалися, то показники лічильника були незмінними з 01.12.2007 р. та дорівнювали 22000 куб. м.

У квітні 2008 р. позивач по справі викликала фахівців ПАТ «Харківміськгаз» для того, щоб вони перевірили справність газового обладнання будинку. Після перевірки справності обладнання, фахівці ПАТ «Харківміськгаз» почали перевіряти роботу лічильника та повідомили її, про лічильник пошкоджений та потребує заміни.

23.04.2008 р. лічильник демонтовано фахівцем ПАТ «Харківміськгаз», що підтверджується актом, у якому зазначено, що причиною демонтажу БСГ тип G-6, номер 209908 є зупинка лічильного механізму. Позивачу примірник акту на руки наданий не був. Цього ж дня, їй встановлено новий лічильник газу тип G-6, номер 687478 з показаннями 00000 куб.м., про що складений акт про заміну та приймання в експлуатацію побутового лічильника від 233.04.2008 р., копія цього акту їй також надана не була. Подальша оплата послуг з газопостачання проводилася нею відповідно до показань, нового лічильника.

У липні 2009 р. позивачу надійшла претензія про вимогу сплатити послуги з газопостачання № 06/07/1196 від 07.07.2009 р., у якій зазначено, що станом на 01.07.2009 р. вона має непогашену заборгованість у розмірі 14341,62 грн.

Вона звернулася до відповідача за розшифровкою суми боргу та отримала письмову довідку про нарахування та оплату за послуги газопостачання. Відповідно до цієї довідки її борг на 01.08.2009 р. на показання лічильника 4131 куб.м. склав 14323,60 грн. за період з 01.10.2007 р. по 01.08.2009 р.

29.05.2014 р. ПАТ «Харківміськгаз» відключило будинок позивача віл газопостачання, це також підтверджується актом, відповідно до якого борг за послуги газопостачання складає 10998,50 грн.

Вважає дії ПАТ «Харківміськгаз» щодо нарахування оплати за послуги газопостачання відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ за період з 01.12.2007 р по 23.04.2008 р. та подальше відключення її будинку від системи газопостачання незаконними та протиправними.

Ухвалою суду від 12.02.2015 р. провадження в частині вимог про визнання протиправними нарахування оплати за газопостачання домоволодіння за період з 01.12.2007 р. по 23.04.2008 р. та зобов'язання відповідача зробити перерахунок закрито. Продовжено розгляд вимог про зобов'язання списати заборгованість і поновити газопостачання домоволодіння.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні вищевикладеним, з посиланням на норми ч. 3 ст. 16 ЦК України, ст. 130 Конституції України, ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України. Зазначила, що згідно з п 14.1.11 ст. 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності. Відповідно до п. 4 Наказу Міністерства Фінансів України № 237 від 08.10.1999 року «Про затвердження положення (стандарту) бухгалтерського обліку» безнадійна дебіторська заборгованість - це поточна дебіторська заборгованість, відносно якої існує впевненість щодо її неповернення боржником або за якою пройшов строк позовної давності. Так, відповідач із позовом про стягнення заборгованості з позивача не звертався, строк для стягнення боргу за вказаний вище період у судовому порядку вже пройшли. Це дає підстави припустити, що відповідач вважає вказану заборгованість безнадійною, отже такою, що підлягає списанню у встановленому законом порядку. Правовий аналіз положень ЦК України, Податкового кодексу України, Наказу Міністерства Фінансів України № 237 від 08.10.1999 р., дозволяє дійти висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, а саме її права на списання заборгованості за послуги газопостачання, не суперечать положенням ст. 16 ЦК України. Зокрема, ч. 2 вказаної статті передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог, пояснив, що позивач не сплачувала послуги газопостачання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. 26.04.2014 р. ОСОБА_2 направлявся лист про вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ з попередженням про припинення газопостачання, яка отримана нею особисто. Заходів по погашенню заборгованості вжито не було, тому 29.05.2014 р., газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 припинено. На теперішній час сума боргу за адресою заявника не погашена. Отже, ПАТ «Харківміськгаз» мало законні підстави припинити газопостачання домоволодіння позивача, порядок відключення дотриманий. Твердження позивача про неправомірність припинення газопостачання вищевказаного будинку не відповідає дійсності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволення вимог необхідно відмовити.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу будинку від 26.07.2007 р. належить 2/ 5 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21-24,64).

16.10.2007 р. між сторонами укладено типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання (а.с. 13).

23.04.2008 р., відповідно до акту про демонтаж побутового лічильника газу, лічильник типу G-6 номер БСГ 209908, що встановлено у будинку за адресою: АДРЕСА_1 демонтовано з причини зупинки лічильного механізму (а.с. 14). Тоді ж встановлено новий лічильник типу G-6 № 687478, показання БСГ на день укладання складає 00000 м3 (а.с. 15).

07.07.2009 р. позивачу направлено претензію про вимогу сплатити послуги з газопостачання, у якій зазначено, що заборгованість з газопостачання станом на 01.07.2009 р. складає 14341,62 грн. (а.с. 16).

22.04.2014 р. позивачу направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ на суму 10675,39 грн. з попередженням про припинення газопостачання (а.с. 19).

29.05.2014 р. ПАТ «Харківміськгаз» відключило будинок позивача від газопостачання, що підтверджується актом про відключення газових приборів (а.с. 20).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходить із того, що відповідно до ст. 8 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (з наступними змінами та доповненнями) (далі - Закон) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Згідно зі ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виходячи з положень Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Особовий рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_2 в ПАТ «Харківміськгаз», є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом.

Зобов'язання ПАТ «Харківміськгаз» щодо списання заборгованості за газопостачання не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту.

Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості.

Тобто суд приходить до висновку, що вимоги про списання заборгованості за газопостачання задоволенню не підлягають.

Суд також не вбачає підстав і для задоволення вимог про поновлення газопостачання домоволодіння позивача, оскільки належних та допустимих доказів в розумінні положень ст. 58,59 ЦПК України, щодо неправомірності дій відповідача при відключенні домоволодіння від газопостачання суду не надано. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 липня 2012 року,яке набрало законної сили, позивачу відмовлено у задоволенні вимог про визнання нарахувань необґрунтованими та зобов,язання відповідача провести перерахунок заборгованості, що свідчить про правомірність проведеного відключення домоволодіння від газопостачання.

Питання про судові витрати судом вирішено відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись Законом України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Законом та Положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, ст. 3, 10, 58, 59, 60, 61, 88, 213, 214, 215ЦПК України, 11, 15 ЦК Україн, суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ПАТ «Харківміськгаз» про зобов'язання списати заборгованість і поновити газопостачання домоволодіння - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий, суддя Срокіна І.І.