Провадження № 22-ц/783/1909/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним заочним рішенням задоволено позов ПАТ "Перший український міжнародний банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором від 21.11.2007 року 5831355 в сумі 211 278,55 доларів США (двісті одинадцять тисяч двісті сімдесят вісім доларів США 55 центів) та 359 385,14 грн. (триста п'ятдесят дев'ять тисяч триста вісімдесят п'ять гривень 14 коп.).

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» за кредитним договором від 21.11.2007 року 5831355 в сумі 211 278,55 доларів США (двісті одинадцять тисяч двісті сімдесят вісім доларів США 55 центів) та 359 385,14 грн. (триста п'ятдесят дев'ять тисяч триста вісімдесят п'ять гривень 14 коп.), у тому числі: по погашенню основного боргу в сумі 151 101,16 доларів США; заборгованості по нарахованих відсотках в розмірі 60 177,39 доларів США; пені в розмірі 214 681,34 грн. та штрафів за умовами договору в розмірі 144 703,80 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення, реєстраційний № 16203966, загальна площа 142,1 кв.м., за адресою: м. Львів, вул. Мишуги, 5-а шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджує, що судом розглянуто справу у відсутності відповідача ОСОБА_2 та його представника чим порушено їх право на належний судовий розгляд. Позивачем не надано суду ліцензію на здійснення банком валютних операцій чинну на момент укладення кредитного договору.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Крім того, Законом України „Про банки і банківську діяльність", Положенням „Про кредитування", затвердженим постановою Правління Національного банку України від 28.09.1995 р. № 246 (з наступними змінами та доповненнями), передбачено відповідальність позичальника за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків за його користування.

Відповідно до параграфу 6 глави 49 ЦК України та ст. 33 іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця (ч.1 ст. 575). В силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна (ст.572).

Згідно ст.. 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у встановленому законом порядку на підставі рішення суду.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом та матеріалами справи встановлено, що згідно кредитного договору №5831355 від 21.11.2007 року ЗАТ "Перший Український Міжнародний банк" (правонаступником якого є ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" надав ОСОБА_5 кредит на суму 170 000 доларів США, зі сплатою відсотків за його користування згідно графіку погашення кредиту. Зазначеним договором були передбачені права та відповідальність сторін.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 між ПАТ "ПУМБ" та майновим поручителем ОСОБА_2, 21.11.2007 року був укладений Договір іпотеки №5831453, відповідно до якого ОСОБА_2 своїм майном поручився перед Банком за виконання ОСОБА_5 усіх її кредитних зобов'язань.

У зв'язку з тривалим невиконанням позичальником своїх договірних зобов'язань за кредитним договором, ПАТ "ПУМБ" надіслали позичальнику вимогу № 1238 від 02 червня 2011 року про дострокове повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом та пені у 30-ти денний період, яка була отримана ОСОБА_5 06.06.2011 року, однак позичальником вимог не виконано, у зв'язку з чим станом на 29.09.2013 року прострочена заборгованість відповідачки перед банком з основної суми кредиту становить: 211 278,55 доларів США та 359 385, 14 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позичальник порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту відповідно до умов договору, договором передбачено право банку вимоги дострокового повернення кредиту при порушенні строків платежів за договором, в зв'язку з чим підставною є вимога позичальника про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Іпотекодержатель в передбаченому законом порядку надіслав письмову вимогу про усунення порушення та попередження стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, проте вимога іпотекодержателя була залишена без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 208 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення такої.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ч.1, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: