Провадження № 2/369/186/15
РІШЕННЯ

Іменем України

07.05.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

при секретарі Котляр А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до підприємства об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова» та начальника підприємства об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова» ОСОБА_3, третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Києві про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов»язання внести запис до трудової книжки та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що наказом начальника підприємства об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова» від 15.04.2013 за № 8/21 ОСОБА_4 було прийнято на посаду командира повітряного судна 15.04.2013 р..

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. при виконанні пілотом КПС ОСОБА_4 ознайомлювального польоту з кандидатом на льотне навчання в районі а/д Чайка на літаку моді ЯК-52, о.н. НОМЕР_3, що експлуатується ОСОУ «Центральний Аероклуб», внаслідок падіння вищезазначеного літака сталася катастрофа, в результаті якої загинув пілот ОСОБА_4

На утриманні ОСОБА_4 перебувала його дружина, непрацююча пенсіонерка ОСОБА_1.

Враховуючи наведене ОСОБА_1 у зв'язку із втратою годувальника отримала право на державну соціальну допомогу, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

При цьому обов'язковою умовою для призначення ОСОБА_1 соціальної допомоги та страхової вплати у зв'язку із втратою годувальника є подання оформленої трудової книжки померлого ОСОБА_4.

Однак виявилося, що за життя померлого працівника ОСОБА_4, не було внесено роботодавцем ПОГ «Центральний аероклуб ТСОУ ім. О.К. Антонова» запису до трудової книжки ОСОБА_4 про його прийняття на роботу згідно наказу від 15.04.2013р. № 8/21.

У зв'язку із наведеним дружина та вдова загиблого ОСОБА_1 зверталася до відповідача ПОГ «Центральний аероклуб ТСОУ ім. О.К. Антонова» за внесенням до трудової книжки працівника ОСОБА_4 запису про його прийняття на роботу згідно наказу від 15.04.2013р. № 8/21, а також внесення запису про припинення роботи працівника ОСОБА_4 у зв'язку із смертю.

Однак, роботодавцем не внесено запис до трудової книжки, померлого ОСОБА_4, про припинення роботи працівника ОСОБА_4 у зв'язку із смертю.

Протягом розгляду справи позивач уточнювала позовні вимоги та остаточно просила суд: встановити факт перебування ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) як льотчика-інструктора 1 категорії за посадою командира льотної ланки ПОГ «Центральний аероклуб Товариства сприяння обороні України ім. О.К. Антонова» у трудових відносинах із Підприємством об'єднання громадян «Центральний аероклуб Товариства сприяння обороні України ім. О.К. Антонова» () у період з 15 квітня 2013 року по 08 червня 2013 року включно.

Зобов'язати Підприємство об'єднання громадян «Центральний аероклуб Товариства сприяння обороні України ім. О.К. Антонова» () невідкладно внести до трудової книжки ОСОБА_4 запис наступного змісту: «Прийнятий як льотчик-інструктор 1 категорії на посаду командира льотної ланки ПОГ «Центральний аероклуб Товариства сприяння обороні України ім. О.К. Антонова» згідно наказу начальника № 8/21 від 15 квітня 2013 року».

Зобов'язати Підприємство об'єднання громадян «Центральний аероклуб Товариства сприяння обороні України ім. О.К. Антонова» () невідкладно внести до трудової книжки ОСОБА_4 запис про припинення ОСОБА_4 роботи у зв'язку зі смертю.

Стягнути солідарно з Підприємства об'єднання громадян «Центральний аероклуб Товариства сприяння обороні України ім. О.К. Антонова» (), начальника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) кошти у сумі 15 000 грн. 00 коп. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути солідарно з Підприємства об'єднання громадян «Центральний аероклуб

товариства сприяння обороні України ім. О.К. Антонова» (), начальника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) витрати на правову допомогу.

В судове засідання представник позивача з»явився. Позов підтримав у повному обсязі. Просив суд задовольнити.

Представник відповідачів в судове засідання, з"явилася. Проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі. Просила суд відмовити.

Представник третьої особи в в судове засідання, з"явився. Проти задоволення позову заперечував у повному обсязі. Просив суд вдмовити.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що наказом начальника підприємства об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова» від 15.04.2013 за № 8/21 ОСОБА_4 було прийнято на посаду командира повітряного судна 15.04.2013 р..

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. при виконанні пілотом КПС ОСОБА_4 ознайомлювального польоту з кандидатом на льотне навчання в районі а/д Чайка на літаку моді ЯК-52, о.н. НОМЕР_3, що експлуатується ОСОУ «Центральний Аероклуб», внаслідок падіння вищезазначеного літака сталася катастрофа, в результаті якої загинув пілот ОСОБА_4

Відповідно до ст.256 ЦПК України: суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям., по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті: 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Позивач звернувся до відповідачів з позовними вимогами про встановлення факту перебування ОСОБА_4 у трудових відносинах з підприємством об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова», але з огляду на норми ст.256 ЦПК України факт перебування особи в трудових відносинах не відноситься до юридичних фактів які встановлюються судом.

Крім того, з огляду на надані позивачем та представником відповідачів в судовому засіданні пояснень, наявних в матеріалах справи доказів, то факт перебування ОСОБА_4 в трудових відносинах з відповідачем - підприємством об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова» в період з 15.04.2013 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р. включно, являється беззаперечним та встановлення в судовому порядку не потребує, підтверджується документально, зокрема наказом 8/21 від 15.04.2013 р. начальника ПОГ «Центральний аероклуб Товариства сприяння обороні України ім. О.К.Антонова» ОСОБА_5, Звітом за результатами розслідування катастрофи літака ЯК-52 від 05.08.2013 р., Актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 05.09.2013 р., актом №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 05.09.2013 р., випискою Пенсійного фонду України за формою ОК-5 про індивідуальні відомості ПОГ «Центральний аероклуб Товариства сприяння обороні України ім. О.К.Антонова».

З огляду на вище викладене, законом не передбачено встановлення такого факту, як перебування померлої особи в трудових відносинах, крім того юридичний факт перебування ОСОБА_4 у трудових відносинах з відповідачем підприємством об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова» має повне документальне підтвердження, а тому встановленню судом не потребує, тому між позивачем та відповідачем існує спір про право внесення запису до трудової книжки померлого працівника в обставинах, коли ця трудова книжка ним особисто відповідачу підприємству об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова», не надавалась.

Відповідно до ч.2 чт.24 КЗпП України при укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Відповідно до п.2 Постанови КМУ «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 р. №301 при влаштуванні на роботу працівники зобов'язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.

Укладаючи з підприємством об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова» трудовий договір, який було оформлено наказом 8/21 від 15.04.2013 р.. у відповідності до ч.2 ст.24 КЗпП України, ОСОБА_4 не надав відповідачу трудової книжки та не виконав обов'язок, передбачений вищевказаними правовими нормами. Про необхідність надати трудову книжку відповідач неодноразово повідомляв ОСОБА_4, про що свідчить службова записка провідного бухгалтера та головного бухгалтера на ім'я керівника відповідача, яка наявна в матеріалах справи (арк..справи №114) та складений працівниками відповідача Акт від 25.04.2013 р., який наявний в матеріалах справи (арк..справи №115) про неподання працівником ОСОБА_4 трудової книжки. Відповідно до резолюції накладеної керівником Відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_4 було роз'яснено наслідки неподання до бухгалтерії трудової книжки та винесено усну догану.

На неподання відповідачу підприємству об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова» трудової книжки ОСОБА_4 вказує той факт, що трудова книжка знаходиться у позивача, який звернувся до відповідача про внесення до неї записів після звільнення ОСОБА_4 в зв'язку з смертю. Даний факт (перебування трудової книжки у позивача) також підтвердив представник позивача в судовому засіданні. ОСОБА_4 пропрацював у відповідача 36 років, кожного року звільняючись та укладаючи нову трудову угоду, в зв'язку з сезонністю виконуваних ним робіт.

Відповідно до п.3 Постанови КМУ «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 р. №301: трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Відповідно до п.4.3 ч.4 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. N58: у разі смерті працівника трудова книжка видається на руки його найближчим родичам під розписку або надсилається поштою на їх вимогу. У трудовій книжці померлого працівника у розділі "Відомості про роботу" і дати запису у графі 3 записується: ''Роботу припинено у зв'язку зі смертю", далі заповнюється графа 4 - зазначаються дата і номер наказу (розпорядження). Цей запис засвідчується у встановленому порядку.

З огляду на вище вказані правові норми трудова книжка працівника, при умові, що її було надано працівником, видається під розписку. З огляду на тай факт що ОСОБА_4 помер, перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем підприємством об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова», то позивач, як його найближчий родич, повинна була звернутися з заявою до підприємства об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова» про видачу трудової книжки та отримати трудову книжку, надавши при цьому розписку відповідачу про її отримання.

В позовній заяві не зазначено та не надано доказів того, що позивач зверталася до відповідача про видачу трудової книжки її померлого родича, також не зазначено, що їй було відповідачем видано трудову книжку ОСОБА_4, але відмовлено у внесенні до неї записів. Отже, в своїх позовних вимогах позивач вимагає внести запис в трудову книжку, яку працівником ОСОБА_4 відповідачу не надавалось.

Особисто з заявою чи вимогою до відповідача позивач ОСОБА_1 про внесення записів до трудової книжки її померлого чоловіка ОСОБА_4, не зверталась.

Відповідно до п.4.3 ч.4 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. N 58, у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Власник або уповноважений ним органом зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

На момент звільнення працівника ОСОБА_4 у зв'язку з смертю, відповідно до наказу №08/06-13 від 08.06.2013 р. керівником підприємства об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова», якому законом надано право засвідчувати своїм підписом записи в трудових книжках працівників, був ОСОБА_5 Іншої, уповноваженої особи, а також відділу кадрів на підприємстві об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова» - немає. На момент розгляду справи керівником підприємства об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова» є ОСОБА_3, відповідно до наказу №72 від 21.10.2013 р..

З огляду на вище вказану правову норму то записи в трудову книжку вносяться не пізніше ніж в день звільнення працівника та завіряються уповноваженою на той день особою, а отже ОСОБА_3. не є уповноваженою особою для внесення запису про прийняття на роботу ОСОБА_4, так як повноваженнями завіряти своїм підписом записи в трудових книжках працівників його було наділено тільки через 6 місяців після звільнення ОСОБА_4 у зв'язку з смертю. Таким чином нормою закону не передбачено обов'язку ОСОБА_3 внести запис та завірити своїм підписом і печаткою підприємства в трудовій книжці ОСОБА_4 та відповідальність за відмову внести та завірити такий запис.

Згідно пн..3-4 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди N 4 від 31.03.1995р. ( Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду N 5 (v0005700-01 ) від 25.05.2001 N 1 (v_001700-09) від 27.02.2009) передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів щодо тих втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, заподіяних їй незаконними діями відповідача в частині визначеного нею розміру моральної шкоди в сумі 15 000, 00 грн..

Допитані в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_7 суду пояснили, що позивач жодного разу особисто не зверталась до підприємства об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова» з приводу заповнення трудової книжки. Це здійснив її представник в формі адвокатського запиту. Були також неодноразові телефонні дзвінки. Померлий чоловік позивача працював на підприємстві, був оформлений наказом, здійснювались соціальні відрахування. Трудову книжку при останньому оформленні на роботу не приносив.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Працівник ОСОБА_4 порушив трудове законодавство та не виконав свій обов'язок надати трудову книжку відповідачу - підприємству об»єднання громадян «Центральний аероклуб товариства сприяння обороні України ім..О.К.Антонова» під час трудових відносин з ним, а отже у відповідача не виникло зобов'язання щодо її збереження, заповнення та видачу позивачу на її вимогу, а тому вимоги позивача щодо внесення в трудову книжку її померлого чоловіка записів про роботу на поточну дату ОСОБА_3 є безпідставними та протирічать вимогам законодавства й не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене відповідно до ст. 15, 16, 23 ЦК України, ст..24 КЗпП, Постанови КМУ «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 р. №301, Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди N 4 від 31.03.1995р., керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215, 218, 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.Д.Усатов