Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/297/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Л. А.
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

25.03.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі: головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.

із секретарем: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління АТ "Ощадбанк", до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес-Авто" про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 червня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління АТ "Ощадбанк" (надалі по тексту Банк), звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес-Авто" про звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно з іпотечним договором від 23.11.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімовою І.М., зареєстрований в реєстрі за №6644, а саме - квартиру №46, загальною площею 54,6 кв.м, житловою площею 21,0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №735 від 23.11.2007 року в розмірі 254181,31 грн. Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої статтями 54, 62, 63 Закону України "Про виконавче провадження", з початковою ціною продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В обґрунтування позову зазначено, що 23.11.2007 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №735, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 200000 грн. строком користування до 23.11.2017 року зі сплатою 16,5 % річних за користування кредитом та відповідно до п. 4.3.2 кредитного договору зобов'язався повернути кредит в сумі 200000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та комісійні винагороди, встановлені кредитним договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, - сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №735 ОСОБА_5 надав в іпотеку філії - Кіровоградському обласному управлінню АТ «Ощадбанк» - житлове приміщення, а саме: однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, яка належить останньому на праві приватної власності, що підтверджується витягом з ОКП «КООБТІ» № 16048275 від 25.09.2007 року та договором купівлі-продажу від 31.08.2007 року. Іпотечний договір про передачу квартири в іпотеку був укладений між ОСОБА_3 та АТ «Ощадбанк» в особі філії - Кіровоградського обласного управління, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімовою І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 6644. На підставі укладеного договору іпотеки приватним нотаріусом було накладено заборону відчуження зазначеної квартири до припинення договору іпотеки, яка зареєстрована в реєстрі за №6645 від 23.11.2007 року), при цьому іпотека за вказаним договором забезпечувала вимоги банку щодо виконання ОСОБА_3 зобов'язань за укладеним кредитним договором № 735 та передбачала, що у випадку невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання в цілому або його частини, іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Починаючи з 04.03.2008 року ОСОБА_3 припинив своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за користування кредитом та погашати кредит, в результаті чого в нього виникла заборгованість, яка станом на 02.10.2013 року складає 254181,31 грн., з якої - прострочений борг - 195874,99 грн., відсотки - 54670,30 грн., пеня - 3636,02 грн.).

У зв"язку з виникненням заборгованості по кредиту ОСОБА_3 19.06.2009 року прокурором Ленінського району в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає АТ «Ощадбанк», від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк», було подано позовну заяву до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 735 в сумі 236849,57 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.12.2010 року в задоволенні позову було відмовлено у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 року позичальника ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.10.2009 року. Після того, як Банку стало відомо про смерть позичальника, на адресу першої Кіровоградської Державної нотаріальної контори було направлено лист-претензію з наданням даних про наявність заборгованості по кредиту ОСОБА_3 перед філією - Кіровоградським обласним управлінням АТ «Ощадбанк», на що Банку не було надано жодної відповіді.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2013 року встановлено, що 15.04.2010 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ковальовою О.О. було заведено спадкову справу № 6/2010 по спадщині померлого ОСОБА_3, спадкоємцями по спадковій справі ОСОБА_3 є мати спадкодавця - ОСОБА_2 та дружина спадкодавця ОСОБА_3

ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як спадкоємці боржника, які прийняли спадщину в порядку ст.1269 ЦК України, несуть відповідальність перед кредитором лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину, при цьому як на правову підставу для задоволення позову позивач посилався на положення ст.1281, 1282 ЦК України та ст.23 Закону України «Про іпотеку».

Посилаючись на ст.1282 ЦК України, ст.ст. 23, 33 Закону України «Про іпотеку» позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.04.2014 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Експрес-Авто».

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.06.2014 року позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №735 від 23.11.2007 року, в розмірі 254181 грн. 31 коп., яка складається з простроченого боргу в розмірі 195874 грн. 99 коп., нарахованих відсотків по угоді в розмірі 54670 грн. 30 коп., пені в розмірі 3636 грн. 02 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 54,6 кв.м., житловою площею 21 кв.м., складається з однієї жилої кімнати площею 21 кв.м. та коридору 2,6 кв.м., санвузла 4,4 ккв.м., кухні 26,6 кв.м. згідно з іпотечним договором від 23.11.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімовою І.М., зареєстрованим в реєстрі за № 6644.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої статтями 54, 62, 63 Закону України "Про виконавче провадження", з початковою ціною продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Судом не взято до уваги рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.12.2010 року про відмову в задоволенні позову Банка про стягнення кредитної заборгованості по кредитному договору у зв'язку зі смертю боржника. Відповідачі у встановленому законом порядку спадщину не прийняли і не отримали правовстановлюючі документи на спадщину, за таких підстав суд безпідставно задовольнив позов та стягнув з відповідачів судові витрати.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 та ч. 3 ст. 76 ЦПК України, що підтверджується повернутою на адресу суду кореспонденцією з відміткою за закінченням терміну зберігання та відсутністю за місцем проживання (а.с.160-161, 197, 200).

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.159, 177, 196).

Позивачем надіслано заперечення на апеляційну скаргу в якому просить відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду без змін (а.с.164-165).

Згідно ч. 1 ст. 303-1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, представника позивача, який згоден з рішенням суду, позивача та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 23.11.2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України", правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ "Державний ощадний банк України", та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 735, за умовами якого останній отримав грошові кошти в розмірі 200000 грн., строком користування на десять років до 23.11.2017 року, зі сплатою 16,5 % річних за користування кредитом (а.с.11-14).

23.11.2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №735 між ОСОБА_5 та ВАТ "Державний ощадний Банк України" було укладено іпотечний договір (а.с.18-22), за умовами якого ОСОБА_3 надав в іпотеку ВАТ "Державний ощадний банк України" житлове приміщення, а саме - однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, яка належить останньому на праві приватної власності, що підтверджується витягом з ОКП "КООБТІ" №16048275 від 25.09.2007 року та договором купівлі-продажу від 31.08.2007 року (а.с.15-16), який було посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімовою І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 6644.

На підставі укладеного договору іпотеки приватним нотаріусом було накладено заборону відчуження зазначеної квартири до припинення договору іпотеки, яка зареєстрована в реєстрі за №6645 від 23.11.2007 року, при цьому іпотека за вказаним договором забезпечувала вимоги банку щодо виконання ОСОБА_3 зобов'язань за укладеним кредитним договором №735 та передбачала, що у випадку невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання в цілому або його частини, іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 взятих на себе зобов'язань утворилася заборгованість, яка станом на 02.10.2013 року становить 254181,31 грн., з яких: - прострочений борг складає 195874,99 грн.; - відсотки - 54670,30 грн.; - пеня - 3636,02 грн., що підтверджується наданим Банком розрахунком (а.с.7-10).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.23).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.12.2010 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18.05.2011 року (а.с.78-79), відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 735 від 23.11.2007 року з поручителя у зв"язку зі смертю боржника. (а.с.25).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2013 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» до управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру - квартиру АДРЕСА_1 в погашення заборгованості по кредитному договору № 735 від 23.11.2007 року (а.с.26-28). Судом відмовлено у задоволенні вказаного позову з тих підстав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 подали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, у зв'язку з чим 17.03.2010 року заведено спадкову справу під №116.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положенням ст. ст. 1216, 1218, ч. 2 ст. 1220, ч 3 ст. 1223 ЦК України з моменту смерті особи до спадкоємців переходять права та обов'язки спадкодавця, які належали йому на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому зобов'язання правонаступників спадкодавця-боржника перед кредитором виникають з моменту його смерті.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця . Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу.

Частина 1 статті 523 ЦК України передбачає, що порука та застава, встановлена іншою особою, припиняються, якщо при переведенні боргу поручитель або заставодавець не дали згоди відповідати за нового боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 523 ЦК України застава, встановлена первісним боржником, зберігається після заміни боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 5 червня 2003 року «Про іпотеку» (далі Закон) іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником&nbsp;забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати ;задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (п. 5 ст. 1219, ст. 1282 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ "Державний ощадний банк України" просило звернути стягнення на іпотечне майно у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п. 31 та п. 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положень статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки у тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. У разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України «Про іпотеку»).

Проте якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Якщо боржник та іпотекодавець одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 взятих на себе зобов'язань по кредитному договору утворилася заборгованість, яка 23.11.2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року становить 254181,31 грн., і цей розмір заборгованості розрахований на день смерті боржника - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, нарахування по заборгованості після смерті позичальника не здійснювались (а.с.7-10).

Згідно інформації приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Ковальової О.О. від 10.02.2015 року після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа № 6/2010 на підставі заяв про прийняття спадщини ОСОБА_2 та ОСОБА_3, інші спадкоємці із заявами не зверталися (а.с.179-180).

Так, правонаступниками прав і обов'язків після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до яких перейшло право власності на успадковане майно (предмет іпотеки) з моменту відкриття спадщини.

ПАТ «Державний ощадний банк України» направляло вимоги про сплату заборгованості по кредитному договору № 735 від 23.11.2007 року на адреси ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як спадкоємцям померлого боржника (а.с.29-31).

У добровільному порядку відповідачі не виконують обов'язки за кредитним договором.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачі як спадкоємці померлого, які прийняли спадщину, в тому числі на квартиру, яка є предметом іпотеки і передана спадкодавцем в заставу ПАТ «Державний ощадний банк України» у забезпечення виконання своїх зобов"язань по кредитному договору, повинні відповідати за невиконання спадкодавцем-боржником своїх зобов"язань у спосіб, зазначений позивачем і передбачений договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом першої інстанції відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: