Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/2001/15 Головуючий у 1-й інстанції: Токарєв А.Г. Суддя-доповідач: Поляков О.З.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним, -

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку.

В обґрунтування позову зазначала, що їй на праві приватної власності належав будинок АДРЕСА_1

12 березня 2010 року вона на прохання онука, відповідача по справі ОСОБА_3, переоформила на нього вказаний будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу.

Відповідач запевняв її, що буде довічно піклуватись про неї, проте не виконав своєї обіцянки, вона вимушена жити лише на свою пенсію, тому вважає, що при укладенні договору була введена в оману, відносно умов які мають істотне значення.

В серпні 2013 року їй стало відомо, що замість договору довічного утримання вона уклала договір купівлі-продажу, але ніяких грошей від ОСОБА_3 вона не отримувала.

Просила визнати причини пропуску звернення до суду поважною, оскільки про порушення своїх прав дізналась лише в серпні 2013 року.

Враховуючи вищевикладене просила суд визнати поновити строк на звернення до суду; визнати договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 укладений 12.03.2010 року між нею та ОСОБА_3 недійсним.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2014 року позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_4 строк звернення до суду.

Визнано договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 укладений 12.03.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 недійсним.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 570,31 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи,порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи позивачці на праві приватної власності належав будинок АДРЕСА_1

Звернувшись до суду позивачка зазначила, що 12 березня 2010 року вона на прохання онука, відповідача по справі ОСОБА_3, переоформила на нього вказаний будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу.

Відповідач запевняв її, що буде довічно піклуватись про неї, проте не виконав своєї обіцянки, вона вимушена жити лише на свою пенсію, тому вважає, що при укладенні договору була введена в оману, відносно умов які мають істотне значення.

В серпні 2013 року їй стало відомо, що замість договору довічного утримання вона уклала договір купівлі-продажу, але ніяких грошей від ОСОБА_3 вона не отримувала і тому просила визнати вказаний правочин недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За ч.1 ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на вій розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За ч 3.ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Районний суд за наслідками розгляду справу ,задовольняючи позовну заяву ,як підстави недійсності договору купівлі-продажу зазначив , що умови договору купівлі-продажу з боку відповідача не були виконані, гроші не були передані, до того ж згідно довідки ДЗ "Вузлова лікарня станції Красноармійськ " ОСОБА_4 має тяжкі захворювання серцево-судинної системи, на час укладення договору купівлі-продажу перебуває на обліку у лікаря терапевта, що безпосередньо заважало похилого віку позивачці при укладенні спірного договору розуміти та достовірно знати наслідки його укладення, при укладанні договору в повному обсязі не додержані вимоги .203 ЦК України.

З таким висновками суду першої інстанції погодитися неможливо, так як вказані підстави є різними самостійними підставами для визнання правочинів недійсними, передбаченими нормами ЦК України і крім цього вони не заявлені позивачем при зверненні до суду.

Відповідно до ст..230 ЦК України ,якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону правочину в оману щодо обставин, які мають істотне значення / частина перша ст.229 цього Кодексу / такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце ,якщо сторона заперечує наявність обставин, яки можуть перешкодити правочину або вона замовчує їх існування.

Наявність умислу в діях відповідача ,істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

За матеріалами справи відсутні будь - яки належні докази яки б підтверджували оману з боку відповідача при укладенні спірного договору - купівлі продажу будинку , і тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та матеріалам справи ,доказам по справі дана неналежна оцінка і тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.307,309,317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2014 року у цій справі - скасувати та ухвалити нове рішення ,за яким :

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: