АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Панченко О.О.

при секретарі: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів не утримання неповнолітніх дітей.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

03 листопада 2014 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила про стягнення з ОСОБА_2 на її користь на утримання двох дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Вважає, що між сторонами відсутній спір щодо аліментів. Розмір сплачуваних ним добровільно щомісячних грошових коштів та додаткові витрати на дітей є достатніми для задоволення всіх їх потреб, а позивачка не обґрунтувала необхідність стягнення аліментів на утримання дітей за виконавчим листом та не пояснила чому сума сплачених ним коштів є недостатньою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 15.04.2006 року по 16.10.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Після розірвання шлюбу діти сторін залишились проживати з матір'ю. Відповідач проживає окремо та добровільно надає допомогу дітям, але позивачка бажає отримувати кошти на утримання дітей за виконавчим листом та в установленому законом розмірі аліментів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, правомірно виходив з того, що відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів на користь позивачки.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України).

Отже, обов'язок відповідача утримувати дітей є безумовним, а оскільки діти проживають разом із матір'ю, аліменти на їх утримання підлягають стягненню на її користь.

Доказів щодо досягнення домовленості між сторонами про способи участі батька в утриманні дітей по справі не надано і суду таких обставин не доведено. Надання відповідачем допомоги у добровільному порядку залежить насамперед від його власних міркувань та не позбавляє позивача права на одержання аліментів за рішенням суду.

Розмір аліментів на двох дітей - 1/3 частина заробітку (доходу) відповідача, але не менше встановленого законом мінімуму на кожну дитину, визначено місцевим судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Разом з тим, визначаючи єдину частку від заробітку (доходу) батька на утримання двох дітей, суд першої інстанції не врахував положення ч. 2 ст. 183 СК України та помилково присудив стягнення 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття дітьми різного віку.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються з вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

До повноважень апеляційного суду у разі встановлення порушення або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України належить право змінити рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення порядку стягнення аліментів у визначеному судом розмірі підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2015 року змінити в частині визначення порядку стягнення аліментів у визначеному судом розмірі - до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В інший частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: С.Б. Бутенко Судді: /підписи/ О.І. Обідіна

О.О. Панченко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко