РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної О.В.,

при секретарі Алімурадовій Т.Я.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

23.02.2015 року позивачка, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача, ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1032 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засіданні з'явився, позовні вимоги визнав частково, зазначаючи, що оскільки він на даний час не працює, доходи які він отримує є мінливими, не визначеними, та він не може гарантувати можливість отримання такого доходу, щоб сплачувати аліменти у розмірі 1032 грн., тому вказав, що готовий сплачувати аліменти у розмірі не більше 600 грн. щомісяця. При цьому зазначив, що визначення аліментів у такому розмірі, не звільняє його від обов"язку у разі потреби надавати додаткову допомогу на утримання дитини, яку він за можливістю буде надавати.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони не проживають разом, дитина проживає з позивачкою.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обов'язок батьків.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

При цьому суд звертає увагу, що як встановлено в судовому засіданні та не спростовано позивачкою та відповідачем, вони на даний час є працездатними, не є інвалідами, на їх утриманні ніхто крім дитини не знаходиться, тому вони обидва зобов'язані утримувати малолітнього сина, а той факт що позивачка та відповідач на даний час не працюють, тому не мають можливості достатньо забезпечувати дитину судом не приймається, оскільки не пов'язані з якимись фізичними вадами батьків, які перешкоджають їм працювати.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи те, що позивачка заявила вимоги про присудження аліментів на утримання сина саме в твердій грошовій сумі, зважаючи, що відповідач, оскільки він має неофіційний, мінливий дохід, згоден на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, але у меншому розмірі, ніж заявлено позивачкою, тому суд приходить до висновку про задоволення вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, тому що, це не суперечить положенням ч. 3 ст. 181 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 23.02.2015 року.

Позивачка визначила розмір аліментів 1032 грн. щомісячно.

Суд звертає увагу на те, що Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено суми прожиткового мінімуму на 2015 рік. Згідно з даним Законом для дітей віком до 6 років розмір прожиткового мінімуму встановлено у сумі 1167 грн.

Одночасно, суд звертає увагу на доводи відповідача, який не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі рівній 600 грн.

Виходячи з того, що суду не надано належних доказів на підтвердження того, що матеріальний стан відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 1032 грн. щомісяця, а також те, що обидва батька (мати та батько) зобов'язані утримувати та піклуватись про дитину, суд приходить до висновку, що розмір аліментів необхідно зменшити до 600 грн. щомісячно, що із врахуванням того, що позивачка також повинна утримувати свою дитину, становить трохи більше ніж встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відповідно до Закону України ««Про державний бюджет України на 2015 рік».

Тому, з урахуванням всіх обставин справи, а також перевіривши доводи сторін в повному обсязі, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів 600 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 184 СК України, суд-

ухвалив :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 600 грн., щомісяця до досягнення ним повноліття, починаючи з 23.02.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у розмірі 243 грн. 60коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Бородіна