Справа № 755/3907/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарях Лесик Ю.С., Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які діють у своїх та в інтересах малолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, виселення та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить виселити ОСОБА_2 з його родиною - дружиною ОСОБА_3 та дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири за адресою АДРЕСА_1; зобов"язати ОСОБА_2 не чинити будь-яких перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у користуванні квартирою та стягнути заборгованість за комунальні платежі, що утворилися за час проживання відповідачів у зазначеній квартирі.

Вимоги мотивовані тим, що неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на первинному обліку дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування у Службі у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з 07.11.2000 року, оскільки його батьки померли.

Неповнолітній ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, згідно свідоцтва на спадщину від 20.12.2014 року, яку успадкував за заповітом рідної бабусі ОСОБА_8. Крім того, ОСОБА_1 зареєстрований та має право користуватися житлом за цією адресою з 09.09.2003 року.

До Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації неодноразово зверталася громадянка ОСОБА_6, яка є опікуном неповнолітнього відповідно до розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 16.05.2007 року № 478, щодо неможливості користуватися житловим приміщенням, яке належить підопічному на праві власності та право користування яким він має, через вчинення перешкод зі сторони ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_2 самовільно займає вказану квартиру та проживає там зі своєю родиною без жодних правових підстав, не сплачуючи за проживання у квартирі та вже більше двох років чинить перешкоди щодо користування житловим приміщенням законному власнику та його опікуну.

З початку 2012 року до початку 2015 року ОСОБА_2 пред"являв як підставу його проживання разом із сім"єю у квартирі АДРЕСА_1 лише ксерокопії договору найму житла від 03.01.2012 року, відповідно до умов якого ОСОБА_8 передає ОСОБА_2 вказану квартиру для проживання у ній на строк 35 місяців 15 днів з моменту підписання акту приймання-передачі житла та розписки ОСОБА_8 про отримання грошових коштів від ОСОБА_2

На час пред"явлення цього позову строк дії договору оренди закінчився та не продовжувався, дія договору припинена, порушення прав дитини-сироти триває.

ОСОБА_8 померла у 2012 році. ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_8, тому має право проживати та користуватися житлом по місцю реєстрації спільно зі своєю родиною, яка також там зареєстрована.

Опікун ОСОБА_6 неодноразово намагалася потрапити до квартири, але відповідач не відчиняє та не впускає її до житла, чим продовжує чинити перешкоди у доступі та користуванні власним житлом ОСОБА_1 та ОСОБА_6, пояснюючи свої дії тим, що вони правомірні та звільнить вказану квартиру з родиною лише за відповідним рішенням суду.

Відповідач грубо порушує та протиправно обмежує закріплені законом право дитини на житло та її право власності.

В судовому засіданні представник позивача Кушнір С.Б., представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Карасалович А.Г. та представник Прокуратури Дніпровського району м. Києва Дашкевич К.В. підтримали позов та викладені у ньому обставини, просили задовольнити вимоги.

Третя особа ОСОБА_12 в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що неповнолітній ОСОБА_1 проживає з нею, дитина хоче вселитися у належну йому квартиру АДРЕСА_1, однак відповідачами чиняться перешкоди у цьому, у квартиру їх не впускають.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. При цьому відповідачем ОСОБА_2 суду подані письмові заперечення на позов з проханням розглянути справу без його участі та відмовити у задоволенні позову.

У зв'язку із зазначеним суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, представника Прокуратури Дніпровського району м. Києва, третьої особи ОСОБА_12, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Неповнолітній ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4, його батьками є ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (свідоцтво про народження - а.с. 9).

Згідно свідоцтв про смерть, мати ОСОБА_1 - ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_8, батько ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 11, 12).

Відповідно повідомлення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 366, неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, взятий 07.11.2000 року на первинний облік дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування у Службі у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с. 8).

Неповнолітній ОСОБА_1 з 09.09.2003 року по даний час зареєстрований у спірної квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою по формі № 3, виданою ЖРЕО № 408 від 30.01.2015 року та відміткою у паспорті (а.с. 10, 10 зв., 22).

Розпорядженням Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 16.05.2007 року № 478 припинено опіку гр. ОСОБА_8 над малолітнім онуком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та призначено опікуном гр. ОСОБА_6 (а.с. 14).

ОСОБА_8 09.06.2011 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С., зареєстрований у реєстрі за № 544, відповідно якого заповіла належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 на ім"я ОСОБА_1 (а.с. 21).

Між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_8 03 січня 2012 року був укладений договір найму житла, відповідно до умов якого остання передала ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 для проживання у ній на строк 35 місяців 15 днів з моменту підписання акту приймання-передачі житла, який підписали 03.01.2012 року.

Орендна плата визначена п. 1.4 договору найму житла у розмірі 3 800 грн. на місяць, яка перегляду не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов"язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_10.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.12.2014 року, виданого державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за № 4-1659, та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.12.2014 року, неповнолітній ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 17-19).

Спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно до ст. 814 ЦК України, у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов"язки наймодавця.

Пунктом 7.8. договору найму житла визначено, що при зміні власника квартири, що орендується, умови договору зберігають свою силу протягом всього строку дії договору з урахуванням можливої пролонгації.

Попередньо Перший заступник прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 звертався до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_12, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним договору найму житла від 03.01.2012 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 та виселення останнього разом із сім"єю з квартири АДРЕСА_1. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2013 року, яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.03.2014 року залишене без змін, вказаний позов було задоволено (а.с. 23-27).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.07.2014 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2013 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 04.03.2014 року були скасовані та справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 28-30).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2014 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.02.2015 року, відмовлено у задоволенні позову Першого заступника прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_12, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_17 про визнання недійсним вищевказаного договору найму житла від 03.01.2012 року та виселення відповідача.

За викладених обставин судом встановлено, що відповідачі у спірну квартиру вселилися та проживають на підставі Договору найму житла від 03.01.2012 року, укладеного між попереднім власником квартири ОСОБА_8 та відповідачем ОСОБА_2 При цьому з умов договору найму квартири убачається, що строк його дії сплив 18 грудня 2014 року.

Разом з тим, відповідно п. 6.2 Договору найму житла, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, при цьому в подальшому сплачується сума визначена в п. 1.4 даного договору.

Статтею 764 ЦК України також визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У поданих запереченнях на позов ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні вимог, посилаюсь на пролонгацію договору найму житла, відповідно до його умов, при цьому зазначає, що опікун ОСОБА_1 ОСОБА_6 знала про умови договору оренди квартири, проте жодних заперечень після закінчення терміну його дії протягом місяця йому не направляла, тому дія договору поновлена на той же строк, а саме на 35 місяців 15 днів, у зв"язку з чим вимоги є безпідставними.

Проте вказані заперечення суд не може прийняти до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Третя особа у справі ОСОБА_12 суду пояснила, що відповідачами неповнолітньому ОСОБА_1 та їй, як опікуну, чиняться перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 куди її не впускають, двері не відкривають, відповідач ОСОБА_2 зустрічатися з нею не хоче, не відповідає на її дзвінки, або повідомляє, що у м. Києві він не знаходиться, через що вона неодноразово зверталася до міліції, під час розгляду справи за позовом прокурора в приміщенні суду зверталася до ОСОБА_2 та вимагала, щоб він виселився зі спірної квартири.

Пояснення опікуна ОСОБА_12 про те, що після закінчення строку договору найму вона заперечувала проти продовження дії договору оренди підтверджуються письмовими доказами.

Так, через неможливість вселитися у квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_6 зверталася до Департаменту захисту прав дітей та усиновлення Міністерства соціальної політики, яким була надана відповідь від 31.12.2014 року з повідомленням про те, що спеціалістами районної служби у справах дітей неодноразово були здійснені візити за адресою вказаної квартири, але потратити до приміщення до цього часу не вдається, оскільки ОСОБА_2 чинить перешкоди.

За зверненнями ОСОБА_6 до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві з приводу неправомірних дій ОСОБА_2 дільничним інспектором міліції складалися висновки від 13.02.2015 року, якими підтверджено проживання відповідача у спірній квартирі та у відповідях на заяви вказується, що склалися цивільно правові відносини і рекомендовано звернутися до суду.

Співробітниками служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 21.01.2015 року та 16.02.2015 року складалися Акти обстеження житла, у яких зазначено про те, що у квартирі АДРЕСА_1 проживають відповідачі та їхні два неповнолітніх сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, всі вони зареєстровані за адресою АДРЕСА_8, також в акті зазначено, що ОСОБА_2 надано термін в один тиждень до 29.01.2015 року звільнити квартиру і повідомлено, що службою буде подаватися позов до суду про виселення (а.с. 15-16).

Відповідно ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, як встановлено у судовому засіданні, після закінчення строку договору найму опікун спадкоємця наймодавця висловлювала заперечення з проводу продовження користування спірним житлом відповідачами, бажала повернення наймачами спірної квартири для проживання у ній з неповнолітнім ОСОБА_1, про що, окрім вищевказаних письмових доказів, також свідчить судовий розгляд справи за позовом заступника прокурора Дніпровського району м. Києва про визнання недійсним договору найму житла та виселення відповідачів.

Статтею 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних і безпритульних дітей" визначено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідній попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Відповідно ст. ст. 41, 47 Конституції України, кожен має право на житло. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За нормою ч. 1 ст. 168 ЖК України, укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем.

Згідно ст. 169 ЖК України, у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов"язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

За вищевикладених обставин, відповідачі чинять неповнолітньому ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належним йому на праві власності житлом, оскільки залишаються там проживати після закінчення дії договору найму житла, будь-яких угод у подальшому з приводу користування спірною квартирою між опікуном неповнолітнього та відповідачами не уклалося, останні не зареєстровані у спірному житловому приміщенні, ОСОБА_1 не може належним чином користуватися та розпоряджатися зазначеною квартирою, а тому позов підлягає задоволенню в частині вимог щодо усунення перешкод у здійсненні неповнолітньому ОСОБА_1, права користування квартирою АДРЕСА_1 та виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та малолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з даної квартири.

Вимоги у частині стягнення з відповідачів заборгованості за комунальні платежі задоволенню не підлягають, оскільки, як пояснили учасники судового засідання, наявна заборгованість по квартирі АДРЕСА_1 на даний час ніким не оплачувалася та з приводу цього правовідносини регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" і Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 41, 47 Конституції України, ст. ст. 316-319, 321, 325, 328, 391, 759, 763, 810, 821, 1216, 1217 ЦК України, ст. ст. 109, 168, 169, 150 ЖК України, ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних і безпритульних дітей", ст. ст. 10, 11, 58, 60, 62-64, 88, 169, 208, 213-215, 218 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які діють у своїх та в інтересах малолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, виселення та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування квартирою АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 та малолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1.

В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави по 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя