Справа №: 164/541/15-ц
п/с: 2-о/164/16/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 жовтня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Долі О.І., Матвійчук Н.В.,

з участю представника прокуратури ОСОБА_1,

представника Рудниківської сільської ради ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за заявою прокурора Маневицького району Волинської області в інтересах територіальної громади Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області, заінтересована особа ОСОБА_3, про визнання майна безхазяйним, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Маневицького району Волинської області в інтересах територіальної громади Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області звернувся в суд із заявою про визнання майна безхазяйним. Свої вимоги обгрунтував тим, що ОСОБА_4, яка померла 14.04.2000 року, у відповідності до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0183611 мала право на земельну частку (пай), розміром 1.67 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Рудниківської сільської ради Маневицького району. ОСОБА_4 на момент смерті проживала одиноко, із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Посилаючись на зазначені обставини, прокурор просив визнати спадщину у вигляді земельної ділянки, розміром 1.67 умовних кадастрових га, вартістю 23277 гривень 49 копійок, що знаходиться на території Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області, яка залишилась після смерті ОСОБА_4,безхазяйним майном та передати її у власність територіальній громаді Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 26.06.2015 року до участі в даній справі в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_3

Представник прокуратури Маневицького району ОСОБА_1, представник Рудниківської сільської ради Маневицького району ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просили визнати спадщину у вигляді земельної ділянки, розміром 1.67 умовних кадастрових га, вартістю 23277 гривень 49 копійок, що знаходиться на території Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області, яка залишилась після смерті ОСОБА_4,безхазяйним майном та передати її у власність територіальній громаді Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області.

Заінтересована особа ОСОБА_3 на неодноразові виклики в судові засідання по даній справі не зявився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи думку учасників судового процесу, які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності заінтересованої особи ОСОБА_3, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності вказаної заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги є підставними, а тому підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 137 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) майно, яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету районної, міської Ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу. Безхазяйне майно, що належало колгоспному дворові, надходить у власність колгоспу, на території якого знаходиться це майно, за рішенням виконавчого комітету районної, міської Ради народних депутатів, винесеним за заявою колгоспу. Заява про визнання майна безхазяйним може бути подана не раніше як через один рік після прийняття майна на облік

відповідним фінансовим органом або виконавчим комітетом селищної, сільської Ради народних депутатів. Порядок виявлення та обліку безхазяйного майна визначається Міністерством фінансів Української РСР.

Відповідно до ст. 524Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою

згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст. 553Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь

кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Згідно ст. 555 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Якщо хто-небудь з спадкоємців відмовився від спадщини на користь держави, до держави переходить частка спадкового майна, належна цьому спадкоємцеві. Якщо при відсутності спадкоємців за законом заповідана тільки частина майна спадкодавця, решта майна переходить до держави. У випадках, передбачених цією статтею, авторське право, що входить до складу спадщини, або право на частку в авторській винагороді, що належало спадкоємцеві, який відмовився, припиняється.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 4 ЗК України у державній власності перебувають всі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. Суб'єктами права державної власності на землю виступають: Верховна Рада України - на землі загальнодержавної власності України; Верховна Рада Республіки Крим - на землі в межах території Республіки, за винятком земель загальнодержавної власності; обласні, районні, міські, селищні, сільські Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 померла 14.04.2000 року в м. Луцьк Волинської області.ОСОБА_4 мала право на земельну частку (пай), розміром 1.67 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Рудниківської сільської ради Маневицького району. ОСОБА_4 на момент смерті проживала одиноко, із заявами про прийняття спадщини чи видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Зазначені обставини підтвердили представник прокуратури Маневицького району ОСОБА_1 та представник Рудниківської сільської ради Маневицького району ОСОБА_2 в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються заінтересованою особою ОСОБА_3, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0183611 від 4.04.1997 року, повідомлення відділу ДРАЦСу реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області № 2926/02-2.3.102 від 30.12.2014 року, повідомлення Рудниківської сільської ради Маневицького району № 4/01-14/2-15 від 21.01.2015 року, повідомлень відділу Держземагенства у Маневицькому районі № 20/1.8 від 12.01.2015 року та № 0-312-0.6-927/0/2-15 від 16.04.2015 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 374/01-16 від 29.05.2015 року, довідок Рудниківської сільської ради Маневицького району № 138а/01-14/2-15 від 26.05.2015 року та № 169/01-14/2-15 від 25.06.2015 року.

При вирішенні заявлених вимог суд бере до уваги, що саме за рішенням виконавчого комітетуРудниківської сільської ради Маневицького району земельна частка (пай), розміром 1.67 умовних кадастрових га, що знаходиться на території вказаноїсільської ради, яка залишилась після смерті ОСОБА_4, мала бути прийнята на облік та в подальшому передана у власність держави. Разом з тим, після смерті ОСОБА_4 будь-яких рішень щодо даної земельної частки (паю) виконавчим комітетомРудниківської сільської ради Маневицького району не приймалось. З моменту закінчення визначеного законом строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 поданий час вищевказана земельна ділянка не має власника та її правовий статус є невизначеним.

23 травня 2015 року у друкованих засобах інформації - газеті „Нова доба за № 21 було опубліковано оголошення, в якому рекомендовано спадкоємцям на земельні ділянки, що залишилися після смерті колишніх жителів Рудниківської сільської ради Маневицького району, зокрема, ОСОБА_4, звернутися до вказаного органу місцевого самоврядування для оформлення документів на вказані земельні ділянки.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки після смерті ОСОБА_4, яка померла 14.04.2000 року, спадкоємці за законом відсутні, спадкоємець за заповітом спадщину не прийняв, із заявами про її прийняття чи видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини ніхто не звертався, з часу відкриття спадщини минуло понад 15 років, є всі підстави для визнання спадщини у вигляді земельної ділянки, розміром 1.67 умовних кадастрових га, вартістю 23277 гривень 49 копійок, що знаходиться на території Рудниківської сільської ради Маневицького району, безхазяйним майном та передати її у власність територіальній громаді Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212-215, 234-235 ЦПК України, ст.ст. 137, 524-527, 529, 534-535, 548-549, 553, 555 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву прокурора Маневицького району Волинської області в інтересах територіальної громади Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області задовольнити.

Визнати спадщину у вигляді земельної ділянки, розміром 1.67 умовних кадастрових га, вартістю 23277 (двадцять три тисячі двісті сімдесят сім) гривень 49 копійок, що знаходиться на території Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області, яка залишилась після смерті ОСОБА_4, яка померла 14 квітня 2000 року,безхазяйним майном та передати її у власність територіальній громаді Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя районного суду О.В. Невар