Справа №167/1132/15-ц
Провадження №2/167/393/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2015 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Хитрика Р.І.,

при секретарі - Форсюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несплату аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несплату аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В них народилося семеро дітей, які перебувають на її утриманні. Після розлучення, на підставі рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 13.03.2008 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дітей. Станом на 01.09.2015 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 97883.54 грн.. В звязку з несплатою відповідачем аліментів матеріальне становище позивача значно погіршилось. Вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сімї, двоє дітей студентів змушені були залишити навчання у вищих навчальних закладах. Просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь неустойку за несплату аліментів в сумі 5400.00 грн..

Позивач в судове засідання не зявилася, 22.10.2015 року подала до суду уточнену позовну заяву від 31.08.2015 року, в якій просить стягнути з відповідача неустойку за несплату аліментів в розмірі 11365.70 грн., з яких: 6594.90 грн. розмір неустойки за період з 01.02.14 р. по 01.09.15 р., 4770.80 грн. згідно довідки № 03-27/8634 відділу ДВС.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що на день звернення до суду позивач разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, проживають ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується довідкою Рудко-Козинської сільської ради № 382 від 31.08.2015 року (а.с.2).

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.09.2015 року становить 97883.54 грн. (а.с.3).

Згідно повідомлення відділу ДВС Рожищенського РУЮ від 31.08.2015 року № 03-27/8634 станом на 01.09.2015 року боржником сплачено борг частково у розмірі 700 грн., залишок нестягнутої суми становить 4770.80 грн. (а.с.4).

Судом встановлена заборгованість по сплаті аліментів, тому відсутність своєї вини в її виникненні має доводити особа, яка сплачує аліменти.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість перед позивачем виникла у результаті несвоєчасної та неповної виплати відповідачем присуджених за рішенням суду аліментів. Суд оцінює, що дана заборгованість виникла саме з вини відповідача ОСОБА_2.

Оскільки, відповідач невчасно сплатив аліменти, то позивач на підставі ст. 196 СК України має право на стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позивач ОСОБА_1 в уточненій позовній заяві подала суду розрахунок неустойки з 01.02.2014 року по 01.09.2015 року, згідно якого розмір неустойки становить 6594.90 грн. та 4770.80 грн. згідно повідомлення № 03-27/8634 відділу ДВС Рожищенського РУЮ.

Зважаючи на те, що позивач у своїх позовних вимогах просить суд стягнути з відповідача неустойку з 01.02.2014 по 01.09.2015 (1157 грн. :100 х 30 днів х 19 місяців = 6594.90 грн.), тому її вимоги в цій частині є підставними.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 196 СК України суд може зменшити розмір неустойки за весь час прострочення сплати аліментів з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідач не просив суд зменшити йому неустойку, не надав суду відомостей про його сімейний та матеріальний стан.

Вирішуючи спір, суд відмовляє у задоволенні позову у частині стягнення заборгованості по аліментам у розмірі 4770 грн., з тих підстав, що законодавство України з правовідносин, які виникли між сторонами, не містить положень про повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість по аліментам утворилась після постановлення судом рішення про стягнення аліментів на користь позивача, які стягуються на підставі виконавчого листа. Вказані правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження», а тому, обчислений у справі розмір заборгованості не підлягає стягненню шляхом повторного винесення рішення, а вказана сума стягується у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково та з відповідача слід стягнути неустойку за несплату аліментів в розмірі 6594.90 грн..

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь позивача 243.60 грн. оплаченого судового збору.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 81,88, 214, 215, 226 ЦПК України, ст.ст. 180, 196 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несплату аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_1 6594 (шість тисяч пятсот девяносто чотири) грн. 90 коп. неустойки за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. оплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Рожищенським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Рожищенського районного суду Р.І.Хитрик