Справа № 635/2977/15-ц
Провадження № 2/635/1706/2015
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого суддi Бобко Т.В.

секретар судових засідань Щербак Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в пгт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області про встановлення факту смерті та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та в остаточній редакції просив встановити той факт, що ОСОБА_3 , 1913 року народження, помер у вересні 1943 року та визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок загальною площею 82,80 кв.м., житловою площею 45,10 кв.м. з надвірними будівлями: літньою кухнею «Б», тамбуром «б», сараєм «В», льохом «в», сараєм «Г», літнім душем «Д», вбиральнею «Е», сараями «Ж,З», оглядовим колодязем «И», оглядовим колодязем «К», зливною ямою «Л», огорожею №3, воротами №1, хвірткою №2, колодязем №4, колонкою №5, №6, огорожею №7, замощенням АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ) зареєстрований в цілому на праві власності за дідусем позивача - ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності. ОСОБА_3 зник безвісти у серпні 1943 року в боях за країни, що підтверджується повідомленням Харківського районного військомату від 15 липня 1946 року, після чого його жінка, бабуся позивача ОСОБА_4 у період часу з 1970 року по 1972 року побудувала новий житловий будинок загальною площею 82,80 кв.м., житловою площею 45,10 кв.м. з надвірними будівлями: літньою кухнею «Б», тамбуром «б», сараєм «В», льохом «в», сараєм «Г», літнім душем «Д», вбиральнею «Е», сараями «Ж,З», оглядовим колодязем «И», оглядовим колодязем «К», зливною ямою «Л», огорожею №3, воротами №1, хвірткою №2, колодязем №4, колонкою №5, №6, огорожею №7, замощенням АДРЕСА_3 , який був закінчений будівництвом у 1979 році, але в експлуатацію не введений, правовстановлюючих документів на будинок остання не отримала. Таким чином, ОСОБА_4 набула право власності на вищевказаний будинок в цілому, одна 07 лютого 2012 року вона померла. Спадкоємцями після смерті останньої є донька померлої, мати позивача ОСОБА_2 , яка на спадщину не претендує та позивач, який мешкав у спірному будинку разом з бабусею та був там зареєстрованим, прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак правовстановлюючі документи на будинок не отримав, оскільки не звернувся до нотаріальної контори у визначений термін.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з`явився, суду надана заява за підписомБезлюдівського селищного голови Гусь М.А., в якій він просить розглянути справу за відсутності представника Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, проти позову не заперечує.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з повідомлення Харківського районного військового комісаріату від 20 серпня 1946 року, ОСОБА_3 , 1913 року народження уродженець Безлюдівської с/ради зник безвісти у бою за Соціалістичну Вітчизну, перебуваючи на фронті у серпні 1943 року.

Вказані обставини дають підставу припускати смерть ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного чи природного характеру.

Таким чином, у зв`язку з тим, що згідно вищевказаного повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , знаходячись на фронті під час Великої Вітчизняної Війни пропав безвісти в серпні 1943 року, тобто за обставин, які загрожували смертю, суд визнає днем смерті ОСОБА_3 , день його вірогідної смерті, а оскільки конкретний день смерті встановити неможливо, таким днем є перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані відомості про смерть, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявнику необхідно встановити факт смерті ОСОБА_3 з метою прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №66 від 17 квітня 2015 року, згідно архівних реєстраційних матеріалів БТІ станом на 31 грудня 2012 року право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_2 зареєстровано в цілому за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради 31 березня 1955 року.

Судом встановлений факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 у спірному житловому будинку залишилася проживати та бути зареєстрованою дружина померлого ОСОБА_4 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 23 липня 1986 року), таким чином остання фактично прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3 .

Як вбачається із вищевказаної довідки КП «ХРБТІ», в 1970 році на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_4 був збудований новий житловий будинок літ. А-1, а згідно акту поточних змін від 16 вересня 1986 року старий житловий будинок знесений.

Згідно матеріалів технічної інвентаризації станом на 15 квітня 2015 року, за адресою: АДРЕСА_5 розташовані: житловий будинок літ. А-1 загальною площею 82,80 кв.м., житловою площею 45,10 кв.м., літня кухня Б, сараї В,Г,Ж,З, літній душ Д, вбиральня Е, оглядові колодязі И.К., зливна яма Л, огорожа №103,7, колодязь №4, колонки №5,6, замощення І.

Відповідно до п. 3.1 ч. 3 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №91 від 24.06.2011 року, зареєстрованого Міністерстві Юстиції України 11 липня 2011 року за №830/19568, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, на момент будівництва спірного будинку, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як вбачається з технічного паспорта на спірний будинок, виданого станом на 16 травня 2008 року, його власником зазначена ОСОБА_4 , крім того, зі змісту вказаного технічного паспорту вбачається, що останньою був розпочатий процес оформлення права власності на цей будинок.

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При таких обставинах, суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_4 , як спадкоємцем першої черги спадкування за законом, була прийнята спадщина після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_5 та є єдиним власником зазначеного будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 07 лютого 2012 року, актовий запис №13.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по АДРЕСА_5 .

Як встановлено в ході судового розгляду, спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є донька померлої ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 17 лютого 1954 року, свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 05 травня 1982 року, Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 17 квітня 2009 року) та донька ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 28 травня 1956 року), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 06 березня 2014 року.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з повідомлення Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №1179/02.14 від 29 квітня 2015 року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , яка проживала на день смерті в АДРЕСА_5 із заявами про прийняття, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкрита.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, передбачених ст. 1259 ЦК України.

Враховуючи ту обставину, що спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , а саме донька останньої ОСОБА_2 не прийняла спадщину після померлої та не претендує на неї, що підтверджується її заявою про визнання позовних вимог, наданою в ході судового розгляду, а також те, що позивач єдиний, хто звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується повідомленням Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №1025/02.14 від 17 квітня 2015 року, суд вважає, що позивач, який є онуком померлої та спадкоємцем другої черги (свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 від 05 травня 1972 року), має право одержати право на спадкування після смерті ОСОБА_4 ..

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 позивач прийняв спаадщину, оскільки на день смерті проживав та був зареєстрований у спірному будинку та повністю його утримував, що підтверджується записом в будинковій книзі для прописки громадян, які мешкають в будинку АДРЕСА_5 та даними паспорта серії НОМЕР_8 , виданого Харківським РВ УМВС України в Харківській області 05 жовтня 1999 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Крім того, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини після смерті останньої, однак, як вбачається з повідомлення Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №1025/02.14 від 17 квітня 2015 року, йому було рекомендовано звернутися до суду, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на житловий будинок АДРЕСА_5 та ОСОБА_4 , а також оскільки не було здійснено реєстрацію права власності на вищевказане нерухоме майно до 01.01.2013 року.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , прийняв спадщину у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, не отримав свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що був відсутній правовстановлюючий документ на будинок, а також у зв`язку з тим, що спадкодавцем не було оформлено належним чином право власності на зазначене спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 60, 197, 212-215, 256, 259 ЦПК України, п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 319, 328, 392 ЦК України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (яка діяла на момент відкриття спадщини), Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (яке діяло на момент відкриття спадщини), Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», -

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області про встановлення факту смерті та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити той факт, що ОСОБА_3 , 1913 року народження, який пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 82,80 кв.м., житловою площею 45,10 кв.м. з надвірними будівлями: літньою кухнею Б, сараями В, Г, Ж, З, літнім душем Д, вбиральнею Е, оглядовими колодязями И, К, зливною ямою Л, огорожею №1-3, 7, колодязем №4, колонками №5, №6, замощенням І, розташований за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: