Провадження по справі № 4-с/752/1/15
У Х В А Л А

Іменем України

15.07.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Ляліній А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Тупілко Г.Ю., ОСОБА_3, Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про визнання рішення державного виконавця з приводу визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів незаконним, -

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1, заінтересовані особи Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Тупілко Г.Ю., ОСОБА_3, Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про визнання рішення державного виконавця з приводу визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів незаконним.

В обґрунтування скарги зазначено, що на виконанні в Відділі державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві перебував виконавчий лист №2-1750/8 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4.

При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження в травні 2011 року представник скаржника виявив в матеріалах розрахунок заборгованості по аліментах від 08.11.2011 року на суму 33 357,54 грн.. Вважає, що при вчиненні вказаного розрахунку державним виконавцем було допущено значні порушення, зокрема, не зазначено суми заробітку боржника з посиланням на документи або довідки про заробітну плату, також відсутні дані щодо того, звідки взагалі бралися суми, з яких вираховувалися ? частина в якості аліментів.

Надані позивачем 25.05.2011 року документи стосовно отримуваного ним заробітку під час складення розрахунку не бралися до уваги, незважаючи на їх наявність в матеріалах провадження.

Крім того, вказані державним виконавцем в певні періоди суми взагалі не співвідносяться з даними наданих ОСОБА_1 довідок, інколи є навіть більшими ніж сума отриманої за місяць заробітної плати.

Посилався і на те, що в період з листопада 2008 року по березень 2011 року ОСОБА_1 взагалі не працював, про що ним зазначено в заяві від 04.11.2011 року, поданій державному виконавцю, проте остання на даний факт уваги не звернула.

При визначенні розміру доходу за період, коли ОСОБА_1 не працював, державний виконавець брала не той розмір доходу, який він мав станом на здійснення розрахунку, а середній по м. Києву.

За таких обставин, оскільки розрахунок заборгованості було здійснено державним виконавцем з численними порушеннями, просив останній скасувати.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні. Вказав, що при зверненні до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, з метою отримання певних документів з матеріалів виконавчого провадження, ними було отримано дві різні відповіді, згідно однієї матеріли провадження втрачено з вини співробітника архіву, згідно іншої - їх знищено. В будь-якому випадку, наразі дослідити документи, що стали підставою для здійснення оспорюваного розрахунку, не має можливості. В той же час, з документів щодо розміру доходу, наданих ОСОБА_1, які також подавалися і виконавцю, вбачається, що останні не приймалися до уваги при вчиненні розрахунку, що свідчить про порушення з боку виконавця.

Відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві направив суду заяву про розгляд скарги за відсутності свого представника.

ОСОБА_3 в судовому засіданні проти скарги заперечувала. Зазначила, що остання подана з пропуском строку. Зазначила, що за час, коли здійснювався розрахунок, ОСОБА_1 не працював, документи щодо доходу отримувалися виконавчою службою невчасно, відтак розміру доходу брався середній для м. Києва. Після отримання документів від боржника, державний виконавець корегувала розрахунок. Також вказала, що вона надавала виконавцю копії всіх чеків про сплату скаржником будь-яких коштів на її користь, проте їй невідомо, чи вносилися на їх підставі відповідні корегування до розрахунку.

Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві направив суду заяву про розгляд скарги за відсутності свого представника.

Суд, вислухавши пояснення учасників розгляду та дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлює обов'язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Відповідно до ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Як встановлено під час розгляду скарги, зокрема і з листа Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 22.07.2014 року, матеріали виконавчого провадження, в рамках якого здійснено оскаржуваний розрахунок, щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1, наразі в архіві відділу відсутні, їх місцезнаходження невідоме.

За таких обставин, дослідити дані матеріали суд не має можливості, з огляду на що скарга підлягає розгляду з урахуванням тих документів, які надаються учасниками розгляду.

Так, як вбачається з оскаржуваного розрахунку, останній вчинено станом на 08.11.2011 року. (а.с. 11-13)

Разом з тим, в матеріалах скарги наявна заява ОСОБА_1 з додатками, яка була подана ним 25.05.2011 року до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується відтиском вхідного штампу. (а.с. 73-94)

Таким чином, дана заява та додані до неї документи стосовно рівня доходу (заробітку) ОСОБА_1 та сплачених ним аліментів повинні були прийматися державним виконавцем при здійсненні розрахунку.

Разом з тим, вбачається, що дані документи виконавець до уваги не приймала, в багатьох випадках зазначений нею рівень ? частини від доходу ОСОБА_1 є більшим чи дорівнює розміру його місячного доходу, а відомості з квитанцій про сплату аліментів в розрахунок взагалі не вносилися.

Як пояснили в судовому засіданні учасники розгляду, при визначенні рівня доходу ОСОБА_1 державний виконавець брала за основу середню заробітну плату працівника для даної місцевості.

Разом з тим, заборгованість може обчислюватися таким чином в тому випадку, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру.

Одночасно, згідно наданих виконавцю документів вбачалося, що з 21.03.2011 року ОСОБА_1 працює, таким чином, застосуванню для обрахунку заборгованості підлягала ч.2 ст. 195 СК України, згідно якої, на час визначення розміру заборгованості, остання обраховується із заробітку (доходу), який платник одержує. (а.с. 81)

Також, представником ОСОБА_1 надано суду копії квитанцій про сплату аліментів за різні періоди, які повинні були бути відображеними в розрахунку, оскільки також надавалися виконавцю з заявою від 25.05.2011 року. (а.с. 82-94

Проте, відомості з даних квитанцій до розрахунку не внесено, зазначені в розрахунку та в квитанціях суми значно різняться.

Все наведене в сукупності свідчить про допущення значних порушень Старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Тупілко Г.Ю. при вчиненні розрахунку заборгованості від 08.11.2011 року, що є підставою для його скасування.

Відповідно до ч.2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Оскільки під час розгляду скарги було встановлено обґрунтованість викладених в ній вимог, суд вважає за потрібне визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Тупілко Г.Ю. в ході виконавчого провадження по виконавчому листу №2-1750/8 від 30.05.2000 року, які полягають у здійсненні розрахунку заборгованості від 08.11.2011 року та скасувати зазначений розрахунок.

На підставі ст. 6,7,11,74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 195 Сімейного коденку України. ст.ст. 2, 383, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Тупілко Г.Ю., ОСОБА_3, Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про визнання рішення державного виконавця з приводу визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів незаконним - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Тупілко Г.Ю. в ході виконавчого провадження по виконавчому листу №2-1750/8 від 30.05.2000 року, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітної плати - неправомірними.

Скасувати розрахунок заборгованості по аліментам від 08.11.2011 року на суму 33 357,54 грн., який складено старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Тупілко Г.Ю. в ході виконавчого провадження по виконавчому листу №2-1750/8 від 30.05.2000 року, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітної плати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні ухвали суду - протягом п'яти днів з дня отримання її копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя