Дата документу 05.08.2015
Справа № 334/1993/15-ц
Провадження № 2/334/1286/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказує, що ПАТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1 уклали кредитний договір №ZPJСAK57430011 від 01.04.2008р., згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 76983,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.03.2015р.

У порушення норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 04.03.2015р. має заборгованість 185542,19 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 50723,02 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 2211,01 грн.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом 3375,41 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 120159,31 грн., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн., 8823,44 грн. (процентна складова).

З наведених підстав ПАТ «Акцент-Банк» просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та витрати по оплаті судового збору.

В ході судового розгляду справи представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі, в судове засідання 05.08.2015р. не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, докази на підтвердження вимог позову, для надання яких було оголошено перерву, суду не надав.

Відповідач в ході судового розгляду справи заперечував проти позову, вказуючи, що у розрахунку заборгованості не враховано суму страхового відшкодування, отриману банком від страхової компанії, та не зараховано суму грошових коштів, отриманих від продажу заставного автомобіля. Заборгованість по тілу кредиту вважає необґрунтованою. В судове засідання 05.08.2015р. відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.04.2008р. ЗАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 уклали кредитно-заставний договір №ZPJСAK57430011, відповідно до якого банк надав кредит на наступних умовах: загальний розмір кредиту 76983,00 грн.; мета кредиту - 51620,00 грн. для придбання автомобіля, 516,20 грн. для оплати перших страхових платежів за договорами страхування на перший рік дії кредиту; 34,00 грн. для оплати коштів за реєстрацію предмета застави в державному реєстрі; 1032,40 грн. для оплати винагороди за надання фінансового інструменту (сплачується в момент видачі кредиту); дата погашення кредиту не пізніше 31.03.2015р.; процентна ставка 15,96% річних; період сплати з 1 по 5 число кожного місяця. Пунктом 17.1.7 передбачено, що з метою виконання зобов'язань за п. 3.4 позичальнику відкривається кредитна лінія в розмірі 23780,40 грн. для сплати чергових страхових платежів.

Відповідно до п.17.8 договору щомісяця в період сплати позичальник зобов'язаний сплатити щомісячний платіж у розмірі 1141,29 грн.

Пунктом 3.4. договору встановлені особливості сплати банком чергових страхових платежів, які не поширюються на перші страхові платежі, які були сплачені позичальником самостійно до видачі кредиту або включені у загальний розмір кредиту і погашаються у складі щомісячних платежів.

В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором відповідач передав у заставу ЗАТ КБ «Приватбанк» автомобіль СНЕRY Amulet A 15, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1

Виконання банком умов договору про надання кредиту на цілі, зазначені у п. 17.1.3 підтверджується випискою по рахунку за 01.04.2008р., та визнається відповідачем.

Відповідач порушив умови кредитного договору і згідно розрахунку банку станом на 04.03.2015р. має заборгованість 185542,19 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 50723,02 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 2211,01 грн.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом 3375,41 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 120159,31 грн., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн., 8823,44 грн. (процентна складова).

Наявність заборгованості по комісії за користуванням кредитом у сумі 3375,41 грн. позивачем не доведена, оскільки умовами договору не передбачено сплату щомісячної комісії, у п.17.1.8 «б» встановлено, що винагорода за надання фінансового інструменту, яка сплачується щомісяця в період сплати, становить 0,00%. Позивачем не доведено і розрахунком спростовується, що розрахована до сплати комісія нараховувалася у відповідності п.17.1.8 «в», «г». З урахуванням викладеного, позивачем не доведено правомірності зарахування коштів на погашення комісії зі щомісячних платежів, які здійснював відповідач на погашення кредиту.

Також позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заборгованості за кредитом у сумі 50723,02 грн.

Документально підтверджується надання кредиту 01.04.2008р. у сумі 51620,00 грн. для придбання автомобіля, у сумі 516,20 грн. для оплати перших страхових платежів за договорами страхування на перший рік дії кредиту, у сумі 34,00 грн. для оплати коштів за реєстрацію предмета застави в державному реєстрі, у сумі 1032,40 грн. для оплати винагороди за надання фінансового інструменту, а всього на суму 53202,60 грн.

Підстави збільшення кредиту у травні 2008 року на 321,97 грн. позивачем не обґрунтовано.

Згідно розрахунку заборгованості, прострочена заборгованість по кредиту утворилася з січня 2009 року, 29.07.2009р. за рахунок суми страхового відшкодування було погашено заборгованість по комісії у сумі 633,98 грн., частково погашено заборгованість по пені у сумі 545,86 грн., заборгованість по процентам у сумі 4678,06 грн., прострочена заборгованість по кредиту у сумі 5471,59 грн.

Вилучений ПАТ КБ «Приватбанк» 16.11.2010р. заставний автомобіль СНЕRY, реєстраційний номер НОМЕР_1, який перебував у несправному стані після дорожньо-транспортної пригоди (акт приймання автомобіля від 16.11.2010р., а.с.39), згідно доводів представника позивача, був реалізований ПАТ КБ «Приватбанк» у грудні 2014 року, кошти у сумі 21870,00 грн. були зараховані на погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується випискою по рахунку, розрахунком заборгованості.

Відображене у розрахунку заборгованості збільшення суми кредиту 31.03.2009р., 04.12.2009р., 31.03.2010р., 12.10.2011р., 29.03.2013р. представник банку обґрунтовує тим, що банк відповідно до п. 17.1.7 договору здійснивши оплату страхових платежів за рахунок кредитної лінії за договорами страхування автомобіля і особистого страхування відповідача.

31.03.2008р. між ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі-Гарант» і ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування транспортних засобів №119-0281, вигодонабувач - ЗРУ КБ «Приватбанк» (а.с.53).

Доказів здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» за рахунок кредитної лінії страхових платежів 31.03.2009р. і 31.03.2010р. на рахунок ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» за договором добровільного страхування транспортних засобів №119-0281 від 31.03.2008р. позивачем не надано, як і не доведено наявності правових підстав для цього. Крім того, у 2008 році сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу, і для визначення суми страхового платежу (страхової премії) на наступний рік мінімальна дійсна вартість автомобіля згідно з п. 4.4. договору страхування не визначалася, договір добровільного страхування транспортних засобів №119-0281 від 31.03.2008р. укладався на строк до 31.03.2009р., а доказів того, що з урахуванням положень п.16.3 та п.16.4 договору страхування він не припинив свою дію, матеріали справи не місять.

01.04.2008р. між ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» і ОСОБА_1 укладено договір особистого страхування №ZPJCLK57430011, страховий агент та вигодонабувач - ПриватБанк (а.с.49).

Доказів здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» за рахунок кредитної лінії страхових платежів 12.10.2011р. і 29.03.2013р. на рахунок ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» за договором особистого страхування №ZPJCLK57430011, не надано, як і не доведено наявності підстав для їх здійснення з урахуванням положень п.11, п. 12.1 договору страхування щодо умов пролонгації договору на наступний строк.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок суми заборгованості за кредитним договором не підтверджує наявності заборгованості по тілу кредиту у заявленій сумі, а відтак, необґрунтованим є розрахунок процентів та пені. Правомірність нарахування щомісячної комісії за кредитним договором позивачем також не доведена.

Позивачем не обґрунтовано і не надано жодних доказів, що кредитний договір №ZPJСAK57430011 від 01.04.2008р. був укладений між ПАТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1, як про це заявлено у позові, або що станом на 17.03.2015р. ПАТ «Акцент-Банк» набуло права витребування від боржника на свою користь платежів по кредиту, комісії, процентам, винагородам та іншим неустойкам, що випливають з договору №ZPJСAK57430011 від 01.04.2008р.

За вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Суд, відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України неодноразово роз'яснював особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджав про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяв здійсненню їхніх прав, зокрема, задовольняючи всі клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та оголошення перерви для надання додаткових доказів на підтвердження вимог позову.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позов необґрунтований і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.