Справа № 153/994/15-ц Провадження № 22-ц/772/2228/2015Головуючий в суді першої інстанції Любинецька-Онілова А. Г.
Категорія 23Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

04 вересня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Міхасішина І.В., Войтко Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 червня 2015 року про забезпечення позову Приватно-орендного підприємства "Рідний край" до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та демонтаж самочинно збудованих споруд, -

встановила:

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 червня 2015 року частково задоволено заяву Приватно-орендного підприємства "Рідний край" про забезпечення позову у зазначеній вище справі шляхом заборони ОСОБА_2 встановлювати будь-які споруди, конструкції, межові знаки, проводити польові та сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, кадастровий номер якої НОМЕР_1 і яка розташована в межах Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області в полі НОМЕР_2.

Не погодившись із зазначеною ухвалою відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Представник позивача ПОП "Рідний край", повідомлений в установленому порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з'явився, що відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Приватно-орендне підприємство "Рідний край" звернулося в районний суд із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та демонтаж самочинно збудованих споруд.

Крім того, з метою забезпечення свого позову позивачем одночасно подано заяву про забезпечення позову, якою останній просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, в тому числі, але не обмежуючись: встановлювати будь-які споруди, конструкції, межові знаки, проводити польові та сільськогосподарські роботи, відчужувати, передавати в оренду та інше, щодо земельної ділянки площею 3,7565, кадастровий номер якої НОМЕР_1 і яка розташована в межах Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області в полі НОМЕР_2.

Задовольняючи частково дану заяву суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір щодо даної земельної ділянки, оскільки відповідач чинить перешкоди позивачеві шляхом встановлення на ній бетонних стовпців, і невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте такий висновок судом першої інстанції зроблений передчасно, внаслідок неповного з'ясування обставин справи та з порушенням норм процесуального права, які полягають в наступному.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У статті 152 ЦПК України наведено перелік способів забезпечення позову, зокрема шляхом накладення арешту на майно або кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до пункту 2 частини 1 статті 152 ЦПК України є заборона вчиняти певні дії.

Згідно з частиною 3 статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пленум Верховного Суду України в Постанові в п. 4 Постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, з системного аналізу наведених норм процесуального законодавства вбачається, що при вирішенні питання про забезпечення позову суду слід здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Зазначені роз'яснення суд не прийняв до уваги, постановив ухвалу про забезпечення позову і не навів мотивів, із яких суддя дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення шляхом заборони вчиняти відповідачеві певні дії може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання або невиконання рішення суду в разі задоволення вимог позивача про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу (знесення) самочинно встановлених бетонних стовпчиків.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції належним чином не з'ясував фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення даного питання та дійшов помилкового висновку про задоволення заяви Приватно-орендного підприємства "Рідний край" про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчинення певних дій.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для йог о вирішення.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 303, 304, 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 червня 2015 року про забезпечення позову скасувати, а вирішення заяви Приватно-орендного підприємства "Рідний край" про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.
Судді: З оргіналом вірно: Суддя апеляційного суду/підпис/ Міхасішин І.В. /підпис/ Войтко Ю.Б. Стадник І.М.