Справа № 571/1079/15-ц
Провадження 2/571/369/2015
Р І Ш ЕН Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року. смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово Комзюк А.Ф., при секретарі Гордійчук Т.О., за участю позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи Витичак Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рокитнівська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рокитнівська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини у визначений законом строк після смерті матері, ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказує, що його мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Постійно до дня смерті мати проживала у власному будинку, який розташований в АДРЕСА_1. Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається із зазначеного будинку, господарських будівель та споруд. Заповіту мати не залишила.

Після смерті матері позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину у визначений законом строк, так як з ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично вступив в управління та володіння майном. Після похорон матері постійно проживав в будинку, обробляв присадибну ділянку, платив страхові платежі, доглядав будинок, розпоряджався майном, що знаходиться в будинку. У позивача знаходяться оригінали документів про право власності матері на будинок і будинкова книга.

Батько позивача, ОСОБА_7, помер ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті батька спадщину прийняла мати, оформила в нотаріальній конторі та зареєструвала в ОБТІ право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Брат позивача, ОСОБА_8, на час смерті матері відбував покарання у місцях позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі в 2000 році, за прийняттям спадщини до нотаріальної контори у визначений законом строк не звертався. ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Інших спадкоємців, які могли б фактично прийняти спадщину після смерті матері, немає. До нотаріальної контори за прийняттям спадщини після смерті матері ОСОБА_6 ніхто не звертався.

Відповідач ОСОБА_3, яка була співмешканкою покійного брата, вважає, що проживаючи в будинку з 2010 року, має право на спадкове майно, тому звертається до суду в порядку позовного провадження.

Під час судового розгляду справи позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтвердив з підстав, зазначених у позовній заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, Рокитнівська селищна рада Рокитнівського району Рівненської області, в судове засідання не з'явився. Згідно поданого клопотання, Рокитнівська селищна рада заперечень проти позову не мають. Позовні вимоги просять розглянути згідно чинного законодавства.

Згідно поданого заперечення відповідач ОСОБА_3 вказує, що твердження позивача ОСОБА_2, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6 він фактично вступив в управління та володіння майном, у попередніх судових розглядах об'єктивного підтвердження не знайшли. Що стосується твердження ОСОБА_2 про знаходження в нього документів, то вказаними документами він заволодів 04 січня 2013 року і, з його ж слів, передав ОСОБА_9. Скасовуючи рішення суду від 29 січня 2014 року, суд касаційної інстанції в ухвалі від 10.12.2014 року зазначив, що висновок суду про прийняття позивачем спадщини ґрунтується лише на припущеннях. З огляду на те, що свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 перебувають з позивачем у дружніх стосунках, а їх показання стосуються обставин двадцятирічної давності, вони підлягають перевірці іншими доказами. Проте, будь-яких інших доказів на підтвердження факту вступу в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_2 не надав.

Під час судового розгляду справи відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала з підстав, зазначених у запереченні та доповнила, що будинкова книга та свідоцтво про право на спадщину були в будинку, після смерті ОСОБА_8 вони зникли. На час смерті ОСОБА_6 вона в будинку не проживала. Так як вона проживала сім'єю з ОСОБА_8, робили спільно ремонти, вважає, що її неповнолітня дочка ОСОБА_5 має право на спадковий будинок. Просить у позові відмовити.

Державний нотаріус Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Витичак Г.М. вважає, що відсутні підтверджуючі докази того, що позивач прийняв спадщину після смерті матері. Фактично, спадщину не прийняв ніхто. Покази свідків не підлягають прийняттю до уваги, оскільки предметом спору є обставини двадцятирічної давності. Однак. якщо правовстановлюючі документи на будинок знаходилися у позивача, згідно положень ЦК України 1963 року це вказує на факт прийняття спадщини. Вирішення спору залишає на розсуд суду.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт.Рокитне Рівненської області, його батьки ОСОБА_7, ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с.5).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.4).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться в АДРЕСА_1. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є позивач ОСОБА_2 та брат позивача ОСОБА_8, який ІНФОРМАЦІЯ_4 помер (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст.529 ЦК УРСР (1963 року), чинного на момент виникнення правовідносин, при спадкоємстві за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновленні, дружина і батьки ( усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

В силу норм ст.549 ЦК УРСР (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, кожен окремо, дали показання, що знають позивача, знали його батьків. На час смерті матері, брат позивача ОСОБА_8 перебував у місцях позбавлення волі. ОСОБА_2 похоронив матір, постійно знаходився у смт.Рокитне, доглядав за будинком. Коли ОСОБА_8 повернувся з місць позбавлення волі, став проживати у батьківському будинку.

Згідно повідомлення Рокитнівської районної державної нотаріальної контори від 31 серпня 2015 року № 470/02-14, 15 липня 2009 року від ОСОБА_8, 1958 року народження, в нотконтору надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, який залишився після смерті матері - ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. 11 листопада 2010 року нотконторою вказаному спадкоємцю було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1.

За вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформації щодо складеного заповіту від ОСОБА_6 не знайдено. Від інших спадкоємців заяв про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщшину в нотконтору не надходило.

11 листопада 2010 року нотконторою ОСОБА_8 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1,

20 січня 2014 року Рокитнівським районним судом Рівненської області вказане свідоцтво про право на спадщину визнано недійсним. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року рішення Рокитнівського районного суду щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом залишено без змін (а.с.23).

В судовому засіданні позивачем надано суду оригінали документів про право власності ОСОБА_6 на житловий будинок в АДРЕСА_2, а саме: свідоцтво про право власності ОСОБА_6 на ? частину з господарськими будівлями, набутого за час шлюбу, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на ? житлового будинку з надвірними будівлями. Право власності ОСОБА_6 зареєстровано в РОБТІ (а.с.41, 42). Зазначені документи досліджені судом та визнані достовірними.

Не заслуговує на увагу суду твердження відповідача ОСОБА_3, що її неповнолітня дитина ОСОБА_5, 2005 року народження, має право на частину спірного житлового будинку, оскільки на час відкриття спадщини (ІНФОРМАЦІЯ_1) батько неповнолітньої ОСОБА_8, брат позивача, перебував у місцях позбавлення волі. Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, видане 11.11.2010 року державним нотаріусом Рокитнівської районної нотаріальної контори спадкоємцю ОСОБА_8, відповідно до рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 20 січня 2014 року визнано недійсним, що вказує на те, що спадщини після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_8 не прийняв.

Враховуючи обставини справи та правові норми суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, прийняв спадщину у визначений законом строк після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рокитнівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області А.Ф.Комзюк

Повний текст рішення виготовлено 23 жовтня 2015 року.