Справа № 405/2062/15-ц
28.04.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі
головуючого судді Плохотніченко Л.І.
при секретарі Іванову А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди
Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди зазначивши, що 10.12.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір - заяву № 300131/144995/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» у відділенні № 42 АТ «Банк Фінанси та Кредит».
За умовами вказаного договору, позивачем було внесено в касу Банку, а Банком прийнято від позивача грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_2 у сумі 4 000,00 доларів США на строк з 10.12.2014 року по 10.03.2015 року у порядку та на умовах, визначених в Договорі та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк Фінанси та Кредит», що підтверджуються випискою по особовому рахунку від 12.12.2014 року та квитанціями №№ 4-25 від 10.12.2014 року.
Відповідно до умов договору № 300131/144995/3-14, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 Договору, Банк нараховує та виплачує вкладникові проценти за ставкою 12, 50% річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у Банку НОМЕР_3, згідно з п. 6 Договору, після закінчення строку, визначеного п. 1 Договору, вклад повертається вкладнику у строки, в порядку та на умовах, передбачених положеннями п. 5.1 Основних умов.
У відповідності до п. 5.1 Основних умов передбачено, що у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі - заяві, та умовами якого не передбачені можливості продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі - заяві, кошти з Строкового вкладного рахунку повертаються Вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний / картковий або інший вкладний рахунок, а дія Договору припиняється.
26.02.2015 року позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача з приводу повернення грошових коштів у день закінчення депозитного договору, тобто 10.03.2015 року, на яку відповіді від банку не отримав, як не отримав і кошти.
Разом з тим, відповідачем, належні до виплати позивачу кошти було переказано на інший рахунок НОМЕР_4, проте на заяву позивача щодо повернення коштів з вказаного рахунку, відповідачем також не відреаговано.
Крім того, в обґрунтування позову в частині заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачем зазначено, що він та його сім`я знаходяться у скрутному матеріальному становищі, позивач отримує мізерну заробітну плату, а його дружина не працює. На утриманні позивача перебувають двоє малолітніх дітей, на утримання та виховання яких також потрібні кошти. Невиплата відповідачем коштів спричинила для позивача душевні хвилювання, що потягло за собою сварки та непорозуміння в сім`ї, а також погіршення стану його здоров`я.
Вважаючи порушеним майновий інтерес і право клієнта банку, позивач з даним позовом звернувся до суду.
Позивач до суду надав заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити та розгляд справи здійснити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, письмових заперечень на позов та заяву про розгляд справи без його участі до суду не надав.
З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до договору - заяви № 300131/144995/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші», укладеного між позивачем та відповідачем, позивачем було внесено в касу Банку, а Банком прийнято від позивача грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_2 у сумі 4 000,00 доларів США на строк з 10.12.2014 року по 10.03.2015 року у порядку та на умовах, визначених в Договорі та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк Фінанси та Кредит», що підтверджуються випискою по особовому рахунку від 12.12.2014 року та квитанціями №№ 4-25 від 10.12.2014 року.
Відповідно до п. 2 договору № 300131/144995/3-14, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 Договору, Банк нараховує та виплачує вкладникові проценти за ставкою 12, 50% річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у Банку НОМЕР_3, згідно з п. 6 Договору, після закінчення строку, визначеного п. 1 Договору, вклад повертається вкладнику у строки, в порядку та на умовах, передбачених положеннями п. 5.1 Основних умов.
У відповідності до п. 5.1 Основних умов передбачено, що у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі - заяві, та умовами якого не передбачені можливості продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі - заяві, кошти з Строкового вкладного рахунку повертаються Вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний / картковий або інший вкладний рахунок, а дія Договору припиняється.
26.02.2015 року позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача з приводу повернення грошових коштів у день закінчення депозитного договору, тобто 10.03.2015 року, на яку відповіді від банку не отримав, як не отримав і кошти.
Разом з тим, відповідачем, належні до виплати позивачу кошти було переказано на інший рахунок НОМЕР_4, проте на заяву позивача від 10.03.2015 року щодо повернення коштів з вказаного рахунку, відповідачем також не відреаговано.
Згідно з випискою по особовому рахунку за період з 13.03.2015 по 13.03.2015р., вихідний залишок коштів на вкладному рахунку позивача НОМЕР_2 складає 4 000. 34 доларів США .
Відповідно до довідки 59 від 16.02.2015 року, позивач проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно зі свідоцтвами про народження, позивач записаний батьком двох дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
У відповідності до довідки з місця роботи позивача № 7 від 20.03.2015 року встановлено, що позивач за січень та лютий 2015 року отримав дохід, загальний розмір якого склав 58, 32 грн.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.. 611 ЦК України).
У відповідності до ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
За змістом ст. 1060 та ч.2 ст. 1228 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку, право на який входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.
Відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки).
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Разом з тим, з наданої позивачем довідки про стан здоров`я від 7. 04.2015 року не прослідковується причинний зв'язок між заподіяною відповідачем моральною шкодою, на яку посилається позивач та погіршенням стану здоров'я позивача. Крім того, суд вважає, що факту заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, позивачем не доведено.
Враховуючи викладене суд вважає за необхідне повністю задовольнити вимогу щодо стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, в іншій частині позову відмовити.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 79, 88, 158, 169, 213-215, 224 - 226 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко