АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Єлізаренко І.А.

суддів Гайдук В.І., Калиновського А.Б.

за участі секретаря Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СВД Інтерком» в особі директора ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВД Інтерком» в особі директора ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ТОВ «СВД Інтерком» в особі директора ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

В обґрунтування позовних вимог, враховуючи, що в ході судового розгляду справи позивачем було подано заяву про зміну предмета позову, позивач посилався на те, що з 18 травня 2012 року він працює на посаді головного державного інспектора відділу державного нагляду управління державного нагляду по Східному регіону Департаменту державного нагляду Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації (НКРЗІ) та має 8 ранг державного службовця. Виконуючи свої службові обовязки він був членом комісії Департаменту державного нагляду при проведенні користувача радіочастотного ресурсу України ТОВ «СВД Інтерком» щодо дотримання вимог законодавства про радіочастотний ресурс України. За наслідками проведення даної перевірки комісією був складений акт перевірки дотримання законодавства про радіочастотний ресурс України від 25 липня 2014 року № 235/пос/158/1, додатком № 3 до якого є акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданим суб'єктом господарювання для одержання ліцензії. 25 липня 2014 року директор ТОВ «СВД Інтерком» ОСОБА_2 у приміщенні органу державного нагляду ознайомився з результатами перевірки та підписав акт перевірки, акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданим суб'єктом господарювання для одержання ліцензії, та ознайомився з протоколом про адміністративне правопорушення за статтею 145 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який був складений у відношенні нього у зв'язку з виявленим порушенням умов і правил, що регламентують діяльність у сфері користування радіочастотним ресурсом України, передбачену ліцензіями, дозволами. Письмових зауважень, пояснень або заперечень до акту перевірки в самому акті перевірки та у встановлений законодавством термін директором ТОВ «СВД Інтерком» надано не було. Наслідком зазначеної перевірки стало рішення НКРЗІ № 582 від 19 серпня 2014 року Про анулювання ліцензії № 7487, виданої ТОВ «СВД Інтерком» відповідно до пункту 2 частини 1 статті 38 Закону України «Про радіочастотний ресурс України», згідно з яким Комісія вирішила анулювати ліцензію від 30 вересня 2013 року № 7487 на користування радіочастотним ресурсом України на території Дніпропетровської області, видану ТОВ «СВД Інтерком» на підставі акту № 235/пос/158/2 від 25 липня 2014 року про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих суб'єктом господарювання для одержання ліцензії. Вказане рішення комісії було оскаржено ТОВ «СВД Інтерком» до окружного адміністративного суду м. Києва, проте постановою від 07 жовтня 2014 року у задоволенні позову ТОВ «СВД Інтерком» до НКРЗІ про визнання дій протиправними та скасування рішення було відмолено. Директор зазначеного товариства ОСОБА_2 09 жовтня 2014 року звернувся до Голови НКРЗІ зі скаргою, у якій зводить наклеп на дії всієї комісії з перевірки та звинувачує її у некомпетентності, упередженості та замовному характеру висновків, зроблених членами комісії у результаті перевірки, які в свою чергу призвели до анулювання ліцензії, таким чином бажаючи скомпрометувати посадових осіб НКРЗІ та нівелювати результати перевірки, які стали підставою для прийняття НКРЗІ рішення про анулювання ліцензії. Так, у своїй скарзі директор ТОВ «СВД Інтерком» ОСОБА_2 посилається на дії конкурентів, які зробили «занос» грошей до НКРЗІ Дніпропетровської області» з метою провести упереджено перевірку Товариства. Також скаржник обвинувачує комісію в зроблених на його адресу погрозах та попередженнях про майбутні негаразди, які будуть спіткати Товариство. Директор Товариства ОСОБА_2 звернувся до Голови Правління Інтернет Асоціації України ОСОБА_4 за захистом, надав їй та зацікавленим особам усі матеріали перевірки (у тому числі копію акта перевірки), копію скарги, та дав інтерв'ю з коментарями та обвинуваченнями стосовно дій комісії щодо перевірки Товариства. Дана інформація розміщена у всесвітній мережі Інтернет за електронною адресою: littp://internetua.com/nkrsi-obesxaet-provesti-rabotu-nad-oshibkami-l. Наслідком появи інформації викладеної у мережі Інтернет на зазначеному сайті та бесіди Голови НКРЗІ з директором Товариства ОСОБА_2 стало призначення службової перевірки стосовно дій інспекторів управління державного нагляду по Східному регіону. Інформація про це також розміщена в мережі Інтернет за електронною адресою: http://intemetua.com/nkrsi-obesxaet-provesti-rabotu-nad-oshibkami-l, та стала відомою значному колу осіб. Розповсюджену в мережі Інтернет інформацію автором якої є директор ТОВ «СВД Інтерком» ОСОБА_2 паплюжить ділову репутацію позивача, тому просив визнати інформацію про «занос денег», «погрози», упередженість та некомпетентність, поширену директором ТОВ «СВД Інтерком» ОСОБА_2 шляхом надання інтерв'ю та його розміщенням в мережі Інтернет за адресою: http://intemetua.com/nkrsi-obesxaet-provesti-rabotu-nad-oshibkami-1, відносно уповноваженої НКРЗІ для здійснення державного нагляду посадової особи члена комісії з перевірки ТОВ «СВД Інтерком» ОСОБА_3, недостовірною; зобов'язати директора ТОВ «СВД Інтерком» ОСОБА_2 спростувати поширену недостовірну негативну інформацію про дії комісії під час перевірки ТОВ «СВД Інтерком» шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту на сторінках Інтернет-видання за електронною адресою:http://internetua.com/. (а.с.52-55).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано недостовірною інформацію про «занос денег», «угрози», упередженість та некомпетентність, поширену директором ТОВ «СВД Інтерком» ОСОБА_2 шляхом надання інтервю та його розміщення в мережі Інтернет за адресою: http://intemetua.com/nkrsi-obesxaet-provesti-rabotu-nad-oshibkami-1, відносно уповноваженої НКРЗІ для здійснення державного нагляду посадової особи члена комісії з перевірки ТОВ «СВД Інтерком» ОСОБА_3 Зобов'язано директора ТОВ «СВД Інтерком» ОСОБА_2 спростувати поширену недостовірну негативну інформацію про дії комісії під час перевірки ТОВ «СВД Інтерком» шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію тексту його резолютивної частини на сторінках Інтернет-видання за електронною адресою:http://internetua.com/. Вирішено питання щодо судових витрат.

12 травня 2015 року відповідач ОСОБА_2, звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду від 27 березня 2015 року (а.с.79-81).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2015 року у задоволені заяви ТОВ «СВД Інтерком» в особі директора ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 27 березня 2015 року відмовлено (а.с.88, 89).

В апеляційній скарзі ТОВ «СВД Інтерком» в особі директора ОСОБА_2 просить заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2015 року скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи згідно наказу №67/нк від 20 червня 2014 року позивач ОСОБА_3, працює на посаді головного державного інспектора відділу державного нагляду управління державного нагляду по Східному регіону Департаменту державного нагляду Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації (НКРЗІ) в якості члена комісії Департаменту державного нагляду та приймав участь в проведенні перевірки користувача радіочастотного ресурсу України ТОВ «СВД Інтерком» щодо дотримання вимог законодавства про радіочастотний ресурс України (а. с. 10).

За наслідками проведення зазначеної перевірки комісією було складено акт перевірки дотримання законодавства про радіочастотний ресурс України від 25 липня 2014 року №235/пос/158/1, яким, було зафіксовано: «п. 1.3. Штат ТОВ «СВД Інтерком», який безпосередньо виконує функції з надання телекомунікаційних послуг з використанням радіочастотного ресурсу України складається з одного працівника (директора Товариства) та не налічує працівників, які мають базову або повну вищу освіту в галузі зв'язку та досвід роботи не менше одного року в сфері, пов'язаній з користуванням радіочастотним ресурсом України, що є порушенням пункту 2.1. Ліцензійних умов користування радіочастотним ресурсом України, затверджених рішенням НКРЗ від 19 серпня 2005 року № 53 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2005 року за № 1237/11517», п. 1.5. ТОВ «СВД Інтерком» надало комісії для перевірки другі примірники документів, які подавались Товариством для одержання ліцензії на користування РЧР №7487 від 30 вересня 2013 року У документах, які подавались до заяви про видачу ліцензії на користування РЧР № 7487 від 30 вересня 2013 року, що підтверджують кадрове забезпечення, а саме: «Довідка про склад працівників (за спеціальностями), що виконують або плануються для виконання функцій, пов'язаних з користування радіочастотним ресурсом України» за формою додатка № 6 до Ліцензійних умов, за підписом директора ТОВ «СВД Інтерком» ОСОБА_2 від 04 червня 2013 року, подано відомості щодо освіти директора Товариства ОСОБА_2: в строчці № 1 в графі «найменування посад за спеціальностями» зазначено «Директор», в графі «Примітки» зазначено «повна вища освіта. Згідно з письмовою інформацією, наданою ТОВ «СВД Інтерком» на запит голови комісії: «працівники з вищою освітою на даний момент відсутні (не має потреби), у зв'язку з відсутністю дозволу»; працівниками є одна особа директор Товариства.

Таким чином, ТОВ «СВД Інтерком» подало недостовірні відомості у документах (Довідка про склад працівників (за спеціальностями), що виконують або плануються для виконання функцій, пов'язаних з користування радіочастотним ресурсом України), поданих для одержання ліцензії на користування РЧР № 7487 від 30 вересня 2013 року.

Згідно з пунктом 7.15. Порядку здійснення державного нагляду за користуванням радіочастотним ресурсом України в смугах радіочастот загального користування, затвердженого рішенням НКРЗІ від 27 грудня 2012 року № 684 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 січня 2013 року за № 175/22707 комісією у двох примірниках складений акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданим суб'єктом господарювання для одержання ліцензії, який є додатком № 3 до акта перевірки; п. 2.2. ТОВ «СВД Інтерком» на час перевірки не розпочало користування радіочастотним ресурсом за ліцензією на користування РЧР № 7487 від 30 вересня 2013 року, що підтверджено інформацією, наданою Дніпропетровською філією ДП УДЦР; п. 2.3.2. За результатами радіочастотного моніторингу РЕЗ ТОВ «СВД Інтерком», проведеного ДФ ДП УДЦР в ході перевірки, порушень умов висновків щодо ЕМС не зафіксовано, РЕЗ працюють у відповідності з погодженням тестового включення № 1506 від 04 липня 2014 року, інформація про абонентські РЕЗ, що входять до мережі ТОВ «СВД Інтерком», у ДФ ДП УДЦР відсутня, робота абонентських станцій не зафіксована (а. с. 17-21).

За наслідками зазначеної перевірки НКРЗІ прийняло рішення № 582 від 19 серпня 2014 року Про анулювання ліцензії № 7487, виданої ТОВ «СВД Інтерком» відповідно до пункту 2 частини 1 статті 38 Закону України «Про радіочастотний ресурс України», згідно з яким Комісія вирішила анулювати ліцензію від 30 вересня 2013 року № 7487 на користування радіочастотним ресурсом України на території Дніпропетровської області, видану ТОВ «СВД Інтерком».

Вказане рішення комісії було оскаржено ТОВ «СВД Інтерком» до окружного адміністративного суду м. Києва та постановою суду від 07 жовтня 2014 року у задоволенні позову ТОВ «СВД Інтерком» до НКРЗІ про визнання дій протиправними та скасування рішення було відмолено (а. с. 22-24).

З матеріалів справи вбачається, що 09 жовтня 2014 року директор ТОВ «СВД Інтерком» звернувся на адресу Голови НКРЗІ зі скаргою на дії членів комісії, якою була проведена перевірка ТОВ «СВД Інтерком», в якій ОСОБА_2 звинувачує членів комісії в отриманні хабара від конкурентів товариства, вживаючи слова «заносы денег», а також «ставят палки в колёса», а також зазначав про упередженість комісії при проведенні перевірки (а.с.48-50).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи директор ТОВ «СВД Інтерком» ОСОБА_2 дав інтерв'ю з коментарями стосовно дій комісії щодо перевірки Товариства.

Також, вищезазначену інформацію розмістив у всесвітній мережі Інтернет за електронною адресою: littp://internetua.com/nkrsi-obesxaet-provesti-rabotu-nad-oshibkami-l (а. с. 29, 61-65).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню, однак, повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через порушення норм матеріального права, що у відповідності до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 32 Конституції України, фізична чи юридична особа має право на захист своїх честі, гідності та ділової репутації.

Згідно ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку

Відповідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі предявити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сімї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Відповідно до ст.277 ЦК України, особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Як вбачається з матеріалів справи згідно наказу №67/нк від 20 червня 2014 року ОСОБА_3, працює на посаді головного державного інспектора відділу державного нагляду управління державного нагляду по Східному регіону Департаменту державного нагляду Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації (НКРЗІ) в якості члена комісії Департаменту державного нагляду та приймав участь в проведенні перевірки користувача радіочастотного ресурсу України ТОВ «СВД Інтерком» щодо дотримання вимог законодавства про радіочастотний ресурс України (а.с.10).

Після проведення перевірки було складено акт перевірки дотримання законодавства про телекомунікації від 25 липня 2014 року №235/пос/158/1, та а 09 жовтня 2014 року директор ТОВ «СВД Інтерком» ОСОБА_2 звернувся до Голови НКРЗІ зі скаргою, у якій зводить наклеп на дії комісії з перевірки товариства та звинувачує їх у некомпетентності, упередженості та замовному характеру висновків, зроблених членами комісій у результаті перевірки, таким чином бажаючи скомпрометувати посадових осіб НКРЗІ та нівелювати результати перевірок (а.с.17-21, 25-27).

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_2 у своїй скарзі посилається на дії конкурентів, які зробили, «занос» грошей до в НКРЗІ Дніпропетровської області з метою провести упереджено перевірку Товариства. Крім того, скаржник обвинувачує комісію в зроблених на його адресу погрозах та попередженнях про майбутні негаразди, які будуть спіткати Товариство у разі його відмови стати на бік комісії, а саме «За этим последовали угрозы расправой в адрес предприятия, внеплановыми проверками, принудительными выявленными недовольных абонентов. С их слов, в случае если я предоставлю им информацию о двух абонентах, которых нет, это якобы не навредит фирме, и обойдется, всего лишь, штрафом в 1 700-3 000 гривен. Перед тем, как покинуть офис, они дали два дня на размышления» (а.с.25-27).

Також, ОСОБА_2 звернувся до Голови Правління Інтернет Асоціації України ОСОБА_4 за захистом, надав їй та зацікавленим особам усі матеріали перевірки, копію скарги, та дав інтерв'ю з коментарями та обвинуваченнями стосовно дій комісії з перевірки Товариства. Дана інформація була розміщена у всесвітній мережі Інтернет за електронною адресою: http://internetua.com/nkrsi-obesxaet-provesti-rabotu-nad-oshibkami-l (а. с. 29, 61-65).

У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» розяснено, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 471 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Як вбачається з матеріалів справи в інтервю, яке було надано ОСОБА_5 та розміщено в мережі Інтернет за адресою: http://internetua.com/nkrsi-obesxaet-provesti-rabotu-nad-oshibkami-l взагалі не вказано імені позивача, не було викладено фото позивача, а містяться лише оціночні судження, які не можуть вважатися інформацією яка порочить честь та гідність позивача (а.с.29, 61-65).

Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів, не можна перевірити на предмет їхньої відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і не можуть бути спростовані, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка висловлена, зокрема, у рішеннях цього суду у справах «Лінгенс проти Австрії» від 8 липня 1986 року та «Українська прес-група» проти України» від 29 березня 2005 року.

Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що скарга відповідача та надане ним інтервю в мережі Інтернет були цілеспрямованою дією з метою принизити честь, гідність чи ділову репутацію позивача.

Відповідно ст. 47-1 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Отже, твердження відповідача, викладені в інтервю є лише його оціночними судженнями і не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані та не підлягають спростуванню і доведеності їх правдивості відповідно до ст. 277 ЦК України.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ТОВ «СВД Інтерком» в особі директора ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ТОВ «СВД Інтерком» в особі директора ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СВД Інтерком» в особі директора ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВД Інтерком» в особі директора ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВД Інтерком» в особі директора ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді