АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Макарова М.О., Лисичної Н.М.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ «Банк Фамільний» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Фамільний» - про розірвання кредитного договору та визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2015 року в частині позовних вимог по первісному позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, скаргу, вважає скаргу необґрунтованою, а оскаржуване рішення в оскарженій частині законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 березня 2007 року між ТОВ «Банк Фамільний», правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ «Банк Фамільний», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти на споживчі цілі в розмірі 50 000 долл. США, зі сплатою 14 % річних, на строк 60 місяців із 21.03.2007. по 20.03.2012.

В доповнення до кредитного договору між Банком та ОСОБА_2 30 жовтня 2008 року укладений договір про внесення змін № 1 в кредитний договір на умовах невідновлювальної кредитної лінії, згідно з яким в кредитний договір внесено наступні зміни: назву договору змінено на кредитний договір на умовах невідновлювальної кредитної лінії; п. 1.1 кредитного договору викладено в наступній редакції: кредитор надає позичальнику кредит на умовах невідновлювальної кредитної лінії наступними траншами: 1) 21.03.2007 р. у сумі 50 000 доларів США зі сплатою 14 % відсотків річних; 2) 30.10.2008 р. у сумі 102 891,30 грн. зі сплатою 28 % річних.

21 березня 2007 року між ТОВ «Банк Фамільний» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед банком по поверненню кредиту, сплаті відсотків,штрафних санкцій.

Крім того, належне виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором також було забезпечено іпотекою згідно договору іпотеки нерухомого майна від 21 березня 2007 року із змінами, укладеного між ТОВ «Банк Фамільний» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за умовами якого іпотекодавці передали банку в іпотеку трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 порушила зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 07 листопада 2014 року утворилася заборгованість за кредитним договором та договором про внесення змін № 1, яка в загальному розмірі становить 1 264 083 грн , з яких по 1-му траншу сума основного боргу за кредитом складає 582290.53 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 421 212,41 грн., по 2-му траншу сума основного боргу за кредитом складає 102 891,30 грн., а заборгованість по відсоткам за користування кредитом 135 789,71 грн., загальна сума штрафів нарахована в розмірі 21 900 грн.

Судом вірно встановлено, що Банк звертався до позичальника та поручителя із вимогами про погашення заборгованості 20 лютого 2012 року, які були отримані відповідачами,

На підставі встановлених в судовому засіданні обставин, вірно керуючись правилами ст.ст. 526, 530, 611, 629, ч.1 ст. 1049, 1050, ч. 1 ст. 1054 ЦК України щодо належного виконання зобов*язань за кредитними договорами, суд зробив обґрунтований висновок, що позовні вимоги ПАТ «Банк Фамільний» підлягають частковому задоволенню, з позичальника ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача підтверджену розрахунком заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 1 264 083,95 грн., оскільки ОСОБА_2 отримувала кредитні кошти у позивача, користувалася цим кредитом, здійснювала часткове погашення боргу, але прострочила виконання, несвоєчасно та не у повному обсязі сплачуючи кошти в рахунок погашення боргу, а у вимогах до поручителя суд відмовив, оскільки прийшов до висновку, що порука є припиненою і в цій частині рішення, як і вцілому рішення в частині задоволення зустрічних позовних вимог про розірвання кредитного договору та припинення поруки, - не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги про пропуск Банком строку на пред*явлення вимог з тих підстав, що початок позовної давності повинен обчислюватись з моменту несплати позичальником відповідного платежу,- не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у даному випадку сторонами був встановлений конкретний строк дії договору, а саме, по 20.03.2012., а тому строк має вираховуватись з цього часу, і зважаючи на те, що з позовом до суду Банк звернувся у листопаді 2012року, строк давності ним не пропущений.

Рішення в оскарженій частині повинне бути залишене без змін.

Керуючись ст. ст.. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня

2015 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: М.О. Макаров

ОСОБА_6