Номер провадження: 22-ц/785/435/15
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Суворова В.О.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2014 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар" в особі Одеської філії ПрАТ "Київстар" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановила:

У березні 2014 року Приватне акціонерне товариство "Київстар" в особі Одеської філії ПрАТ "Київстар" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просило стягнути з останньої заборгованість за надання послуг стільникового мобільного зв'язку в розмірі 25995,09 грн., також просило стягнути суму інфляції в розмірі 51,99 грн., три проценти річних - 66,23 грн., пеню в сумі 143,51 грн., а усього стягнути з відповідачки 26256,82 грн..

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 серпня 2003 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено Угоду № 815622 про надання послуг стільникового мобільного зв'язку стандартів GSМ-900 та GSМ-1800 (надалі - Угода) та Замовлення № 815622 до вказаної Угоди. За умовами зазначеного договору оператор надає абоненту послуги стільникового мобільного зв'язку GSМ-900 та GSМ-1800, а абонент користується послугами та зобов'язується своєчасно оплачувати послуги мобільного зв'язку оператора, згідно з діючими тарифами та на умовах, викладених в Угоді.

Відповідачка, в порушення взятих на себе зобов'язань не оплатила надані позивачем телекомунікаційні послуги, що зумовило право позивача на припинення надання відповідачці послуг зв'язку, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просив його задовольнити.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства "Київстар" в особі Одеської філії ПрАТ "Київстар" заборгованість за надання послуг в розмірі 26256,82 грн., з яких: заборгованість за надання послуг стільникового мобільного зв'язку - 25995,09 грн.; сума інфляції - 51,99 грн.; три проценти річних - 66,23 грн.; пеня - 143,51 грн.. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Київстар" в особі Одеської філії ПрАТ "Київстар", суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли договірні правовідносини, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, та одностороння відмова від зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що 29 серпня 2003 року між ЗАТ "Київстар Дж.Ес.Ем." та ОСОБА_3 було укладено Угоду № 815622 про надання послуг стільникового мобільного зв'язку стандартів GSМ-900 та GSМ-1800 та замовлення № 815622 до зазначеної Угоди.

За умовами договору оператор надає абоненту послуги стільникового мобільного зв'язку GSМ-900 та GSМ-1800, а абонент користується послугами та зобов'язався своєчасно оплачувати послуги мобільного зв'язку оператора, згідно з діючими тарифами та на умовах, викладених в Угоді.

Відповідно до укладених правочинів відповідачка ОСОБА_3 прийняла у користування телефонний номер НОМЕР_1 та обрала базові послуги обслуговування за тарифним планом "Бизнес "L", що підтверджується особистим підписом позивачки на замовленні.

28 вересня 2006 року відповідачкою за допомогою дзвінка в інформаційно-довідкову службу було змінено тарифний план на "Нова хвилина", що був встановлений для використання абонентом з 01 жовтня 2006 року.

Відповідно до розділу 2 Угоди позивач надає відповідачці послуги стільникового мобільного зв'язку стандартів GSМ-900 та GSМ-1800, а відповідачка користується послугами та своєчасно оплачує їх вартість, відповідно до порядку встановленому вказаною Угодою.

Підпунктом 3.1.1. пункту 3.1 розділу 3 Угоди визначено право відповідачки користуватись замовленими послугами в мережі оператора в Україні, а також в мережах інших операторів, з якими позивачем укладені відповідні угоди щодо роумінгу та які мають технічну можливість надавати такі послуги.

Згідно підпункту 3.2.3. пункту 3.2. розділу 3 Угоди роумінг в мережах інших операторів стільникового мобільного зв'язку відбувається з урахуванням їх діючих тарифів та правил.

Підпунктом 3.2.1. пункту 3.2. розділу 3 Угоди визначено обов'язок відповідачки ОСОБА_3 своєчасно оплачувати послуги стільникового мобільного зв'язку оператора згідно з діючими тарифами, підтримувати авансовий платіж на рівні не нижче мінімального та сплачувати щомісячну абонентську платню. Абонентська плата сплачується абонентом і в тому випадку, коли надання йому послуг призупинено за несплату наданих оператором послуг стільникового мобільного зв'язку. У випадку виникнення заборгованості абонента щодо наданих оператором послуг стільникового мобільного зв'язку, відповідачка зобов'язана ліквідувати таку заборгованість протягом 5 днів.

Крім того, підпунктом 3.2.5. пункту 3.2. розділу 3 Угоди встановлено, що відповідальність за належне використання та зберігання SІМ-картки, РIN, РUК-кодів, мобільного телефонного терміналу, кодів поповнення рахунку несе абонент, тобто ОСОБА_3.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 33 ЗУ "Про телекомунікації" споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Обов'язок щодо своєчасної оплати отриманих телекомунікаційних послуг покладений на споживача цих послуг і п. 6 ст. 36 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11 квітня 2012 року.

Оскільки відповідачка в порушення взятих на себе зобов'язань не оплатила надані позивачем телекомунікаційні послуги, що зумовило право позивача на припинення надання ОСОБА_3 послуг зв'язку за телефонним номером НОМЕР_1 та правомірно звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 26256,82 грн., яка підтверджується відповідними розрахунками, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст.525 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 36 Закону України "Про телекомунікації" встановлений обов'язок споживачів телекомунікаційних послуг у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги сплатити пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання ОСОБА_3 на те, що не вона, а її колишній чоловік ОСОБА_5. користувався послугами мобільного зв'язку, оскільки відповідно до п. 3.2.5 договору саме абонент несе відповідальність за належне використання та зберігання SІМ-картки, РIN-кодів, мобільного телефонного терміналу. Жодна сторона не має право передавати свої права та зобов'язанні за договором третім особам без попередньої письмової згоди іншої сторони.

З заявою про припинення договору від 29.08.2003 року відповідачка ОСОБА_3 звернулася лише 02.07.2014 року.

Відповідачка ОСОБА_3 посилається на невідповідність сум зазначених у витягу з біллінгової системи у розмірі 26243,69 грн. та сумою визначеною у рахунках від 31.12.2013 року та 31.01.2014 року, але як пояснив позивач, на 01.12.2013 року на особовому рахунку відповідачки залишок коштів становив 259,48 грн., тому з урахуванням суми послуг, які були надані з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року у розмірі 26254,57 грн. залишок заборгованості становить 25995,09 грн. (26254,57грн. -259,48 грн.).

Що стосується посилання апелянта на те, що сума заборгованості не відповідає тривалості секундам користування послугами у роумінгу іншого оператору зв'язку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідачка ОСОБА_3 користувалася телефонним номером за базовими послугами, в тому числі отримувала доступ до мережі Інтернет з мобільного телефону з використанням технологій високошвидкісної передачі даних GPRS в мережах роумингових партнерів.

Інформація, надана з біллінгової системи та зазначена в історії викликів абонента № 674872565 щодо тривалості користування послугами, співпадає з об'ємом інформації, що можливо передати за допомогою технології GPRS в мережах роумингових партнерів.

Таким чином, надання телекомунікаційних послуг у роумінгу здійснюється з урахуванням правил та тарифів іноземних операторів телекомунікацій, тарифікація та відповідне призупинення надання міжнародного роумінгу здійснюється позивачем тільки після отримання та обробки інформації від роумінг-партнера. Особливості принципів тарифікації телекомунікаційних послуг, що надаються роумінговими партнерами, в належній формі доведені до відому споживачів.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин і закон, який їх регулює.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

В.О. Суворов