АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/912/15 Головуючий 1 інстанції - Овсянніков В.С. Справа № 619/5115/14-ц Доповідач -Яцина В.Б.
Категорія -договірна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Карімової Л.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд 2010» про зобов'язання вчинити певні дії та розірвання договорів,-

ВСТАНОВИЛА:

РішеннямДергачівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені частково.

Зобов'язано ТОВ «Агроленд - 2010» нарахувати та виплатити ОСОБА_3 орендну плату за 2013 рік за договором оренди земельної ділянки від 01.05.2011 року сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за межами населеного пункту, кадастровий №000000417, загальною площею 27,77 га та за договором оренди земельної ділянки від 01.05.2011 року сільськогосподарського призначення яка знаходиться на території Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за межами населеного пункту, кадастровий №000000418, загальною площею 22,02 га.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Агроленд - 2010» на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Не погоджуючись з таким рішенням в частині відмови у позові про нарахування та виплату орендної плати за 2011 рік та розірвання договору оренди, апелянт просить рішення суду про відмову у задоволенні позову в цій частині скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Посилався на те, що рішення незаконне, необґрунтоване, ухвалене з порушення норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясування обставин, що мають значення для справи та недоведеності обставин, що мають значення для справи, не відповідає висновкам суду обставинам справи. А саме: суд не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам як звіт ТОВ «Агроленд-2010» про фінансові результати у 2011 році, який свідчить про те, що відповідач не здійснював виплату орендної плати позивачу у 2011 році.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, що з'явились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши їх доводи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону, що передбачає своєчасне внесення орендної плати орендарем, та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно до правової позиції, яка викладена у постанові ВС України

від 12 грудня 2012 року по справі № 146цс12 за позовом про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати вказана норма Закону у світлі аналогічних обставин справи витлумачена таким чином, що в таких випадках необхідно застосовувати п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України, згідно з якою підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

При цьому Верховний Суд України у вищевказаному і обов?язковому для застосування рішенні витлумачив вказані норми матеріального права таким чином, що за їх змістом договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

Судом встановлено, що на підставі укладених між сторонами 01 травня 2011 року договорів оренди земельних ділянок, які були належним чином зареєстровані 14 листопада 2011 року, позивач згідно до актів прийому-передачі з 15 листопада 2011 року, надав відповідачу в оренду належні йому земельні ділянки сільськогосподарського призначення, площею 27,77 га і 22,02 га (а.с. 6-7, 10-11). За умовами договору орендна плата нараховується орендарем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить, відповідно, 8690,52 грн. і 6517,89 грн. на рік, яка сплачується до 31 грудня поточного року.

Згідно до наявних в матеріалах справи платіжних відомостей у 2012-2013 роках ТОВ «Агроленд-2010» позивачу була нарахована орендна плата (а.с. 20-22, 24-29), а відповідно до платіжних відомостей на а.с. 25-28 позивач повністю отримав орендну плату у 2012 році.

Частково задовольняючи позов, суд виходив з того, що за 2012 рік орендна плата була сплачена, позивач фактично не отримав нараховану йому позивачем орендну плату за 2013 рік, а за 2011 рік орендна плата орендна плата йому не нараховується, оскільки з після отримання земельних ділянок в оренду 15 листопада 2011 року відповідач їх за цільовим призначенням, для вирощування сільськогосподарських культур, - не міг використовувати з огляду на неможливість цього в таку пору року.

Таким чином, оскільки відповідачем не було здійснено виплату лише за 2013 рік, то за висновками районного суду в його діях відсутня системність несплати орендної плати, що є необхідною умовою для застосування передбачених п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України наслідків про припинення права користування земельною ділянкою.

Колегія суддів погоджується з тим, що у даному випадку відсутня системна невиплата відповідачем орендної плати, хоча й відкидає вищевказані мотиви, виходячи з яких орендна плата з 15 листопада по 31 грудня за думкою районного суду не повинна окремо нараховуватися орендарем, що в цілому не вплинуло на законність і обґрунтованість остаточних висновків районного суду, які є правильними.

Так, доказів того, що орендар не включив цей період при розрахунку орендної плати, сплаченої орендодавцю за вищевказаними умовами договорів оренди у 2012 році матеріали справи не містять. Як вбачається з тексту договорів оренди земельних ділянок, а.с. 4-6, 8-10, земельні ділянки були надані позивачем в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на 15 років, орендна плата нараховується і сплачується у відповідній грошовій сумі до 31 грудня поточного року.

За ч. 2 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» у разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов'язань.

Виходячи з наведених умов договорів оренди, які визначають строк оренди роками і передбачають протягом цього строку нарахування орендної плати лише один раз на рік, а не пропорційно фактичному строку оренди, та відповідно до визначених у ст. 637, ч. 3 ст. 213 ЦК України правил тлумачення змісту правочину, необхідно дійти висновку, що орендна плата у даному випадку підлягає сплаті орендарем після спливу одного року з дня отримання земельної ділянки в оренду, і при цьому - не пізніше 31 грудня.

Таким чином, за оренду земельних ділянок з 15 листопада по 31 грудня 2011 року відповідач за умовами договорів оренди не був зобов?язаний в тому році сплачувати окрему орендну плату, тому допущене відповідачем у 2013 році прострочення плати за оренду є першим, а не систематичним, порушенням умов договорів, що відповідно до вказаних норм ст. 32 Закону України і п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України не є підставою для їх розірвання з цих підстав.

При таких обставинах та виходячи наведеного правого обґрунтування апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують. А оскільки не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, то відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, із залишенням оскарженого рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: