Ухвала

іменем україни

07 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди у порядку регресу, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє через представника ОСОБА_5, на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 04 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (далі - ТДВ «МСК») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача у порядку регресу 49 тис. грн завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоди.

В обґрунтування вказаних вимог, позивач вказував, що відповідач письмово не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду, що дає йому право регресної вимоги на підставі ст. 38 Закону України «Про обовʼязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, позивач вказує, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стала технічна несправність автомобіля відповідача, що також свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 04 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 липня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 49 тис. грн у рахунок відшкодування шкоди у порядку регресу. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2011 року на автодорозі Харків-Охтирка сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_2, НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6.

29 листопада 2011 року постановою Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 17 квітня 2012 року з ТДВ «МСК» було стягнуто на користь ОСОБА_6 страхове відшкодування у розмірі 49 тис. грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована ТДВ «МСК». (а.с. 5, 6)

Згідно зі страховим актом від 02 листопада 2012 року вказана дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком, розмір страхового випадку становить 49 тис. грн (а.с. 15). Страхове відшкодування в указаній сумі було сплачено позивачем потерпілому ОСОБА_6, що підтверджується платіжним дорученням від 02 листопада 2012 року (а.с. 30).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відповідач у порушення вимог ст. 33 Закону України «Про обовʼязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив письмово страховика про дорожньо-транспортну пригоду.

Однак, сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення (висновок Верховного Суду України, висловлений в постанові від 16 вересня 2015 року, справа № 6-284цс15).

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для регресу на підставі положень абзацу «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовʼязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до вказаної норми закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Постановою суду у справі про адміністративне правопорушення встановлено порушення ОСОБА_4 п. 2.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до відриву задньої осі керованого ним транспортного засобу. Отже технічний стан його транспортного засобу не відповідав вимогам Правил дорожнього руху України, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки ОСОБА_4 спричинив дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 29 листопада 2011 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП, є особою, яка застрахувала свою відповідальність в ТДВ «МСК», та дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому законом порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача у порядку регресу виплачене страхове відшкодування.

Вказаний висновок судів відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, а тому їх необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє через представника ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 04 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:А.О. Леванчук В.А. Нагорняк Т.О. Писана