Справа № 522/188/15ц
Провадження № 2/522/3788/15
Приморський районний суд м. Одеси у складі :
головуючого судді: Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря: Гонтар Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1; третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 - «Про звернення стягнення на предмет іпотеки», -
Представник позивача про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за його відсутності, на заочний розгляд справи згодний.
Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до суду не з'явився без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надавав та не заявляв. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином.
Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.
Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.
По справі встановлені наступні фактичні обставини.
З метою зобов'язання умов вищезазначеного кредитного договору 07.12.2006 року було укладено договір іпотеки між банком та ОСОБА_1 відповідно до умов якого вона передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: ізольовану квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з однієї жилої кімнати, житлова площа - 24,8 кв.м., загальна площа - 24,8 кв. м.
Предмет іпотеки є власність іпотекодавця на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Сорокою Л.З. від 19.04.2002 року за реєстровим №1027.
На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ « Укрсиббанк» змінило назву на ПАТ « Укрсиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ « Укрсиббанк».
08.12.2011 року право вимоги, що виникло з кредитного договору у ПАТ « УкрСиббанк», останнім передано ПАТ « Дельта Банк» право вимоги за кредитами.
Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення вимог договору кредиту та норм чинного законодавства в строк та на умовах кредитного договору позичальником умови договору належним чином не виконуються, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість станом на 01.10.2014 року у розмірі 1 746 723, 54 грн., яка складається з: - відсотки - 33 538, 73 грн.; заборгованість за кредитом - 837 667,81 грн.; заборгованість за відсотками - 875 517,00 грн.
У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання.
Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України боржник зобов'язаний повернути позивачеві гроші в строк та в порядку, встановленими договором.
Наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що вбачається з положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України « Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.
Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодавцем за невиконання боржником основного зобов'язання включно в межах вартості предмета іпотеки.
Відповідно до ст. 7 Закону України « Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Як зазначено в п. 37 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 №5 « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.
Таким чином суд вважає за можливе позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача останній був вимушений звернутись до суду з позовом, сплатив судові витрати у розмірі 3 654,00 грн.,що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи, який підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача.
Відповідач по справі до судового засідання не з'явився, не скористався своїм правом надати суду докази на підставу своїх заперечень проти позову.
У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що боржником не були виконані зобов'язання по поверненню коштів, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 526, 527, 530,536,549,554,590,610,1050, 1054ЦК України,ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 60, 174,209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1; третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 - «Про звернення стягнення на предмет іпотеки», - задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право подати апеляційну скаргу на заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а якщо позивач не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, він може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.
Суддя Абухін Р.Д.