Дата документу 28.04.2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Калугіної І.О.,

при секретарі - Горбань Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди , суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди за наступними підставами.

09 травня 2014 року о 20 годині 30 хвилин, позивачка біля станції швидкої допомоги, що розташована по вул. Нестеренко у м. Мелітополі Запорізької області була покусана собакою породи «азіат», через що вона була змушена звернутися до лікарні, де її госпіталізували до травматологічного відділення і надали медичну допомогу у вигляді хірургічного втручання. Загалом вона витратила на придбання ліків на суму 477,54 грн.. Крім матеріального збитку їй було спричинено моральну шкоду, яка проявилася в тому, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень була порушена її нормальна життєдіяльність, вона переживала з приводу того, що сталося, перенесла сильне душевне потрясіння, що негативно позначилося на її загальному стані, а також на фінансовому стані її родини. Вказана собака належить відповідачці, яка у добровільному порядку не бажає відшкодувати шкоду, яку спричинила її тварина.

На підставі викладеного просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 477 грн. 54 коп., моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень, та усі судові витрати.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, однак стосовно розміру суми матеріальної шкоди точно не могли назвати та просили суд відрахувати суму ліків, які їй не призначалися.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти позивної заяви у повному обсязі, посилаючись на те, що дійсно вона є власником собаки породи «азіат» кличка Акбай, однак 09 травня 2014 року її собака була на щільному прив'язі та перебувала весь час у неї на подвір'ї, що можуть підтвердити її рідні та друзі, які в цей день були у неї у гостях. Також просила врахувати той факт, що в той день, в період часу, коли на позивачку напала собака вже було темно на дворі і позивачка могла переплутати її собаку з іншою, які також іноді вештаються по їх вулиці.

Суд, вислухавши сторони та представника, допитавши свідків, проаналізував зібрані про справі докази, приходить до наступних висновків.

Так, згідно статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, 09 травня 2014 року близько 20 години 30 хвилин біля станції швидкої медичної допомоги по вул. Нестеренко в м. Мелітополі собака білого кольору покусала ОСОБА_1, чим спричинила тілесні пошкодження середнього ступеню, це підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЗП №019253 від 17.07.2014 року, який був досліджений в судовому засіданні та міститься в матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_2./а.с.1 адміністративної справи/. Відповідачка ОСОБА_2 відмовилася від пояснень по даному правопорушенню. /а.с.10 адміністративної справи/.

Згідно з висновком спеціаліста № 21 від 19 травня 2014 р. позивачці ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження: рана лівого стегна (в кількості 5), які були зазнали хірургічного лікування, ускладнені запаленням м'яких тканин, синці лівого стегна, садна лівого колінного суглоба та синці лівого колінного суглоба та лівої голені у верхній частині та синець правого стегна.

Вказані тілесні ушкодження кваліфікуються наступним чином: рана лівого стегна середньої тяжкості, синці стегон, колінного суглоба та лівої голені, садна лівого колінного суглоба - легкі.

Тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, можливо при укусі собаки, і по давності не суперечать обставинам та строку, вказаному оглянутою /а.с.7-8/

В результаті отриманих ушкоджень вона проходила тривалий курс амбулаторного лікування в травматологічному відділенні Мелітопольської міської лікарні №. 1 /а.с.35-36/

За даним фактом Мелітопольським МВ ГУМВС України в Запорізькій області проводилась перевірка матеріалів заяви позивачки в ході якої було встановлено, що в діях відповідача вбачається правопорушення, передбачене ч.2 ст. 154 КУпАП, у зв'язку з порушенням правил тримання собак, що заподіяло шкоди здоров'ю людей.

Проте, згідно постанови Мелітопольського міськрайонного суду від 29 серпня 2014 року провадження по вищевказаному адміністративному матеріалу у відношенні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 154 КУпАП закрито /а.с.11/.

Суд не приймає до уваги посилання відповідачки на те, що вона не була визнана судом виною у вчинені даного адміністративного правопорушення, оскільки закриття провадження по адміністративному матеріалу відносно неї через сплив строку накладення адміністративного стягнення передбачений ст.. 38 КУпАП не є реабілітуючою обставиною.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. ст. 9, 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування. Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов'язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин. Особа, яка супроводжує тварину, зобов'язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. Шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Власником собаки породи «азіат» за кличкою Акбай, за паспортом на собаку є відповідачка ( а.с. 11 адміністративного матеріалу).

Між тим, відповідачка пояснила, що собака 09 травня 2014 року була на прив'язі та не могла покусати позивачку, так як була на щільному прив'язі.

Однак з таким твердженням суд не погоджується з наступних підстав.

Так, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що вона проживає на вулиці, де мешкають сторони, собака породи «азіат» білого кольору власником якого є відповідачка, знаходиться у неї без вольєра, може гуляти по вулиці. Її також собака кусала, проте вона не зверталася до правоохоронних органів. 09 травня 2014 року, власників собаки не було вдома, вони з'явилися надвечір, вдень собака бігала по вулиці, тільки пізно ввечері вони її закрили. Відповідачку вона бачила вже покусаною. З приводу цієї собаки вони зверталися до дільничного міліціонера, проте це не дало позитивного результату.

Свідок, ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою позивачки. 09 травня 2014 року собака відповідачки білий «азіат» бігала без прив'язі по вулиці Нестеренко. Власник собаки з'явилася тільки надвечір близько 19-00 години. Вона чула від інших сусідів, що того дня сусідку ОСОБА_1 покусала собака відповідачки. Взагалі собака часто бігає без прив'язі по вулиці, тому з приводу цього були збори мешканців вулиці, на яких чоловік відповідачки пообіцяв збудувати для собаки вольєр.

Свідок, ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою позивачки, на їх вулиці проживає також відповідачка, яка має собаку - білого «азіата». Собака часто бігає по вулиці без прив'язі. 09 травня 2014 року після обіду, собака бігала без прив'язі на їх вулиці, а пізніше від позивачки вона дізналася про те, що собака її покусала. У них на вулиці тільки у відповідачки є така біла, лохмата собака породи «азіат».

Суд ставиться критично до показання свідка ОСОБА_6, яка є кумою відповідачки та пояснила, що 09 травня 2014 року в період з 12 години 00 хвилин до 23 години 00 хвилин вона разом з родичами була у гостях у відповідачки, собака весь час була на прив'язі, так як 08 травня 2014 року вона відірвалася від прив'язі. Так, крім цього свідка, вказані нею обставини жоден інший свідок не підтвердив, а також сама відповідачка пояснила що тільки надвечір вона була вдома разом з друзями.

Будь яких інших собак на вулиці породи «азіат» білого кольору , або схожих на неї, ніхто з свідків - сусідів не бачив. Крім цього, відповідачка в своїх поясненнях не заперечувала, що собака у неї іноді відривалася від прив'язі.

Також сама позивачка в судовому засіданні під час огляду представлених відповідачкою фотографій своїй собаки та інших собак - беззаперечно вказала на собаку відповідачки, до того ж усі свідки - сусіди за родовими ознаками вказали на собаку породи «азіат» білого кольору.

Відповідачка зобов'язана відшкодувати позивачці шкоду, завдану з її вини її собакою, оскільки її недбале відношення до догляду за собакою породи «азіат» призвело до спричинення позивачці тілесних ушкоджень середньої тяжкості; між діями відповідача (порушення Правил утримання домашніх тварин) і шкодою є безпосередній причинний зв'язок.

За таких обставин, суд робить обґрунтовано висновок про те, що саме собака відповідачки покусала позивачку, тому повинна а нести матеріальну відповідальність за заподіяну нею шкоду.

В підтвердження розміру матеріальної шкоди судом були досліджені чеки на придбання ліків на загальну суму 477, 54 грн. /а.с.9-10/, однак рецептів лікаря, які підтверджували необхідність придбання позивачкою саме цих ліків та медичних препаратів нею надано не було.

Незважаючи на те, що суд роз'яснив в судовому засіданні позивачці та її представнику право на звернення з відповідним клопотання до суду для витребування доказів для підтвердження призначення необхідних їй ліків, вони не скористалися наданим їм правом.

Крім того, під час дослідження вказаних квитанцій та чеків на придбання ліків вона не могла чітко вказати, які саме ліки їй призначалися для лікування вказаних тілесних ушкоджень та просила суд на свій розсуд вирахувати з загальної суми, суму ліків необхідних для її лікування.

Проте суд вважає таке посилання позивачки некоректним, так як саме на сторони згідно чинного законодавство України покладений обов'язок доказування, крім того суд позбавлений можливості та відповідної кваліфікації, без необхідних рецептів лікаря, визначити препарати необхідні для її лікування, а тому в частині стягнення матеріальної шкоди необхідно відмовити.

При визначенні розміру завданої позивачці моральної шкоди суд враховує роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені у пункті 9 постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та обставини справи, а саме моральні страждання позивачки у зв'язку з укусом собаки, яка могла бути хворою на сказ; перенесеними нею фізичними стражданнями у зв'язку з заподіянням укусом собаки відповідачки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які призвели до тривалої її непрацездатності та необхідності лікування з проведенням хірургічного втручання на нозі; у зв'язку з перебуванням її у пригніченому стані, що виникав внаслідок страху при появі собак; необхідність значних зусиль та часу для відновлення попереднього стану, зважаючи на вік позивачки, вважає розумним та справедливим визначити суму моральної компенсації завданої позивачці моральної шкоди в сумі 2 000 грн..

Крім того, оскільки позивачка була змушена звернутися з позовом до суду, через що нею були понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Оскільки вказані витрати були належним чином підтверджені позивачем наданими квитанціями (а.с.1), згідно до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 9, 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» , ст.ст.23, 1166 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ід. код НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ід. код НОМЕР_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 моральну шкоду в розмірі 2 000/дві тисячі/ гривень та судовий збір в розмірі 243 /двісті сорок три / гривні 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С У Д Д Я :