Справа № 146/801/15-ц Провадження № 22-ц/772/2662/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 47Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Міхасішина І.В., Войтка Ю.Б.,

з участю секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 на ухвалу Томашпільського районного суду від 22 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області про скасування рішення 47 чергової сесії 6 скликання Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області від 07 лютого 2014 року, -

встановила:

Ухвалою Томашпільського районного суду від 22 липня 2015 року закрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області про скасування рішення 47 чергової сесії 6 скликання Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області від 07 лютого 2014 року.

Не погодившись із ухвалою, представник позивача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав і просив задовольнити на умовах, викладених у ній.

Інші особи, які беруть участь у справі, до суду не зявилися, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що спір між сторонами є публічно-правовим, оскільки виник між фізичною особою та органом місцевого самоврядування щодо дій при здійсненні владних повноважень управлінських функцій, на які поширюється компетенція адміністративних судів відповідно до ч. 2 ст.17 КАС України.

До таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із статтею 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.6,7 Постанови № 3 від 01.03.2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті 2,5 ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16,21,393 ЦК України, статтею 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

При вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами і доповненнями), а також Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року N 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13, 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК України земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватно-правовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Таким чином спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Позивач ОСОБА_3 звернувся в районний суд із позовом до Томашпільської селищної ради про скасування рішення 47 чергової сесії 6 скликання Томашпільської селищної ради від 07 лютого 2014 року, а однією із вимог його позовної заяви є визнання права власності на земельну ділянку.

Проте постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував зазначені положення закону, не з'ясував належним чином змісту і характеру правовідносин, що виникли між сторонами, та не звернув увагу на те, що в даному випадку між сторонами виник спір про право цивільне, а не спір між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Висновок суду першої інстанції про те, що зазначений позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є помилковим, а ухвала незаконною.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 311, 315, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Томашпільського районного суду від 22 липня 2015 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_3 до Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області про скасування рішення 47 чергової сесії 6 скликання Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області від 07 лютого 2014 року направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4
Судді: З оригіналом вірно: Суддя апеляційного суду /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6 ОСОБА_4