Справа № 214/1076/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 квітня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Горбуновій Л.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 4500 гривень та моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

В обґрунтування позову наводить наступне. Відповідач є його рідним братом, який неодноразово користуючись довірою, нерозумінням ситуації, ошукував його, позивача. У жовтні 2012 року ОСОБА_2 прийшов до нього за адресою: АДРЕСА_1, де він, позивач мешкав у фактичному шлюбі з ОСОБА_3, з метою поговорить з ним, позивачем. Далі ОСОБА_2 забрав у нього 24500 гривень, мотивуючи тим, що він, позивач, їх не збереже, а він покладе в банк на його, позивача, ім'я. З того часу відповідач не відповідав на телефонні дзвінки, уникав зустрічі, не повідомляв чи внесені гроші в банк. Він, позивач, повідомив відповідача, що звернеться в органи міліції, якщо той не поверне гроші, на що відповідач не реагував.

2 грудня 2013 року звернувся із заявою до правоохоронних органів і відносно відповідача Жовтневим районним відділом Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження за №0005999 Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України. В ході досудового розслідування було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у жовтні 2012 року отримав від нього, позивача, кошти в сумі 24500 гривень для відкриття на його ім'я депозитного рахунку, але відкрив депозитний рахунок на своє ім'я 23 грудня 2013 року, на який переказав грошові кошти в сумі 19500 гривень, а 3 січня 2014 року переказав на зазначений депозитний рахунок ще 500 гривень.

Уникаючи кримінальної відповідальності відповідач склав на його, позивача, ім'я доручення про право отримати з депозитного рахунку гроші, які він, позивач, отримав в сумі 20000 гривень.12 травня 2014 року кримінальне провадження відносно відповідача було закрите, яке він, позивач, не оскаржував .

Стосовно 4500 гривень відповідач спочатку заявив, що поверне у тому разі, якщо він, позивач, добровільно випишеться із квартири, де він мешкає з сім'єю, яка є предметом судового спору, право на яку він, позивач, має в порядку спадкування. Згодом, відповідач пояснював, що зазначена сума є розрахунком за комунальні платежі квартири, в якій, він, позивач, мешкає. Таким чином, з вини відповідача поніс матеріальну шкоду в сумі 4500 гривень.

Вважає, що своїми діями відповідач наніс моральну шкоду. Внаслідок вчиненого відповідачем, переніс моральні страждання та переживання. На протязі тривалого часу відповідач не надавав ніяких документів на підтвердження знаходження грошей у банку, уникав спілкування. Будучи інвалідом 2 групи він, позивач, потребував витрат на оздоровлення, маючи вади пересування змушений був звертатися в правоохоронні органи, витрачати додатковий час на захист свого права та інтересу, був порушений звичний ритм життя. Моральну шкоду оцінює в 5000 гривень.

Позивач у судовому засіданні підтримавши позовні вимоги, надав пояснення, в яких підтвердив зміст позову.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: довідка (а.с.5), постанова (а.с.6),

Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази належними, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про стан здоров'я позивача та заволодіння відповідачем грошима позивача.

Суд, відповідно до ст. 59 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 взявши у позивач 24500 гривень не повідомляв, яким чином використав ці гроші.

2 грудня 2013 року позивач звернувся із заявою до правоохоронних органів і відносно відповідача було відкрито кримінальне провадження. В ході досудового розслідування відповідач склав на ім'я позивач доручення про право отримати з депозитного рахунку гроші, які позивач, отримав в сумі 20000 грн.

До даного часу відповідач не повернув позивачу 4500 грн.

Позивач є інвалідом другої групи з 01.12.2010 року, якому протипоказані всі види правці.

Встановленим фактам та обставинам відповідають такі правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Стаття 22 ЦК України надає право особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що відповідач заволодівши у жовтні 2012 року грошима позивача в сумі 24500 грн. не надавав можливості останньому розпоряджатися ними, до даного часу не повернув останньому 4500 грн.

Тому позивач має право на відшкодування збитків у сумі 4500 грн. 00 коп.

На підставі ст. 23 ЦК України, позивач, як власник майна, має право на відшкодування моральної шкоди, яку йому завдав відповідач. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд, керуючись вимогами ст. 23 ЦК України, враховує глибину душевних страждань позивача, який є інвалідом та тривалий час не мав можливості розпоряджатися належними йому грошима, був вимушений звертатися до правоохоронних органів, та з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі - 2500 грн.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у загальному розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1192 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2: у рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 4500 грн. 00 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди - 2500 грн. 00 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов