Справа № 226/523/15-ц
Справа № 2/226/437/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Трифоновій І.О.,

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 04 серпня 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Шлюб між ними було розірвано 06 грудня 2006 року, на утримання дитини відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідно до рішення Димитровського міського суду Донецької області. Вона самостійно піклувалася про стан здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач з моменту розірвання шлюбу по теперішній час не виявляв батьківської турботи щодо своєї малолітньої дитини, не цікавився станом здоровя та розвитку дитини, не приймав ніякої участі у її вихованні. З 27.04.2012 року вона перебуває у другому шлюбі з ОСОБА_4. В шлюбі у них народилась дитина донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з дітьми і чоловіком вона мешкає в м. Димитров Донецької області. Після початку антитерористичної операції в м. Димитров стало для них небезпечно перебувати і вони змушені виїхати до її рідної тітки ОСОБА_6, яка мешкає в м.Калінінград Російської Федерації. Рішення про тимчасовий виїзд було прийняте в інтересах дітей з важкою і непередбачуваною ситуацією в Донецькій області. Вона не має наміру залишатися в Російській Федерації на постійне проживання. Вона і її діти є громадянами України і при першій нагоді вони повернуться на батьківщину. Вважає, що тимчасовий переїзд в Республіку Біларусь буде відповідати інтересам дітей, позитивно вплине на їх духовний та фізичний розвиток. Для виїзду неповнолітніх дітей за кордон необхідна згода батьків. Отримати згоду від відповідача на виїзд сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 неможливо, оскільки місце перебування відповідача невідоме, звязок з ним також відсутній. Просить суд надати дозвіл на короткочасні, багаторазові виїзди малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України в Російську Федерацію без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 в супроводі матері ОСОБА_1 на весь час до досягнення дитиною 16-річного віку.

Позивач до судового засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від позивача на адресу суду надійшла письмова заява про те, що вона наполягає на позовних вимогах та просить суд про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Димитровської міської ради до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, просить винести рішення на розсуд суду.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.9).

ОСОБА_1 на даний час перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 (а.с. 12).

Згідно інформації щодо виконання батьківських обовязків ОСОБА_2 від 03.03.2015 року № 92, ОСОБА_2 вихованням дитини не займається, не піклується про здоровя та всебічний розвиток, за час навчання дитини в школі батько жодного разу не відвідував навчальний заклад, не цікавиться навчанням, поведінкою, дозвіллям сина (а.с.24).

Відповідно до ч.2 ст.313 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.2 ч.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З урахуванням вищезазначених обставин суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача і надати дозвіл на короткочасні, багаторазові виїзди неповнолітнього ОСОБА_3 за межі України в Російську Федерацію без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 в супроводі матері ОСОБА_1 на весь час до досягнення дитиною 16-річного віку.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.313 Цивільного кодексу України, Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 213, 294, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на короткочасні та багаторазові виїзди малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в місті Димитров Донецької області, за межі України в Російську Федерацію без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 в супроводі матері ОСОБА_1 на весь час до досягнення дитиною 16-річного віку.

Заочне рішення може бути переглянуто Димитровським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г.Перекупка