РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.15 року,Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Предоляк О.С.

при секретарі - Коваль Т.М

з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 ВДВС Кременчуцького МУЮ про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ,

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_4 звернувся в суд із позовною заявою. Посилаючись на обставини і підстави, зазначені у позові, просить позов задовольнити. Скасувати йому тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Автозаводського районного суду м Кременчука Полтавської області від 17 червня 2014 року по справі №1601/11183/2012.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 позов підтримує, просить задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 позов підтримує. Наголошує, що державним виконавцем порушені вимоги ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме наявність заходів примусового виконання рішення суду при завершеному виконавчому провадженні.

Представник відповідача ОСОБА_5 ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_3 підтримує письмові заперечення. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Третя особа ОСОБА_6 у судове засідання не прибула.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука Полтавської області від 18 січня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, внесених нею на погашення кредитної заборгованості, та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4, ІДН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6, ІДН НОМЕР_2, 71 932,50 грн. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення 10 000, 00 грн. моральної шкоди відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_4, ІДН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6, ІДН НОМЕР_2, сплачений нею судовий збір в сумі 719,33 грн.

Рішення предявлено до примусового виконання.

Ухвалою суду від 17 червня 2014 року встановлено боржнику ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.01.2013 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_6 боргу.

22 січня 2015 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку з відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» виявилися без результатними.

Стягувачем ОСОБА_6 предявлено повторно виконавчий документ для примусового виконання та 21 травня 2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду № 2-100/13.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному ЗУ «Про виконавче провадження».

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З матеріалів виконавчого провадження відкритого відносно позивача, не вбачається належного виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18 січня 2013 року, що не заперечував у судовому засіданні позивач ОСОБА_4

У п.1.7 п.11.4 наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» зазначено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, установ, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України стосовно особи знімається у разі винесення державним виконавцем постанови про:

повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), на підставі частини першої статті 48 Закону;

закінчення виконавчого провадження на підставі п.п 1-6, 8-9, 11-14 ч.1 ст. 49 Закону;

скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

Згідно узагальнення Верховного Суду України від 01.02.2013 року Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено, що у разі виконання боржником зобов'язань, покладених на нього рішенням, та у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі ч.1 п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття боржника з контролю.

ОСОБА_4, у непередбачений законом спосіб, звернувся до суду з заявою про зняття обмеження у виїзді за межі України у зв'язку з поверненням виконавчого листа стягувачу.

На підставі викладеного вище слід дійти такого висновку: тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Враховуючи вищевказані обставини, суд роз'яснює заявнику, що питання щодо припинення обмеження у праві виїзду за межі України вирішується у відповідності до глави 9 Закону України «Про виконавче провадження», погашенням заборгованості на користь стягувача, а не поверненням виконавчого листа стягувачу на підставі ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» , і лише після цього у державного виконавця виникне право на винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для зняття боржника з контролю.

Керуючись ст. ст. 14, 57 59, 61, 88, 208, 209, 212 215, 218, 223 ЦПК України,

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 ВДВС Кременчуцького МУЮ про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: