Справа №521/464/15-ц
Провадження №2/521/1931/15
28 квітня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Поліщук І.О.,
при секретарі - Святецькій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги з урахуванням клопотання про уточнення розміру позовних вимог підтримує у повному обсязі, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (надалі «Клієнт»), в особі Голови Правління Філіпа Жоаньє, який діє на підставі Статуту і ТОВ «Кей-Колект» (Надалі - Фактор), в особі, директора ОСОБА_3, яка діє на підставі Статуту, які надалі спільно іменуються «Сторони», а кожна окремо «Сторона», укладений Договір факторингу № 1. Згідно з п.1.1, 1.2., 1.3., 1.4, 1.5, цього Договору за цим договором клієнт зобов'язується передати у власність Фактору, а Фактор - прийняти права Вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Обсяг ( сума) прав вимоги станом на дату укладення цього договору визначений у додатку 1 до цього Договору. Одночасно з відступленням прав вимоги до Фактора переходять усі права Клієнта за усіма договорами забезпечення. Передання прав клієнта за Договорами забезпечення, що були посвідчені нотаріально, відбувається на підставі окремого договору, що укладається Сторонами одночасно з укладенням цього Договору і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з п.1.6. Договору факторингу для уникнення сумнівів відступлення Прав вимоги за цим Договором здійснюється виключно на умовах «ЯК Є» і «БЕЗ ПРАВА ВИМОГИ» до Клієнта. Таким чином, після здійснення відступлення відповідно до умов цього Договору Клієнт немає права вимагати сплати Боржниками і Гарантами будь-яких сум за первинним договорами і договорами забезпечення і Фактор бере на себе усі ризики і вигоди від Прав вимоги, якщо інше не передбачено законодавством України у кожному з зазначених випадків. Згідно з п.3.1., 3.2., 3.3, 3.4. Договору права вимоги переходять від клієнта до фактора у дату відступлення, після чого фактор одержує право вимагати від Боржників та Гарантів виконання усіх зобов'язань за Первинними договорами і Договорами Забезпечення. Відступлення прав вимоги засвідчується складанням Сторонами акта приймання-передачі прав вимоги за формою згідно з Додатком 2 до цього Договору. Акт приймання-передачі прав вимоги складається Сторонами виключно після одержання клієнтом суми фінансування. Після складання зазначеного вище акта приймання-передачі прав вимоги Клієнт втрачає право набудь-які платежі Боржників та їх Гарантів в оплату їх заборгованості за Первинними Договорами і Договорами забезпечення. Згідно з п.4.1 Договору Клієнт відповідає перед Фактором за дійсність прав вимоги. Клієнт гарантує, що усі вимоги виникли на законних підставах відповідно до законодавства України.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.2.1, 1.2.2, 1.3, 1.3.1, 1.3.4, 1.4, 1.5. договору про надання споживчого кредиту НОМЕР_3 від 06.08.2007 року, банк зобов'язується надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 43 650,00 доларів США та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума дорівнює еквіваленту 235 582,50 гривень за курсом Національного банку України на день укладання цього договору. Надання кредиту (грошових коштів) здійснюється у наступний термін: з 06.08.2007 року по 06.08.2017 року. Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 06 серпня 2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін, або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 12 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2., 10.14. договору. За використання кредитних коштів у межах установленого строку кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 13,5% річних. По закінченню 30 календарних днів, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 10.2. даного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника в порядку, передбаченому п. 10.2. даного договору, застосовується діючий розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому періоді. Кредит надається позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника), а саме на: споживчи потреби. Кредит надається шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальник для подальшого використання за цільовим призначенням.
Згідно до п. 2.1. договору про надання споживчого кредиту НОМЕР_3 від 06.08.2007 року, у забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним договором банком приймається: застава нерухомості, а саме будинок та земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1; порука фізичної особи ОСОБА_2.
Відповідно до п. 4.1, 4.2. договору про надання споживчого кредиту НОМЕР_3 від 06.08.2007 року, позичальник зобов'язався використати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані банком проценти та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором.
Згідно до п. 10.5. договору про надання споживчого кредиту НОМЕР_3 від 06.08.2007 року, строк дії даного договору встановлюється з дня укладання цього договору і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів та/або пені у разі її нарахування.
Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Таким чином, суд зазначає, що позичальник - ОСОБА_1 та поручитель - ОСОБА_2 є відповідальними перед кредитором - ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» як солідарні боржники.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до п. 3.2. додаткової уголи №1 до договору про надання споживчого кредиту НОМЕР_3 від 06 серпня 2007 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації) від 20.02.2009 року та п. 1. Додаткової угоди №1 від 20.02.2009 року до договору поруки №132010 від 06.08.2007 року, кінцевий термін основного зобов'язання - 06.08.2027 року, якщо інший термін не буде встановлений згідно умов кредитного договору.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом 1 Глави 71 Цивільного Кодексу України врегульовані правовідносини, що виникають за договорами позики.
Згідно з частиною 1 статі 1050 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 ЦК України.
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань договором або законом може бути передбачена неустойка або пеня. Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Як вибачається з кредитного договору у випадку прострочення позичальником встановлених цим договором строків погашення грошових зобов'язань позичальник сплачує кредитору штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менш ніж 15 гривень за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.
Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Відповідно до п.14 Постанови ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземний валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 гривні 00 копійок підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача - ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».
Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 553, 554 610, 611, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України і п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», суд -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом яких постановив його за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.