Справа № 353/186/15-ц
Провадження № 2/353/105/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Гавриш Я.М.

з участю: секретаря Гуцуляк Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Тлумацької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Тлумацької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/2 частку спільнонажитого майна подружжя, з тих підстав, що 15 квітня 1968 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В них народилося двоє дітей - сини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

За час шлюбу вони обоє побудували житловий будинок з господарськими будівлями. Рішенням Тлумацької міської ради за № 3/14 від 11.02.1972 року дружині була виділена земельна ділянка розміром 0,06 га для будівництва індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами: літньої кухні, сараю, гаражу. Вони розпочали будівництво в квітні 1972 року за спільні кошти, побудували житловий будинок загальною площею 101,4 кв.м, літню кухню, два сараї, гараж, колодязь, огорожу, ворота. Все будівництво було завершено ними в 1976 році, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, де зазначено рік побудови - 1976-й. Свідоцтво про право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 від 05.11.2002 року в цілому видано на ім'я дружини ОСОБА_4

Рішенням Тлумацького районного суду в серпні 2001 року між ними було розірвано шлюб по заяві дружини і він 13.08.2001 року отримав у відділі реєстрації актів громадянського стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області свідоцтво про розірвання шлюбу, а/запис № 51. Спільнонажим майном офіційно вони не ділились, лише в добровільному порядку поділилися кімнатами в будинку. В цей період дружина пішла з дому і стала проживати у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком по червень 2006 року, він залишився проживати з дітьми в будинку, де і проживає по даний час. Перед своїм днем народження, в червні місяці 2006 року, дружина повернулася додому, вони помирилися і стали знову проживати з дітьми однією сім'єю. В цей період вони зробили поточний ремонт будинку (встановили євровікна, провели каналізацію, побілку і ін. ремонтні роботи).

14.11.2013 року дружина померла, він з дітьми проводив її похорон, веде господарство, сплачую всі необхідні платежі. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне дружині на день смерті майно. Сини бажають оформити спадщину на спадкове майно на своє ім'я і не заперечують щодо визнання за ним права власності на належну йому частину в спільному сумісному майні подружжя, 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель, оскільки

будівництво житлового будинку, господарських будівель та споруд проводилось ними за час перебування в шлюбі, і належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя.

До суду про поділ спільнонажитого майна він не звертався, оскільки до дня смерті дружини він проживав у спільнонажитому будинковолодінні і його право не порушувалось.

А тому просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель, як частку в спільному сумісному майні подружжя, що знаходяться в АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, але подав до суду письмову заяву в якій підтримує позов та просить справу розглянути без його участі.

Представник відповідача - Тлумацької міської ради в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача та щодо визнання позову.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, але надіслали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності та щодо визнання позову.

У відповідності із ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, таке становище має місце по даній справі, а тому суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обґрунтування своїх вимог.

За результатами проведення судового засідання по справі, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення визнаного відповідачами позову, а тому за позивачем слід визнати право власності на належну йому 1/2 частку будинковолодіння як частку в спільному сумісному майні подружжя, що знаходяться в АДРЕСА_1.

На підставі ст.ст. 368, 369, 392 ЦК України, ст.ст. 60, 63, 68 СК України, Закону України «Про власність», постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», керуючись ст.ст. 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку та приналежних до нього господарських будівель і споруд як частку в спільному сумісному майні подружжя, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку встановленому ст.223 ЦПК України.

Головуючий Я.М. Гавриш