У Х В А Л А

іменем України

про закриття провдження у справі

Справа № 126/550/15-ц

Провадження № 2/126/249/2015

"07" липня 2015 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Дісяк В.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідача

ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третіх осіб без

самостійних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_2 про знесення самочинного обєкта будівництва,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_6 архітектурно-будівельна інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області звернулась з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просить ухвалити рішення суду про знесення за рахунок відповідача господарську будівлю по вул. Комсомолька 96 у с.Бирлівка Бершадського району.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття провадження в справі з тих підстав, що спір не підсудний цьому суду.

Відповідач ОСОБА_2 підтримує заявлене клопотання.

Представник позивача ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти заявленого клопотання заперечують.

Заслухавши сторін, третіх осіб та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №8 від 20.05.2013 року зі змінами від 14.02.2014 р. та 15.05.2014 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно ст. 1 Положення про ОСОБА_6 архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294, ОСОБА_6 архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до пункту 3 цього Положення основними завданнями Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме:

внесення на розгляд Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань, що належать до сфери діяльності Держархбудінспекції;

здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил;

виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування у визначених законодавством випадках.

Викладене вказує, що зазначені правовідносини є публічно-правовими, а справи зі спорів, що виникають між суб'єктами цих відносин, є адміністративними.

У зв'язку з цим юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи за участю Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів, у тому числі й ті, які виникають під час виконання повноважень:

у сфері державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (закони України від 16 листопада 1992 року № 2780-ХІІ "Про основи містобудування", від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ "Про регулювання містобудівної діяльності", від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", від 20 травня 1999 року № 687-ХІV "Про архітектурну діяльність", від 5 квітня 2007 року № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", частина восьма статті 4 Закону України від 25 грудня 2008 року № 800-VI "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва", частина п'ята статті 11 Закону України від 5 листопада 2009 року № 1704-VI "Про будівельні норми");

у сфері ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури (стаття 17 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-XIV "Про архітектурну діяльність", Закон України від 1 червня 2000 року № 1775-ІІІ "Про ліцензування певних видів господарської діяльності").

Відповідно до висновку Верховного суду України від 24.06.2015 року у справі №16-381цс15, предметом якої був спір про знесення самочинного будівництва,у випадку звернення до суду інспекції державного архітектурно-будівельного контролю як субєкта владних повноважень на виконання управлінських функцій зі здійснення архітектурно-будівельного контролю у звязку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва, містобудування та архітектури, відносини між сторонами є публічно-правовими й зазначений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, передбаченому КАС України.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Тому вважаю, що в даному випадку наявний публічно-правовий спір, тобто спір, заснований на публічному праві між двома чи більше учасниками правовідносин, в яких хоча б однією із сторін є субєкт владних повноважень. Цей спір не ґрунтується на рівності сторін у спорі, що характерно для приватно-правого спору.

У приватно-правових же спорах предмет вимоги зумовлений зацікавленістю особи в отриманні певного матеріального чи нематеріального блага.

У публічно-правових відносинах закріплено підпорядкування особи органові публічної адміністрації. Таке підпорядкування означає, що одна сторона (орган) має владні повноваження, а інша є об'єктом публічно-правового впливу.

Окрім того, у правовідносинах, що передували виникненню спору,Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області вже реалізовувало свої владні управлінські функції при складенні протоколів про адміністративне правопорушення щодо о відповідача ОСОБА_7

Відповідно до ч.1 п.5 ч.1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

За нормами ст. 18 ч.2 п.1 КАС України окружним адміністративним судам підсудні справи, однією із сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, обласна рада, Київська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до ч.1 цієї ж статті місцевому загальному суду як адміністративному суду підсудні:

1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

2) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

4) усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

5) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті;

6) адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України.

Тобто, позов субєкта владних повноважень -Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про знесення самочинного будівництва не входить до вищевказаного переліку справ, не є також справою щодо рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки, підсудних місцевому загальному суду як адміністративному, це не той випадок, який передбачений КАС України для не розгляду цієї справи окружним адміністративним судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України поширюється юрисдикція окружних адміністративних судів, провадження у справі у справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_2 про знесення самочинного обєкта будівництва слід закрити.

На підставі п.1 ч1 ст. 205 ЦПКУкраїни, керуючись ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_2 про знесення самочинного обєкта будівництва -закрити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів.

Суддя В. І. Гуцол