Номер провадження: 22-ц/785/1604/15
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

встановила:

11 квітня 2014р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, в обґрунтування якого послався на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2011р. з нього на користь ОСОБА_2 були стягнені аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. в розмірі 1600грн. щомісячно, починаючи з 18 квітня 2011р. по ІНФОРМАЦІЯ_2. Заборгованості по сплаті аліментів він немає. 04 липня 2013р. він зареєстрував шлюб з ОСОБА_6., від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_3. народились двоє дітей: донька ОСОБА_7 та син ОСОБА_5.

У зв'язку зі зміною сімейного стану, народженням дітей, позивач вказав, що у нього також змінився матеріальний стан. Працюючи моряком, він має нерегулярний дохід та між рейсами в нього існують великі перерви.

На підставі наведеного позивач просив суд змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 08грудня 2011р. з 1600грн. щомісячно до 800грн. щомісячно по ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.3-4).

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, посилаючись на те, що позивач не довів факту погіршення свого матеріального становища у зв'язку із народженням двох дітей, тому просила суд відмовити у задоволені позову у повному обсязі (а.с.50-51).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014р. позов ОСОБА_3 задоволено частково. Суд зменшив розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2011р. та стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 1000грн. щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення повноліття сином ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.66-67).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції взагалі не встановив на скільки змінився матеріальний стан платника аліментів, не з'ясував чи призвело народження двох дітей до погіршення матеріального становища позивача, не врахував, що саме позивач повинен надати докази щодо погіршення свого матеріального стану (а.с.69-72).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, осіб, які з'явилися до суду, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст.192 СК України позивачем доведено зміна його сімейного стану та народження двох дітей, що є підставою для зменшення розміру аліментів за рішенням суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, зібраним доказам, яким суд дав належну оцінку та нормам СК України.

Судом першої інстанції були встановлені факти і відповідні їм правовідносини, які виникли між сторонами.

Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 знаходились у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2011року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1600грн. щомісячно, починаючи з 18 квітня 2011р. по ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначене рішення суду набрало законної сили 19 грудня 2011року (а.с.39).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 183, 184, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов'язок батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Судом встановлено, що після рішення суду про стягнення аліментів від 08 грудня 2011р. у позивача ОСОБА_3 змінився сімейний стан, а саме 04 липня 2013року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_6. (а.с.6). Від вказаного шлюбу у них 11 листопада 2013року народились діти: син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_7 (а.с.7,8).

Таким чином, укладання ОСОБА_3 іншого шлюбу та народження двох дітей, яких він зобов'язаний утримувати, а також дружину ОСОБА_6 до трьох років дітей, свідчать про зміну матеріального стану платника аліментів - ОСОБА_3 у порівнянні із періодом з моменту винесення рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2011р. до укладення іншого шлюбу - 04 липня 2013року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є моряком та має нерегулярний дохід, що відповідачем не оспорюється.

Крім того, судова колегія приймає до уваги, що з моменту винесення рішення Київським районним судом м. Одеси від 08.12.2011р. змінився матеріальний стан і відповідача ОСОБА_2 Згідно довідки ТОВ "Арсенал-Центр" за № 397 від 23.06.2014р. ОСОБА_2 працює у ТОВ "Арсенал-Центр" з 17 лютого 2014р. на посаді бухгалтера та отримує заробітну плату: у лютому 2014р. - 532грн.88коп., за березень 2014р.- 1113грн.73коп., за квітень 2014р. - 1218грн., за травень 2014р. - 1218грн. (а.с.38).

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Позивач надав суду докази на підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач не надала суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: Т.В. Цюра

С.О.Погорєлова