Справа № 355/1216/15-ц
Провадження № 2/355/532/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 жовтня 2015 року Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М.
при секретарі Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Баришівський районний сектор УДМС України в Київській області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняттям їх з реєстраційного обліку, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Баришівський районний сектор УДМС України в Київській області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняттям їх з реєстраційного обліку.
Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку, що знаходиться АДРЕСА_1, який був придбаний ним відповідно до договіру куплі-продажу від 04.01.1991р.
У його будинку є зареєстрованими : ОСОБА_1, його колишня дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3, сестра його колишньої дружини ОСОБА_4, син сестри його колишньої дружини ОСОБА_6. Відповідачі з 2005 року жодного дня в будинку не проживають, особистих речей не зберігають, комунальні послуги не сплачують.
Факт не проживання відповідачів в спірному житловому будинку, яке належить позивачу на праві особистої приватної власності, к він зазначає, підтверджується актом Баришівської селищної ради про встановлення факту проживання, а також поясненнями свідків.
Реєстрація відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, є для ОСОБА_1 перешкодою у вільному розпорядженні своїм нерухомим майном та причиною додаткових витрат по оплаті комунальних послуг.
Просить суд визнати громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою № 2 по вул. К.Маркса 2-а в смт. Баришівка, Київської області та зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в квартирі АДРЕСА_2.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просить суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі за стягнути з відповідачів понесені ним витрати в сумі 1260 грн. за два оголошення в газеті «Урядовий Кур,єр» про день і час розгляду справи та витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.
Відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, в судове засідання на розгляд справи 10.08., 27.08, 15.09, 01.10. та 19.10.2015 року не з,явилися. Про розгляд справи повідомлялася належним чином в тому числі двічі через газету «Час Київщини».
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В судове засідання представник Баришівського РС УДМС України в Київській обл. не з,явився.
Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_3 на протязі 15 років не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_4 та її сина ОСОБА_5 вона також за даною адресою не бачить більше трьох років. Свідок була присутня при складанні акту від 27.05.2015 року депутатом Баришівської селищної ради ОСОБА_8 Ніяких речей, які б належали відповідачам, при складанні акту, в будинку свідок не бачила.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила що, ОСОБА_1 його сусід через паркан. В квартирі №2 по вул. К.Маркса, 2-а ОСОБА_1 проживає сам. Сім,я, яка колись бала у нього давно роз,їхались і роками свідок їх не бачить.
Окрім того при складанні депутатом акту ОСОБА_9 ніяких речей відповідачів в квартирі не бачив.
Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що він є депутатом Баришівської селищної ради по 14-му округу. 27.05.2015 року у квартирі АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_1 він складав акт про не проживання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 При складанні акту були присутні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ОСОБА_1 в квартирі проживає сам, а відповідачів ОСОБА_8 у ОСОБА_1 не бачив більше 10-ти років.
Заслухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що заявлений позов є обгунтованим і таким, що підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 04 січня 1991 року відповідно до нотаріально складеного договору, придбав у власність у Баришівського комбінату комунальних підприємств квартиру, яка складається з однієї жилої кімнати площею 19 м. кв., загальною площею 47.10 м. кв., що складає 27/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4.
Встановлене судом підтверджується:
- ксерокопію паспорта громадянина України ОСОБА_1,серія СК №661817;
- ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, серія 1-ОК №057584;
- ксерокопією акту від 27.05.2015 року встановлення факту проживання, складеного депутатом Баришівської селищної ради ОСОБА_8;
- ксерокопією будинкової книги будинку № 2-а , кв. № 2 по вул. К.Маркса в смт. Баришівка Київської області;
- ксерокопією договору від 04.01.1991 року про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_5;
-квітанціями про сплату судового збору та про сплату витрат на оголошення в газеті «Урядовий кур,єр»;
-ксерокопією договору про надання послуг з газопостачання;
-ксерокопією договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення;
-іншими матеріалами справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, Закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені також ст. 16 ЦК України.
Об'єктом власності особи може бути, зокрема житло - житловий будинок, садиба, квартира.
За правилами ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інші приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного в ньому проживання (ст. 382 ЦК України).
Відповідно до ч. І ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч. І ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Таким чином право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.
Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування цією квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на неї, а припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів її сім'ї на користування цією квартирою.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть.
Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміни чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням. Зазначене випливає і з Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю».
Відповідно до ст. 107 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму.
У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням.
Так, як відповідачі в добровільному порядку відмовляються знятись з реєстрації в квартирі № 2 в будинку №2-а п вул. К.Маркса в смт. Баришівка, Київської області, то суд вважає, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві є обоснованими та ґрунтуються на Законі.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ними і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
У відповідності з вимогами Постанови Пленуму Верховного суду №2 від 12.04.1985 року, суди розглядають позови про визнання наймача таким, шо втратив право користування жилим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 57-59, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218, 223-224 ЦПК України, ст.ст. 15, 379, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 71, 72, 167 ЖК України, ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, такою що втратила право користування квартирою № 2 в житловому будинку № 2а по вул. Карла Маркса в смт. Баришівка, Баришівського району, Київської області.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою що втратила право користування квартирою № 2 в житловому будинку № 2а по вул. Карла Маркса в смт. Баришівка, Баришівського району, Київської області.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, такою що втратила право користування квартирою № 2 в житловому будинку № 2а по вул. Карла Маркса в смт. Баришівка, Баришівського району, Київської області.
Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, таким що втратив право користування квартирою № 2 в житловому будинку № 2а по вул. Карла Маркса в смт. Баришівка, Баришівського району, Київської області.
Зобов,язати Баришівський районний сектор УДМС України в Київській області зняття з реєстраційного обліку: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 за адресою: квартира № 2 в житловому будинку № 2а по вул. Карла Маркса в смт. Баришівка, Баришівського району, Київської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10, жителя ІНФОРМАЦІЯ_11 витрати, понесені ним під час судового розгляду справи в сумі 315 грн. та витрати по сплаті судового збору при подачі до суду позовної заяви в сумі 60 грн.90 коп.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10, жителя ІНФОРМАЦІЯ_11 витрати, понесені ним під час судового розгляду справи в сумі 315 грн. та витрати по сплаті судового збору при подачі до суду позовної заяви в сумі 60 грн.90 коп.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10, жителя ІНФОРМАЦІЯ_11 витрати, понесені ним під час судового розгляду справи в сумі 315 грн. та витрати по сплаті судового збору при подачі до суду позовної заяви в сумі 60 грн.90 коп.
Стягнути ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10, жителя ІНФОРМАЦІЯ_11 витрати, понесені ним під час судового розгляду справи в сумі 315 грн. та витрати по сплаті судового збору при подачі до суду позовної заяви в сумі 60 грн.90 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Баришівського
районного суду ОСОБА_11