Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/33/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого-судді Стратович О.В.

за участю :

секретаря судового засідання Єпифанович Г.В.

позивачів : ОСОБА_1 , ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську цивільну справу за позовом : ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , мешканців АДРЕСА_1 , до Олевської міської ради Житомирської області , м. Олевськ вул. Володимирська , 1 , про визнання права власності на житловий будинок ,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом до Олевської міської ради Житомирської області , м. Олевськ вул. Володимирська , 1 , про визнання права власності на житловий будинок , який розташований в АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивачі позов підтримали з підстав в ньому зазначених і просять його задовольнити в повному обсязі .

Представник відповідача заперечує стосовно задоволення позову стосовно позивача ОСОБА_2 , вважаючи , що останній не має права на приватизацію житлового будинку , який розташований в АДРЕСА_1 .

Представник органу опіки і піклування позов підтримала та надала суду копію рішення Олевської міської ради № 71 від 05.05.2015 року в якому зазначено , що Олевська міська рада не заперечує стосовно задоволення позову .

Суд не може взяти до уваги зазначене рішення , оскільки воно не завірене належним чином , позивачі до Олевської міської ради з позовом не зверталися , а звернулися з позовом до суду . Зазначене рішення протирічить попередньому рішенню міської ради про надання дозволу на приватизацію житла ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та не скасовує попереднє рішення виконавчого комітету міської ради . Крім того судом пропонувалося надати представнику органу опіки та піклування до суду висновок , оскільки у позивачки є на утриманні малолітня дитина , але такий висновок суду не наданий .

Судом встановлено , що відповідно до рішення Олевської міської ради № 233 від 02.11.2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було виділено житло , як дітям сиротам та видано ордер на право зайняття житла , яке розташоване в житловому будинку у АДРЕСА_1 ( а.с. 8,13 ) .

Відповідно до рішення Олевської міської ради № 164 від 27.08.2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було надано право на приватизацію зазначеного житла та запропоновано звернутися з заявою до органу приватизації про передачу в особисту власність житла саме ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ( а.с.12 ) . Крім того вимоги органу приватизації роз'яснювалися і відповідними листами ( а.с.14,15 ) .

07.03.2014 року позивачі звернулися до Олевської міської ради з заявою про надання дозволу на приватизацію житлового будинку ( а.с. 27 - 30 ) , але останнім було відмовлено та роз'яснено вимоги органу приватизації , що стверджується , як поясненнями сторін так і відповідними листами ( а.с.14,15 ) .

Рішення Олевської міської ради : № 233 від 02.11.2011 року та 164 від 27.08.2013 року є чинними і позивачами не оспорювалися .

26.01.2015 року ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , мешканці АДРЕСА_1 , звернулися до суду з позовом до Олевської міської ради Житомирської області , м. Олевськ вул. Володимирська, 1 , про визнання права власності на вище зазначений житловий будинок.

Відповідно до ч.2,4 ст.3 СК України сім? ю складають особи , які спільно проживають, пов? язані спільним побутом , мають взаємні права та обов? язки . Там же зазначено , що сім? я створюється на підставі шлюбу , кровного споріднення , усиновлення а також на інших підставах не заборонених законом і таких , що не суперечать моральним засадам суспільства .

Відповідно до ст.ст. 1,3 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду » встановлено , що приватизація - це відчуження квартир ( будинків ) , кімнат у квартирах та одноквартирних будинках . де мешкають два і більше наймачів , та належних до них господарських споруд і приміщень ( підвалів , сараїв і т.ін. ) державного житлового фонду на користь громадян України ; приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир ( будинків ) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім? ї та додатково 10 квадратних метрів на сім? ю .

Відповідно до ч.58 ЖК України ордер є єдиною підставою для вселення в надане житло .

В даному випадку право на проживання в будинку , який розташований в АДРЕСА_1 набули ОСОБА_4 та його сестра ОСОБА_1 .

Вимогу про визнання ордеру недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі , зазначено в ч.2 ст. 59 ЖК України .

Позивачі , а саме ОСОБА_4 та його сестра ОСОБА_1 , отримавши ордер на житло , як діти сироти , відповідно до рішення Олевської міської ради № 233 від 02.11.2011 року ( а.с. 8,13 ) , а також ОСОБА_2 , який на той час уже перебував у шлюбі ОСОБА_1 , з позовом про визнання договору недійсним до органу приватизації та суду не зверталися , а звернулися до суду лише 26.01.2015 року , тобто пропустили трьох річний строк , як того вимагає ч.2 ст. 59 ЖК України .

Користування жилим приміщенням у будинку державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму , договір найму укладається в письмовій формі зазначено в ч.1,2 ст.61 ЖК України .

Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї , які проживають з ним , вселити в займане ним приміщення свою дружину , дітей , батьків, а також інших осіб . На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно ; особи , що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача , набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням , зазначено в ст. 65 ЖК України .

Як убачається в матеріалах справи позивач - ОСОБА_4 договору найму жилого приміщення з міською радою не укладав та незаконно вселив у займаний ним житловий будинок ОСОБА_2 ( чоловіка сестри ) .

Відповідно до ст.65-1 ЖК України наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї , які проживають разом з ними , придбати займані ними приміщення у власність на підставах , передбачених законодавством .

Позивачі , а саме ОСОБА_4 та його сестра ОСОБА_1 , отримавши ордер на житло , як діти сироти , відповідно до рішення Олевської міської ради № 233 від 02.11.2011 року ( а.с. 8,13 ) мають право приватизувати житловий будинок , який розташований в АДРЕСА_1, про що не заперечує і відповідач - Олевська міська рада Житомирської області . за умови надання органу приватизації відповідних документів ( а.с.12,14,15 ) .

В ч. 1,2 ст.64 ЖК України зазначено , що члени сім'ї наймача , які проживають разом з ним , користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки , що випливають з договору найму жилого приміщення . Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями , що випливають із зазначеного договору ; до членів сім? ї наймача належать дружина наймача , їх діти і батьки . Членами сім? ї наймача може бути визнано й інших осіб , якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство .

Суд вважає за необхідне зазначити , що лише один факт проживання в житловому будинку не свідчить про набуття права користування житловим будинком , а відповідно й права на його приватизацію .

Дослідивши матеріали справи , письмові докази , заслухавши пояснення сторін , третьої особи , суд приходить до висновку , що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог , оскільки позивач - ОСОБА_2 не є членом сім? ї - наймача , а саме ОСОБА_4 , спільного господарства з останнім не вів , зареєстрований за іншою адресою , не надав суду доказів , що має право на приватизацію будинку , а тому не має права на приватизацію житлового будинку , який розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відповідачем було прийняте рішення про надання дозволу на приватизацію зазначеного житлового будинку і запропоновано надати органу приватизації відповідні документи , на час розгляду справи в суді вище зазначені особи до органу приватизації з заявою про приватизацію житлового будинку не зверталися , що свідчить про те що не існує спір про право .

Крім того позивачі не зверталися до органу приватизації або суду з вимогою про визнання ордеру на житло недійсним протягом трьох років з дня його видачі , а тому втратили право на звернення до суду з зазначеним позовом .

Керуючись вимогами : ст.ст.1 , 3 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду » ; ч. 2 , 4 ст.3 СК України ; ст.ст. 46 , 58 , ч.2 ст. 59 , ч. 1 , 2 ст. 61 , ч. 1 , 2 ст.64 , ст.ст. 65 , 65-1 ЖК України ; ст.ст. ст.ст. 10, 11, 60 , 79 , 88 , 212-215 , 218 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову : ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , мешканців АДРЕСА_1 , до Олевської міської ради Житомирської області , м. Олевськ вул. Володимирська , 1 , про визнання права власності на житловий будинок , який розташований в АДРЕСА_1 Житомирської області - відмовити за безпідставністю позовних вимог .

Стягнути з позивачів : ОСОБА_4 ( ікпп НОМЕР_1 ) , ОСОБА_1 ( ікпп НОМЕР_2 ) , ОСОБА_2 ( ікпп НОМЕР_3 ) в солідарному порядку , судовий збір в розмірі 243,60 гривень .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Житомирської області , через Олевський районний суд Житомирської області , протягом десяти днів з дня його проголошення .

Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя: О. В. Стратович