Справа № 666/974/15-ц
Рішення

Іменем України

30.03.2015 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Ратушної В.О.,

при секретарі Марецькій Я.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобов"язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що вона являється власником домоволодіння АДРЕСА_1. Відповідач за позовом являється власником сусіднього будинку АДРЕСА_2. Між ними відсутні добросусідські відносини. ОСОБА_2 ігнорує всі встановлені правила добросусідства, грубим чином порушує норми чинного законодавства та рішення суду які набрали законної чинності.

Так, відповідач у 2007 році зверталась до Дніпровського районного суду м. Херсона з позовними вимогами до неї та ОСОБА_3, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення огорожі та відновлення межових знаків. Рішенням суду від 05.10.2010р. позов ОСОБА_2 було задоволено. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 30.11.2010р. вищевказане рішення скасовано та постановлено нове, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Рішення в частині встановлення земельного сервітуту доповнено , вказано, що ОСОБА_2 має право користуватися земельною ділянкою ОСОБА_1 один раз на рік у вересні місяці, попередньо повідомивши про це останню. Дане рішення набрало законної сили.

Не звертаючи на рішення апеляційного суду Херсонської області від 30.11.2010р., яким було роз'яснено відповідачці про недоцільність знесення огорожі між будинками АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, який відноситься до її домоволодіння, ОСОБА_2 без її відому та дозволу знесла кам'яний паркан, який розділяв їх домоволодіння, встановивши самовільно нову огорожу з сітки рабиці не на межі зруйнованого паркану, а на її земельній ділянці. З цього приводу вона вимушена була звернутися в правоохоронні органи, де їй було запропоновано вирішити дане питання в судовому порядку.

Просить усунути перешкоди усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання ОСОБА_2 за власний рахунок демонтувати самовільно встановлений металевий паркан, на земельній ділянці, що перебуває у її користуванні та розділяє житлові будинки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, та зобов'язати ОСОБА_2 відновити незаконно зруйнований кам'яний паркан на межі будинків АДРЕСА_1,АДРЕСА_2 на існуючому фундаменті, який розташований на відстані 0,4-0,45 см., від зовнішньої стіни будинку ОСОБА_2 - житлового будинку АДРЕСА_2, довжиною 13 м., товщиною 30-45 см., а також стягнути сплачений судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, просила суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, вказавши на ті обставини, що дійсно ОСОБА_2 був знесений кам'яний паркан належний позивачу та встановлена нова огорожа з тих підстав, що спірний паркан знаходиться на її земельній ділянці. Наявність бутового паркану на межі ділянок не відповідає нормам ДБН 441-72, в результаті чого вона позбавлена можливості ремонтувати стіну свого будинку. Просить суд в позові ОСОБА_1 відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником домоволодіння АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2являється сусідкою позивача та власником домоволодіння АДРЕСА_2.

Між сторонами існує довготривалий конфлікт, щодо меж землекористування.

З цього приводу ОСОБА_2 в 2007 році звернулася до Дніпровського районного суду м.Херсона з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відновлення межових знаків та встановлення сервітуту. Рішенням суду від 05.10.2010р. позов ОСОБА_2 задоволено, усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_2 земельною ділянкою АДРЕСА_2 шляхом знесення старого бутового розподільчого паркану №5, який розподіляє земельні ділянки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та встановити межові знаки шляхом встановлення нового паркану з металевої сітки довжиною 13 м. А також встановлено право земельного сервітуту.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 30.11.2010р. вищевказане рішення Дніпровського районного суду м.Херсона в частині усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою скасовано та постановлено нове, яким в позові ОСОБА_2 відмовлено, в частині встановлення земельного сервітуту доповнено правом ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 один раз на рік у вересні місяці попередньо повідомивши про це останню.

Дане рішення набрало законної чинності.

Вищевказаним рішенням встановлено, що спірна огорожа розташована на земельній ділянці по АДРЕСА_1, а попередній власник житлового будинку АДРЕСА_2 при здійсненні будівництва житлового будинку не врахував відстань від стіни будинку до огорожі, тому ОСОБА_2 не має правових підстав для усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою вимагати знесення огорожі.

Однак, не зважаючи на висновки рішення апеляційного суду, відповідач самовільно без будь яких правових підстав, знесла належний ОСОБА_1 бутовий паркан і самовільно встановила новий з сітки рабиці в металевій оправі, перенісши межу в бік позивача, чим здійснила ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою та користуванням своєю власністю, а саме бутовою огорожею.

Відповідно до ст..321ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст..391ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст..96 ч.1 ЗК України, землекористувачі зобов'язані , зокрема, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Відповідно до ст..152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Отже, виходячи з обставин справи та вищезазначених норм закону, суд вважає дії відповідача щодо знесення паркану та встановлення нового зі зміною меж земельної ділянки між сусідніми будинками , не законними. Тому у суду є підстави задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 11-15, 60,130,174, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, ст. ст..321, 391,ЦК України, ст.96, 152 ЗК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_2 за власний рахунок демонтувати самовільно встановлений металевий паркан, на земельній ділянці, що перебуває у користуванні ОСОБА_1, та розділяє житлові будинки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Зобов'язати ОСОБА_2 відновити незаконно зруйнований кам'яний паркан на межі будинків АДРЕСА_1,АДРЕСА_2 на існуючому фундаменті, який розташований на відстані 0,4-0,45 см., від зовнішньої стіни будинку ОСОБА_2 - житлового будинку АДРЕСА_2, довжиною 13 м., товщиною 30-45 см.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею до апеляційного суду.

С уддя В.О. Ратушна