Справа № 450/2432/15-ц Провадження № 6/450/92/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді - Данилів Є.О.

при секретарі - Курпіта П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1, погоджене начальником відділу ДВС Пустомитівського РУЮ у Львівській області ОСОБА_2 про встановлення ОСОБА_3 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в :

29.09.2015 року на розгляд в Пустомитівський районний суд Львівської області поступило подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1, погоджене начальником відділу ДВС Пустомитівського РУЮ у Львівській області ОСОБА_2А, в якому державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2«б»/51, Пустомитівського району, Львівської області, обовязок виконання покласти на Державну прикордонну службу України.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-600/06, виданого 12.02.2015 року Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини з усіх виді доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 24.05.2006 року.

07.05.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Пустомитівського РУЮ у Львівській області керуючись ст.ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження .

20.05.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Пустомитівського районного управління юстиції керуючись ст.ст. 5, 11, 90 Закону України «Про виконавче провадження» скеровано запит в органи, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження з метою виявлення майна належного боржнику на праві власності.

Обтяження внесено в Державний реєстр прав на нерухоме майно та в Державний реєстр обтяжень рухомого майна, що підтверджують відповідні витяги з даних реєстрів.

Станом на 28.09.2015року боржником ОСОБА_3 Анатолійоичем (ІНФОРМАЦІЯ_1, ) проживає ІНФОРМАЦІЯ_4«б»/51 рішення, не виконується, підтвердження щодо виконання рішення не подано. Заборгованість станом на 29.09.2015 року становить 54733,48 грн.

У судове засідання державний виконавець не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений.

Розглянувши матеріали подання, суд дійшов до висновку, що у задоволенні такого слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні ВДВС Пустомитівського РУЮ у Львівській області знаходиться виконавче провадження ВП 47079127 по примусовому виконанні виконавчого листа №2-600/06, виданого 12.02.2015 року Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини з усіх виді доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 24.05.2006 року.

Виконавче провадження було відкрито на підставі постанови головного державного виконавця ВДВС Пустомитівського РУЮ у Львівській області Пакош О.О.

Відповідно до ст.2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Закон України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України(зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює статтею 8 даного закону порядок розв'язання спорів у цій сфері. Частиною 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно ч.4 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами, та консульською службою України.

Згідно п.22 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 (далі - Правила) громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта/проїзного документа у разі, коли: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, чи забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 24 даних Правил у разі виявлення підстав, зазначених у пункті 22 цих Правил, раніше виданий паспорт/проїзний документ може бути тимчасово затримано або вилучено. Згідно п. 25 цих Правил у випадках, зазначених у пунктах 22 і 24 цих Правил, тимчасове затримання та вилучення паспортів/проїзних документів здійснюється за рішенням суду, органів прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, охорони державного кордону, військових комісаріатів, дипломатичних представництв чи консульських установ України.

Таким чином, відповідно до Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та вказаних вище Правил, суд не може приймати рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, так як таке право суду не закріплено в матеріальному законодавстві, прийнятому відповідно до ст.33 Конституції України. Відмова у видачі паспорта чи відмова у виїзді за кордон, є компетенцією органів внутрішніх справ та Державної прикордонної служби, а суд відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" може вирішувати лише питання про тимчасове затримання та вилучення паспорта/проїзних документів громадянина України, передбачених в ст.2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", за яким він може виїхати за межі України, якщо встановлено, що такі документи громадянин має в порядку адміністративного судочинства.

Даним спеціальним законом та Правилами не передбачено можливість ухвалою суду тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржнику, який не виконав зобов'язання, тобто зазначеним законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду, а пункт 18) ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження, яким передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням суду та ст.377-1 ЦПК України передбачають лише процесуальний порядок вирішення такого питання і не є нормами закону, прийнятими на виконання ст. 33 Конституції України.

Викладене узгоджується із практикою Верховного Суду України (ухвала від 06.04.2011 року реєстровий № 14758983).

Крім того, передбачений ст. 377-1 ЦПК України порядок вирішення питання про тимчасове обмеження боржнику у праві виїзду за межі України без повідомлення боржника, у випадку встановлення такого обмеження, може бути порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право людини на справедливий і публічний розгляд його справи.

В матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на те, що боржник має намір виїхати за межі України або ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Також із матеріалів подання державного виконавця, вбачається, що боржник ОСОБА_3, зявився 19.08.2015 року, подав письмову заяву, в якій вказав, що оскаржує батьківство згідно виконавчого листа № 2-2600/06 від 12.02.2015, що стверджує той факт, що боржник не ухиляється, від зобовязань покладених на нього рішенням.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до повного погашення заборгованості за виконавчими документами слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 11 ЗУ Про виконавче провадження, ст. 6, 8 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, ч. 2 ст. 197, ст. 377-1 ЦПК України,-

у х в а л и в :

у задоволенні подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1, погоджене начальником відділу ДВС Пустомитівського РУЮ у Львівській області ОСОБА_2 про встановлення ОСОБА_3 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 5-ти днів з дня її проголошення або отримання копії

СуддяОСОБА_6