Номер провадження: 22-ц/785/5994/15
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_3, Приватного підприємства «Хлібороб-64», Малого приватного підприємства «Каштан», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехінвест» про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ», треті особи: Приватне підприємство «Хлібороб-64», Мале приватне підприємство «Каштан», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехінвест», про визнання договору поруки припиненим; за зустрічним позовом Малого приватного підприємства «Каштан» до Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ», треті особи: приватне підприємство «Хлібороб-64», ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехінвест», про визнання частково недійсним договору поруки, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2014 року,

встановила:

У травні 2010 року ПАТ «Піреус Банк МКБ» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3, ПП «Хлібороб-64», МПП «Каштан», ТОВ «Агротехінвест» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначило, що на підставі кредитних договорів від 25 липня 2007 року та додаткових угод до них від 08 жовтня 2008 року, від 29 травня 2009 року та від 10 червня 2009 року ПП «Хлібороб-64» отримало від ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Піреус Банк МКБ», кредит у загальному розмірі 420 000 доларів США на строк до 25 липня 2012 року зі сплатою 11 % річних.

Також між банком і ПП «Хлібороб-64» укладено договір овердрафту від 21 серпня 2007 року, за умовами якого банк надав боржнику овердрафт у розмірі 250 000 грн. на строк до 21 лютого 2008 року зі сплатою 20 % річних. У подальшому (22 лютого 2008 року, 20 серпня 2008 року та 29 травня 2009 року) між банком і боржником укладено додаткові угоди до договору овердрафту. Строк дії договору овердрафту встановлено до 21 серпня 2009 року.

У рахунок забезпечення належного виконання кредитних договорів і договору овердрафту та додаткових угод до них укладено договори поруки: від 29 квітня 2009 року між банком і МПП «Каштан», від 29 квітня 2009 року між банком і ОСОБА_3 та від 29 квітня 2009 року між банком і ТОВ «Агротехінвест».

Також належне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором забезпечено договорами застави від 31 серпня 2007 року, від 27 вересня 2007 року, від 29 травня 2009 року, від 29 травня 2009 року та від 29 травня 2009 року, які укладені між банком і ПП «Хлібороб».

ПАТ «Піреус Банк МКБ» зазначає, що боржник ПП «Хлібороб» взяті на себе зобов'язання за кредитними договорами та договором овердрафту належним чином не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 450 038,42 доларів США і 208 416,85 грн. Ураховуючи викладене, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом і звернути стягнення на предмети застави за договорами застави.

ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ «Піреус Банк МКБ» про визнання договору поруки від 29 квітня 2009 року, укладеного між ним і банком, припиненим, оскільки в договорі поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного погашення заборгованості за кредитним договором не є строком поруки.

Крім того, банк протягом шести місяців з дня настання строку основного зобов'язання вимог до поручителя не пред'являв і не повідомляв про порушення кредитором умов кредитних договорів та договору овердрафту.

МПП «Каштан» звернулось із позовом до ПАТ «Піреус Банк МКБ» про визнання частково недійсним договору поруки від 29 квітня 2009 року щодо забезпечення МПП «Каштан» вимог банку за кредитним договором від 25 липня 2007 року та договором овердрафту від 21 серпня 2007 року, посилаючись на те, що цей договір поруки укладено з порушенням чинного законодавства, а саме його строк дії менший ніж строк дії кредитного договору, плата за користування кредитом зазначена у розмірі 13 % річних, хоча в кредитному договорі плата за користування кредитом встановлена в розмірі 11 % річних. Крім того, строк дії договору овердрафту не збігається зі строком його дії, зазначеним у договорі поруки.

Ухвалами Київського районного суду м. Одеси від 21 травня 2012 року та від 07 березня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Піреус Банк МКБ», зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 і позовні вимоги МПП «Каштан» об'єднано в одне провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2014 року задоволено клопотання ПАТ «Піреус Банк МКБ» про залишення частини позовних вимог без розгляду, позовні вимоги банку про звернення стягнення на автомобіль марки «Toyota Corolla», комбайн зернозбиральний марки Кейс 2166, комбайн зернозбиральний марки Дон-1500 «Б» заводський номер НОМЕР_1, комбайн зернозбиральний марки Дон-1500 «Б» заводський номер НОМЕР_2, комбайн зернозбиральний марки Дон-1500 «Б» заводський номер НОМЕР_3, принтер, телефон, системний блок, культиватор окучник, зерноочисну машину, шнековий транспортер жатки, розкидач міндобрива, приставку кукурудзяну КМД-6, приставку кукурудзяну КМД-6, сівалку СПЧ-6, борону дискову ДМТ-6, жатку очесуючого типу, пристрій для збирання рапсу, каток, борону пружинну, агрегат передпосівний, борону, двигун зі стартером, ЗД ємкість, компресор, котел, культиватор, оприскувач, сажалку, сіялку, сіялку без транспортного засобу, борону, каток залишено без розгляду.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Піреус Банк МКБ» задоволено. Стягнуто солідарно із ТОВ «Агротехінвест», МПП «Каштан», ПП «Хлібороб-64», ОСОБА_3 на користь ПАТ «Піреус Банк МКБ» заборгованість за кредитними договорами від 25 липня 2007 року і за договором овердрафту від 21 серпня 2007 року в розмірі 450 038,42 доларів США та 208 416,85 грн., що разом складає 5 469 365,97 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. Відмовлено у задоволенні позовів ОСОБА_3 і МПП «Каштан».

Вказане судове рішення оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_3 В скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про залишення позову ПАТ «Піреус Банк МКБ» без розгляду. В решті рішення суду апелянтом не оскаржено, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Інші сторони судове рішення не оскаржували.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпаними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Таким чином при вирішенні справи суд повинен був визначити зміст позовних вимог, предмет позову та його підставу з метою з'ясування наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, виявлення заінтересованих осіб у справі, правильного застосування матеріальної форми права до цих правовідносин та застосування необхідного способу захисту порушеного права, а також для визначення й дослідження кола питань і заходів, необхідних для ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Вказаним нормам закону, судове рішення в частині задоволення позову ПАТ «Піреус Банк МКБ» до поручителя ОСОБА_3 не відповідає.

Задовольняючи позов ПАТ «Піреус Банк МКБ» до поручителя ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Проте погодитись з такими висновками районного суду колегія суддів не може, оскільки суд внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права дійшов цього висновку без всебічного, повного й обґрунтованого з'ясування дійсних обставин справи, а надані докази по справі оцінені судом першої інстанції односторонньо.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційним судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 25 липня 2007 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» і ПП «Хлібороб-64» укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 178370 доларів США строком до 25 липня 2012 року зі сплатою 11 % річних.

08 жовтня 2008 року та 29 травня 2009 року між банком і ПП «Хлібороб-64» укладено додаткові угоди до кредитного договору.

25 липня 2007 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» і ПП «Хлібороб-64» укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 241 630 доларів США строком до 25 липня 2012 року зі сплатою 11 % річних.

8 жовтня 2008 року, 29 травня 2009 року та 10 червня 2009 року між сторонами укладено додаткові угоди до кредитного договору.

21 серпня 2007 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» і ПП «Хлібороб-64» укладено договір овердрафту, згідно з яким банк надав позичальнику овердрафт у розмірі 250000 грн. на строк з 21 серпня 2007 року до 21 лютого 2008 року зі сплатою 20 % річних.

В подальшому, а саме 22 лютого 2008 року, 20 серпня 2008 року та 29 травня 2009 року, між сторонами укладено додаткові угоди до договору овердрафту.

Строк дії договору овердрафту у додатковій угоді змінено та встановлено до 21 серпня 2009 року.

У рахунок забезпечення належного виконання боржником взятих на себе зобов'язань за кредитними договорами та договором овердрафту 29 квітня 2009 року між ПАТ «Піреус Банк МКБ» і ПМП «Каштан» укладено договір поруки та два договори поруки між ПАТ «Піреус Банк МКБ» і ОСОБА_3 та ТОВ «Агротехінвест».

Також належне виконання ПП «Хлібороб-64» зобов'язань за кредитними договорами і договором овердрафту забезпечено договорами застави від 31 липня 2007 року, від 31 серпня 2007 року, від 27 вересня 2007 року, від 29 травня 2009 року, від 29 травня 2009 року та від 29 травня 2009 року, за умовами яких ПП «Хлібороб-64» передав в заставу банку належне йому рухоме і нерухоме майно.

Ні боржник, ні поручителі зобов'язання за кредитними договорами і договором овердрафту належним чином не виконують, у зв'язку з чим станом на 09 березня 2010 року утворилась заборгованість у загальній сумі 450038,42 доларів США та 208416,85 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Частиною 2 статті 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Згідно з пунктом 7.7 договору поруки від 29 квітня 2009 року, укладеного між ОСОБА_3 і банком, строк дії договору з моменту його підписання до повного погашення заборгованості згідно кредитних договорів і договору овердрафту.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 23 травня 2012 року (справа № 6-33цс12), умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно із п. 2.1 кредитних договорів кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 25 липня 2012 року.

Відповідно до п. 9.2 кредитних договорів банк має право на дострокове повернення суми кредиту та всіх інших платежів за цими договорами.

Згідно з додатковою угодою від 20 серпня 2008 року до договору овердрафту термін повернення грошових коштів до 21 серпня 2009 року.

16 листопада 2009 року банк направив на адресу поручителя ОСОБА_3 вимогу про дострокове виконання зобов'язань щодо повернення кредиту за договором овердрафту. До суду банк звернувся 06 травня 2010 року.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 17 вересня 2014 року (справа № 6-53цс14), виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України необхідно дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Отже, враховуючи кінцевий термін повернення кредиту за договором овердрафту 21 серпня 2009 року, банк мав право звернутися з вимогою до поручителя у судовому порядку до 22 лютого 2010 року, разом з тим банк звернувся до суду 06 травня 2010 року. При цьому діє презумпція припинення поруки.

За таких обставин, розглянувши справу межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія дійшла до висновку про те, що рішення районного суду в частині задоволення позову ПАТ «Піреус Банк МКБ» про стягнення з поручителя ОСОБА_3 кредитної заборгованості у розмірі 450 038,42 доларів США і 208 416,85 грн. та судових витрат в сумі 1820,00 грн., на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в цій частині «Піреус Банк МКБ» у задоволені позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2014 року в частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 450 038,42 доларів США і 208 416,85 грн. та судових витрат в сумі 1820,00 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 450 038,42 доларів США і 208 416,85 грн. та судових витрат в сумі 1820,00 грн. відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання ним законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева