Справа №490/9993/14-ц 07.05.2015 07.05.2015 07.05.2015
Провадження №22-ц/784/1188/15
Головуючий у першій інстанції-Гуденко О.А.
Категорія 48 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Шпонарській О.Ю.,

за участю позивача - ОСОБА_1, його представника - ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3, її представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про поділ майна в натурі

та аналогічним зустрічним позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_1

У С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна в натурі. У вересні 2014 року з аналогічним позовом звернулась і ОСОБА_3

Сторони зазначали, що з 27 жовтня 2001 року по 21 березня 2014 року перебували у шлюбі, у період якого придбали квартиру АДРЕСА_1. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2014 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнано право власності на ? частину цієї квартири за кожним.

Посилаючись на неприязні відносини та неможливість спільного користування майном, сторони просили провести поділ майна в натурі з виділенням кожній із сторін ізольованої частини квартири.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_3 просила рішення скасувати та провести реальний поділ квартири за варіантом, розробленим експертом НДЕКЦ в Миколаївській області від 9 лютого 2015 року, виділивши їй частину квартири як співвласнику №1. Апелянт посилалась на можливість перепланування та переобладнання квартири в окремі ізольовані квартири та не погодилась з висновком суду про необхідність узгоджень цих робіт з органами місцевого самоврядування.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач ОСОБА_1 посилався на порушення прав співвласників проведенням поділу за єдиним можливим варіантом поділу квартири на дві окремі та необхідність визначення грошової компенсації одному з співвласників.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 364, 367 ЦК кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК.

Виходячи з положень статей 183,367 ЦК виділ частки в натурі ( поділ) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній стороні відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

За правилами статті 152 ЖК в редакції, яка діє з 12 лютого 2015 року, в тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання або перепланування, яке передбачає втручання у несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, поділ провадиться за наявності документів, що дають право на їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що з 27 жовтня 2001 року по 21 березня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, під час якого придбали квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.4, 11, 28).

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2014 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнано право власності на ? частину спірної квартири за кожним (а.с. 7-8).

Квартира №32 розташована в одноповерховому будинку старої побудови (до 1917 року) та складається з двох житлових кімнат площею 11 кв.м та 14,5 кв.м., двох коридорів площею 5,5 кв.м та 7,8 кв.м, кухні площею 8,9 кв.м, ванної кімнати площею 3,5 кв.м та вбиральні площею 1,4 кв.м, а всього жилою площею - 25,5 кв.м та загальною площею 52,6 кв.м ( а.с.33- 37).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 15 жовтня 2014 року (а.с.49-67) та висновку експертного дослідження від 9 лютого 2015 року ( а.с.122-149) з технічної точки зору можливий лише один варіант поділу квартири в натурі, за яким у власність одного співвласника виділяється 26,9 кв.м загальної площі, а саме кімната площею 14,5 кв.м, кухня площею 8,9 кв.м, ванна площею 3,5 кв.м, що складає 0,5114 часток квартири, а у власність другого співвласника - 25,7 кв.м, а саме житлова кімната площею 11 кв.м, коридори площею 7,8 та 5,5 кв.м, вбиральні - 1,4 кв.м, що складає 0,4886 часток квартири.

Такий варіант поділу квартири в натурі передбачає влаштування дверних прорізів у стінах між кухнею та кімнатою літ.4, між кухнею та ванною кімнатою, а також закладення дверних прорізів у стінах між коридором літ.2 та кімнатою літ.4, а також між коридором літ.2 та кухнею і ванною кімнатою.

Експертами зазначено, що негативними ознаками такого поділу є порушення вимог ДБН В 2.2-2005 та ДБН79-93, а саме відсутність кухні в одній з відокремлених квартир, менш ніж мінімальна площа кімнат в однокімнатних квартирах, недотримання обмежень щодо входу в кімнати через кухню тощо ( а.с. 54,126).

Крім того встановлено, що опалення квартири здійснюється індивідуальною газовою системою, яка підведена до приміщення кухні, прилад АГВ також влаштовано у цьому приміщенні. Водопостачання та водовідведення здійснюється від міських мереж з підводкою систем до приміщень кухні, ванної кімнати та вбиральні. Гаряче водопостачання здійснюється електричним водонагрівачем, встановленим у ванній кімнаті. Квартира має загальну систему електропостачання.

Отже, поділ квартири № 32 на дві окремі передбачає також переобладнання існуючих інженерних систем - газо-, водо-, електропостачання та водовідведення.

При цьому матеріали справи не містять доказів можливості перепланування квартири (влаштування дверних прорізів) та переобладнання інженерних систем загального користування, а саме влаштування системи опалення та газо- і електропостачання до тієї частини квартири, яка такими системами не обладнана.

Суд першої інстанції надавав сторонам можливість узгодити з відповідними органами можливість проведення перепланувань та переобладнань, але ці вимоги ними не виконані.

Право на виконання таких робіт, як то вимагає стаття 152 ЖК, відповідними службами (газо-, водо-, електропостачання) не підтверджено.

До того ж висновки експертів не містять відомостей про можливість влаштування у відокремленій квартирі площею 25,7 кв.м осередку для приготування їжі (кухні).

Отже, відокремлені частини квартири для кожного співвласника не можна вважати рівноцінними, а їх витрати на облаштування житла та його використання за призначенням - співмірними.

Встановивши ці обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність технічної можливості перепланування та переобладнання квартири з метою виділення кожному співвласнику відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка б відповідала розміру їх часток та могла б використовуватись за призначенням без порушення прав кожного.

При цьому колегія суддів не може прийняти до уваги посилання відповідачки на висновок експертного дослідження від 9 лютого 2015 року (а.с.139) про технічну можливість поділу квартири в натурі, оскільки такого висновку може дійти лише суд з урахуванням вимог матеріального права та конкретних обставин, які виходять за межі експертного дослідження та повноважень експерта.

Не можна погодитись і з твердженням апелянта про відсутність необхідності отримати погодження перепланування та переобладнання приміщень приватного житлового фонду відповідно до нової редакції статті 152 ЖК.

За змістом цієї норми переобладнання та перепланування інженерних систем загального користування потребує отримання документів, що дають право на виконання цих робіт.

До елементів переобладнання жилих будинків віднесено улаштування індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів, влаштування і переобладнання туалетів та ванних кімнат. До перепланувань жилих приміщень віднесено перенесення і влаштування дверних прорізів (пункти 1.4.2, 1.4.3 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року).

Отже, підведення до відокремленої квартири площею 25,7 кв.м системи газо- та електропостачання, облаштування індивідуальної системи опалення є переобладнанням існуючих інженерних систем.

До того ж в матеріалах справи відсутні відомості про те, що стіни, в яких необхідно влаштувати додаткові дверні прорізи, не є несучими.

Колегія суддів не може прийняти до уваги і посилання позивача ОСОБА_1 не необхідність визначення та стягнення грошової компенсації частки одного співвласника іншому. Такі вимоги виходять за межі заявлених позовів про поділ спільного майна в натурі та в цьому провадженні вирішуватись не можуть.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді