У х в а л а

16 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Євтушенко О.І.,

Євграфової Є.П., Мартинюка В.І.,-

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення третейського суду, визнання права забудовника на гараж,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення третейського суду, визнання права забудовника на гараж.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначала, 22 червня 2012 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру

АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак до спадкової маси не було включено гараж № НОМЕР_1 у гаражному кооперативі

№ 9 м. Олександрії у зв'язку з тим, що право власності на нього не було зареєстровано за спадкодавцем ОСОБА_5

Під час оформлення спадщини позивачеві стало відомо, що за життя ОСОБА_5 уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу вказаного вище гаража, а в 2007 році між ними було укладено третейську угоду про передачу спору на розгляд третейського суду, який рішенням від 30 червня

2007 року визнав дійсним договір купівлі-продажу гаража № НОМЕР_1 у гаражному кооперативі № 9 м. Олександрії від 10 червня 2006 року та визнав за ОСОБА_3 право власності на гараж.

У жовтні 2013 року, з урахуванням змін та доповнень позовних вимог, ОСОБА_4, посилаючись на те, що право власності на гараж у спадкодавця ОСОБА_5 не виникло, просила визнати недійсним рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українських виробників обладнання для станцій технічного обслуговування автомобілів» у справі

№ 12/3/1-2007 від 30 червня 2007 року та визнати її забудовником гаража

№ НОМЕР_1 у гаражному кооперативі № 9 м. Олександрії.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 6 травня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним рішення третейського суду при асоціації «Українських виробників обладнання для станцій технічного обслуговування автомобілів» від 30 червня 2007 року про визнання права власності на гараж № НОМЕР_1 у гаражному кооперативі № 9 у м. Олександрії. Визнано за ОСОБА_4 право забудовника на гараж № НОМЕР_1 у гаражному кооперативі № 9 у м. Олександрії.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2014 року ОСОБА_6 поновлено строк на касаційне оскарження рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2013 року та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 6 травня 2014 року й відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення третейського суду, визнання права забудовника на гараж.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм закону, зокрема ст. 51 Закону України «Про третейські суди», що потягло ухвалення різних за змістом рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_3 долучила до заяви витяги з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2011 року у справі за позовом прокурора м. Вінниці в інтересах держави в особі Вінницької міської ради про скасування рішення третейського суду, визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок недійсними, визнання недійсними державних актів на право власності на землю та скасування державної реєстрації, яким скасовано рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 16 липня 2010 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 17 червня 2011 року в частині визнання недійними рішень третейського суду й ухвалено в цій частині нове рішення, яким скасовано рішення постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Капітал» від 12 квітня 2007 року із посиланням на те, що у поданому до суду позові прокурор м. Вінниці в інтересах держави в особі Вінницької міської ради просив саме скасувати рішення третейського суду, а не визнати його недійсним.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки зі змісту заяви, ухвали, про перегляд якої подано заяву, рішень, постановлених у вказаній вище справі, та з долученого до заяви витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2011 року не вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: предмет спору, зміст позовних вимог не є тотожними, у допуску справи до провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення третейського суду, визнання права забудовника на гараж, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

5 грудня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: Т.П. Дербенцева

Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

В.І. Мартинюк