АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4418/15 Справа № 203/394/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Колесніченко О. В. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів : Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.02.2015 року позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав - повернута для подання до належного суду, у зв'язку з недотриманням правил підсудності, на підставі ст. 121 ЦПК України (а.с.16).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати, та передати справу до суду першої інстанції для повторного вирішення питання про відкриття провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, ухвалу судді залишити без змін, відповідно до ст.312 ЦПК України, з наступних підстав.

Постановлюючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, при зверненні до суду з позовною заявою, Позивачем не було прийнято до уваги те, що з позовної заяви та доданої до неї копії паспорту відповідача вбачається, що він має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, що узгоджується з даними відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС , УДМС України в Дніпропетровській області від 16 лютого 2015 року, відповідно до яких ОСОБА_3 зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться.

Та враховуючи вищевикладене, обґрунтовано послався на п.1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" № 1207-VII від 15 квітня 2014 року, який набрав чинності з 09 травня 2014 року, згідно якого, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій належать до окупованої території, де діє особливий правовий режим, визначений вказаним Законом.

Статтею 12 Закону України 1207-VII від 15 квітня 2014 року визначено змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, як таким, що зроблений без порушення норм процесуального права.

Вищевказаним також спростовуються доводи апеляційної скарги позивачки про реєстрацію відповідача в Кіровському районі м.Дніпропетровська на час перебування в шлюбі, оскільки нічим не підтверджуються та суперечать ч.1 ст.109 ЦПК України, відповідно до якої Позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Матеріалами справи також спростовуються доводи апеляційної скарги позивачки про нездійснення судом запиту до реєстраційних служб, зокрема наявним запитом суду до ВАДР управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 27.01.2015 року та відповіддю на нього від 16.02.2015 (а.с.14-15).

Доводи апеляційної скарги щодо помилкового посилання суду на ті обставини, що позивачка звертається до суду з позовом про збільшення розміру вже стягнутих на підставі рішення аліментів та як наслідок застосування загальних правил підсудності, не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, оскільки не впливають на правильність винесеної судом ухвали за ч.1 ст.109 ЦПК України, так як позивачкою взагалі не заявлялися вимоги щодо стягнення чи збільшення аліментів у позовній заяві, я тому підстави для застосування ч.1 ст.110 ЦПК України - відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, оскільки не свідчать про незаконність ухвали суду і не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм матеріального чи процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни ухвали, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвалу від 05 лютого 2015 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: