Справа № 511/3480/14-ц
Номер провадження: 2/511/77/15
Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

секретаря Ніколас С.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу автомобіля недійсним та витребування автомобіля з незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить визнати на підставі ст. 215, 216 ЦК України недійсним договір купівлі-продажу автомобіля, відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 придбав автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, червоного кольору, 2002 року випуску, номер двигуна НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, та на підставі ч.1 ст.388 ЦК України витребувати вказаний автомобіль у ОСОБА_5, як добросовісного набувача.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, на підставі ч.5 ст.74 ЦПК України викликався поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання (а.с.25,28,46,61,66). Про причини не явки суд не повідом, заперечень на позовну заяву не надав.

Третя особа ОСОБА_4 та його представники в судове засідання не з'явились, представник третьої особи ОСОБА_6 надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у їх відсутність.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю. Суду пояснив, що ОСОБА_2 з 2010 року по 2014 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 За час шлюбу, а саме 04.04.2013 року за взаємною згодою в якості подарунка на день народження ОСОБА_2 був придбаний автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, червоного кольору, 2002 року випуску, номер двигуна НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, який був оформлений на ім'я позивачки. Після припинення спільного проживання ОСОБА_4 забрав у позивачки автомобіль. Після розірвання шлюбу позивачка дізналась, що вказаний автомобіль вже переоформлений на ім'я відповідача ОСОБА_3 Однак позивачка не укладала з відповідачем будь-яких договорів купівлі-продажу автомобіля, ніяких документів не підписувала та нотаріально завірених довіреностей на розпорядження її власністю не давала. В зв'язку з тим, що діями відповідача порушено право власності позивачки на вказаний автомобіль, просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля, відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 придбав автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, червоного кольору, 2002 року випуску, номер двигуна НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1. Та витребувати автомобіль у відповідача.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.02.2010 року по 04.09.2014 року, що підтверджується рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.09.2014 року про розірвання шлюбу. (а.с.75)

За час шлюбу, а саме 04.04.2013 року подружжям ОСОБА_7 був придбаний автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, червоного кольору, 2002 року випуску, номер двигуна НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, який був оформлений на ім'я позивачки ОСОБА_2, що підтверджується оригіналом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4. Крім цього право на користування вказаним автомобілем згідно відмітки в свідоцтві про реєстрацію мав ОСОБА_4

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права належність подружжю майна, придбаного за час шлюбу на праві спільної сумісної власності законодавством презюмується, якщо інше не встановлено судом при розгляді справи.

Доводи позивачки, що вказаний автомобіль був їй подарований і є її особистою власністю голослівні і нічим не підтверджені Таким чином, судом достовірно встановлено, що спірний автомобіль придбано за час шлюбу, отже належить подружжю на праві спільної сумісної власності.

Оскільки автомобіль знаходився в спільному користуванні подружжя, перебування автомобіля в користуванні ОСОБА_4 також було правомірним.

Позивачка вказувала в позові, що в період перебування автомобіля у її чоловіка ОСОБА_4 автомобіль був переоформлений на відповідача ОСОБА_3

В підтвердження цього судом встановлено на підставі наданих суду письмових доказів, що 27.06.2014 року в центрі надання послуг №2 з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Одеса вказаний автомобіль перереєстрований на іншу особу, що підтверджується відповіддю центра надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Теплодар, Біляївського, В.Михайлівського, Роздільнянського та Фрунзівського районів підпорядкованого Управління Державтоінспекції №1932 від 11.11.2014 року. (а.с.5)

Згідно наданих Управлінням Державтоінспекції Управління МВС України в Одеській області документів, судом встановлено, що на підставі заяви №42491907 від 27.06.2014 року, довідки-рахунку серії №493307 від 27.06.2014 року, акту технічного огляду ТЗ автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, червоного кольору, 2002 року випуску, номер двигуна НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1 був переоформлений на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином автомобіль вибув із власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Відповідно до ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Представник позивача ОСОБА_1 наполягав, що відчуження спірного автомобіля відбулось без згоди ОСОБА_2, будь яких доручень на укладення договорів відчуження автомобіля вона не видавала.

За нормами ч.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятись у формі встановленій законом.

Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана у письмовій формі.

Однак, відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією зі сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків та самого позивача, або його представника. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна зі сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна.(правова позиція, викладена в постанові Верховного суду України від 08.04.2015року №6-7цс15)

У випадку порушення письмової форми надання згоди на вчинення відчуження цінного спільного майна подружжя (правочину) якщо один з подружжя надав таку згоду усно, а другий з подружжя погодився з такою згодою, то такий правочин може бути визнаний дійсним.

Тому суд дійшов висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушених прав позивачки і про відсутність підстав у суду для визнання будь-яких договорів щодо спірного транспортного засобу недійсними, оскільки у позивачки є право на відповідну компенсацію її частки у відчуженому спільному майні.

Тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст. 60,65 Сімейного кодексу України, 203,218 Цивільного кодексу України, ст. 10, 11,209, 212, 214-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу автомобіля недійсним та витребування автомобіля з незаконного володіння,- відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ж. В. Теренчук