Справа № 159/7571/14-ц
Провадження № 2-сз/159/16/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 30 квітня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

з участю представника заявника позивача у цивільній справі - ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за заявою ОСОБА_1 - позивача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ нерухомого майна шляхом визнання права власності на частину приміщень спірного домоволодіння в натурі, та на 1/3 частки частини господарських споруд спірного домоволодіння; зобовязання до утримання від вчинення дій про повернення судового збору, сплаченого ним при подачі позовної заяви у вищезазначеному позові,

в с т а н о в и в:

Заявник 06.04.15 р. звернувся до суду із вказаною вище заявою, мотивованою тим, що за вказаною ним у цій же заяві адресою він проживає разом із своїм батьком - ОСОБА_6, який має 76 р., є особою похилого віку. Батько старається домомагати йому порадами та діями, які не завжди є йому корисними. Батькові було відомо про його проблеми із житлом, що виникли після придбання ним частки у житловому буд. № 68 по вул. Шевченка, у звязку з чим батько йому співчував. За станом на 18.12.14 р. була оформлена і підписана ним позовна заява про поділ в натурі розміру частки власності 1/3 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що потребувала доопрацювання. До неї було додано оригінал квитанції № 92/152 від 04.12.14 р. на суму 244 грн.. Припускав, що сплата судового збору не повна згідно з інвентаризаційною вартістю будинку. Однак, так як ОСОБА_7 з дружиною неодноразово періодично змінювали бажання продати йому чи залишити собі їх частку у житловому будинку, навіть оформивши позов, підписавши, не втрачав надії, що у будь - який момент змінять думку на його користь, не вважав за доцільне, необхідне 18.12.14 р. нести таку заяву в суд, відтягував подання позову. У квартирі документи - позовна заява - залишилась на видному місці. Раптово, неочікувано виникла нагальна потреба негайно поїхати до матері, яка самотньо проживає у м. Львові. Про цю поїздку батька до відома не ставив. Батько, випадково вгледівши позовну заяву з документами (з датою і його підписом), самостійно, не порадившись з ним, не будучи уповноваженим вчиняти серйозні дії, вчинки від його імені, вирішив віднести і заніс у Ковельський міськрайсуд Волинської області ці документи, здав у канцелярію суду і їх прийняли. Як і вважав, сума по квитанції від 04.12.14 р. виявилась недостатньою, як зазначено в ухвалі Ковельського міськрайсуду від 18.12.14 р. про залишення позовної заяви без руху. На виконання цієї ухвали особисто сплатив ще 852 грн. 59 коп. за квитанцією № 197/306 від 26.12.14 р. і особисто в суді написав відповідну заяву, і подав в суд, чим усунув недоліки позовної заяви, вважаючи, що якщо подана позовна заява, то вже нічого змінити неможливо. Але, як виявилось, помилявся, такі дії були передчасними. Сімя ОСОБА_7 із Гірників в черговий раз пообіцяла продати свою частку 19.01.15 р. і з метою врегулювання питання прибути у Ковельський міськрайсуд. Зважаючи на цю обставину, довірившись їм, було подано заяву про залишення позову без розгляду згідно з ч. 1 п. 4) ст. 207 ЦПК України. Проте, були і є всі підстави зазначити інший пункт, а саме: 2) заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, тобто, подана його батьком. Зазначає, що згідно з ст. 7 Закону України Про судовий збір - Повернення судового збору: 1. Сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі 4) залишення заяви або скарги без розгляду…. Оригінали квитанцій знаходяться у вищевказаній цивільній справі. Вважає, що ним передчасно, поспішно подано позовну заяву, помилково сплачено судовий збір у розмірі 1 096 грн. 59 коп.. Для нього, не працюючого, це є великою сумою, тому просить повернути сплачений ним судовий збір за вищезазначеними квитанціями у вищезазначеній цивільній справі.

В судове засідання заявник не зявися, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідомив.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, обґрунтувавши її вищенаведеними доводами суду додатково пояснив, що позовна заява, що була подана до суду 18.12.14 р., була підготовлена поспішно та неналежно. Просить заяву задовольнити.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності заявника.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, показання свідка, дослідивши докази у справі, матеріали цивільної справи Ковельського міськрайсуду Волинської області № 159/7 571/14 ц провадження № 2/159/177/15, що стосуються розглядуваного питання, приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що у грудні 2014 р. він, виявивши у відсутність свого сина заявника у справі що вдома є якісь папери сина з проставленою датою, що стосувались виклику сина до суду, вважаючи це за доцільне, термінове, у першій половині дня прибув у канцелярію суду і віддав ці документи високій білявій жінці. При цьому він повідомляв, що є батьком. Син, прибувши через декілька днів, розгнівався на нього з цього приводу.

За змістом ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, серед іншого, у випадку залишення заяви без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

Як слідує з матеріалів вищезазначеної цивільної справи, 18.12.15 р. до суду надійшов вищезазначений позов та до матеріалів позовної заяви було приєднано оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 244 грн. (а. с. 1 4).

Ухвалою судді від 18.12.15 р. позовна заява була залишена без руху (а. с. 18) у звязку з тим, що до позовної заяви не було додано документа, що стверджував би сплату судового збору у належному розмірі.

Копію вищезазначеної ухвали судді заявник отримав 26.12.14 р. (а. с. 20).

26.12.14 р. до суду надійшла заява заявника - позивача у цивільній справі з проханням долучити до матеріалів позовної заяви квитанцію про сплату судового збору (а. с. 21).

Заявником як позивачем у цивільній справі, дійсно, було 26.12.14 р. сплачено ще 852 грн. 59 коп. судового збору за відповідною квитанцією (а. с. 22).

Позивачем 17.12.14 р. надано довіреність на імя ОСОБА_2 як свого представника (а. с. 37), який був, серед іншого, уповноважений діяти від імені заявника як сторони у цивільній справі у суді.

В судовому засіданні 28.01.15 р. представником заявника як позивача у цивільній справі було подано суду заяву позивача про залишення його позовної заяви без розгляду (а. с. 72).

Ухвалою суду від 28.01.15 р. позовна заява була залишена без розгляду.

Відповідно, заява позивача була залишена без розгляду за його ж клопотанням, поданим суду його представником, а тому підстав для повернення судового збору немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 206 ЦПК України, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України Про судовий збір, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської обл. через Ковельський міськрайсуд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_8