Справа № 428/5819/14-ц
Провадження №2/428/258/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими , що втратили право користування житловим приміщенням ,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими , що втратили право на користування житловим приміщенням , мотивуючи вимоги тим , що позивачі є наймачами житлового приміщення , яке розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 47/30, яке належить до комунального житлового фонду , перебуває на балансі КП «Житлосервіс «ОСОБА_6» і не приватизоване. У даному житловому приміщенні також зареєстровані відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Однак з 2007р. за вищевказаною адресою відповідачі не мешкають, за місцем реєстрації не приймають участі у сплаті комунальних послуг , у звязку з чим виникла заборгованість по сплаті за комунальні послуги. Оскільки відповідачі не мешкають за місцем реєстрації більше півроку без поважних причин , позивачі були вимушені звернутись до суду з позовом і просять визнати відповідачів такими , що втратили право користування житловим приміщенням. В уточненій позовній заяві позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вказали , що вищевказана квартира належить до комунального житлового фонду та перебуває на балансі КП «Житлосервіс «ОСОБА_6» і не приватизована. Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 2007р. не проживали у спірному приміщенні, однак з моменту подачі позовної заяви до суду відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вселилися до квартири та поміняли в ній замки на вхідних дверях, чим перешкоджають позивачам користуватися квартирою. Враховуючи той факт, що відповідачі не мешкали у спірному житловому приміщенні більше шести місяців, то позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 були вимушені звернутись до суду і просять позбавити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Федоренка , 47/30 та виселити їх. В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять позбавити відповідача ОСОБА_5 права користування житловим приміщенням , розташованим за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Федоренка , 47/30; позбавити відповідача ОСОБА_4 права користування житловим приміщенням , розташованим за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Федоренка , 47/30; виселити відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з житлового приміщення , розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Федоренка , 47/30.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та пояснила , що ордер на квартиру, розташовану за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 47/30 виданий на імя ОСОБА_5. З часу видачі ордеру вони разом з ОСОБА_5. та їх сином ОСОБА_4 мешкали у даній квартирі. Потім у них народилась донька ОСОБА_7. Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 приблизно у 2007р. поїхали працювати до м. Одеси , а потім до м. Києва. У 2008р. її донька ОСОБА_7 зареєструвала шлюб , від якого у 2009р. у неї народилася дитина. Після реєстрації шлюбу прізвище доньки ОСОБА_2. Оскільки у даній квартирі вона мешкала сама , то її донька ОСОБА_2 разом зі своїм чоловіком та дитиною проживали з нею за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Федоренка , 47/30. Однак , вона сама сплачувала комунальні послуги , через скрутне матеріальне становище їй було тяжко сплачувати платежі , тому утворилась заборгованість. З таких міркувань , її донька ОСОБА_2 разом з дитиною знялись з реєстрації за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Федоренка , 47/30 та зареєструвалися за місцем мешкання батьків свого чоловіка. Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не сплачували комунальні послуги. У 2014р. дізнавшись , що позивачки подали до суду позов , відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , скориставшись часом коли останніх не було вдома , зламали замки на вхідних дверях та вселились до вищевказаної квартири. З того часу вони там мешкають , а позивачок до квартири не пускають. З цього приводу позивачки звертались до міліції , однак їм було рекомендовано вирішувати це питання у судовому порядку. Стосовно того , що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 доглядали за бабусею ОСОБА_8, то остання була здорова, захворіла тільки у 2014р., у свої 80 років бабуся самостійно пересувається та добре себе почуває. Просила задовольнити позов у повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та пояснила , що з 2007р. у спірній квартирі проживали вона та її мати ОСОБА_1. Її батько ОСОБА_5 та брат ОСОБА_4 у даній квартирі не мешкали, оскільки перебували на заробітках у м. Одеса та м. Київ. У 2008р. вона уклала шлюб , а у 2009р. у неї народилась дитина. Оскільки у її чоловіка не має власного житла , то вона разом зі своєю родиною мешкала у матері ОСОБА_1 за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Федоренка , 47/30. Оскільки наразі у квартирі змінені замки, вона не може до неї потрапити, а тому вимушена мешкати разом з родиною у батьків її чоловіка. Її особисті речі наразі залишаються у спірній квартирі. Увесь цей час комунальні послуги сплачувала її мати ОСОБА_1, відповідачі не приймали участі у сплаті комунальних послуг. Наскільки їй відомо, її бабуся ОСОБА_8 захворіла нещодавно, до цього часу вона не хворіла та не потребувала догляду. ОСОБА_1 не чинили перешкод відповідачам у користуванні квартирою, оскільки відповідачі не виявляли бажання мешкати в ній. Просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивачок ОСОБА_3 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6Г у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що у грудні 2008р. він звільнився з місць позбавлення волі. Коли він прийшов додому , його матір ОСОБА_1 не впустила його до квартири за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 47/30. На той час у даній квартирі мешкала лише ОСОБА_1, оскільки його батько ОСОБА_5 був на заробітках у м. Одеса, а його сестра ОСОБА_7 вийшла заміж та мешкала у свого чоловіка. Приїхавши додому, батько забрав його разом з собою і вони разом працювали спочатку у м. Одеса, а потім у м. Київ. Батько постійно переказував ОСОБА_1 гроші на сплату комунальних послуг. У вересні 2014р. вони з батьком почули від позивачок, що останні хочуть здавати вищевказану квартиру, а тому вони з батьком вирішили мешкати там. Заїхавши до квартири вони побачили, що квартира зовсім пуста, стіни голі, нічого в квартирі не має. До цього часу він не намагався заїхати до квартири, оскільки його мати ОСОБА_1 відмовилась від нього і вони не спілкувались. ОСОБА_1 з батьком змінили замки у квартирі, оскільки у них не було ключів. Після цього вони разом погасили усю заборгованість по квартирі, наразі боргів не має. Тому, просив відмовити у задоволенні позову у звязку з його необґрунтованістю у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив , що він є квартиронаймачем житлового приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 47/30 згідно виданого йому ордеру. До 2007р. він разом з родиною мешкав у даній квартирі. Потім він поїхав на заробітки до м. Одеса та м. Київ, працював офіційно водієм, є записи у трудовій книжці. Йому відомо, що його донька ОСОБА_7 вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_2. Коли її чоловік отримав у спадок 2-кімнатну квартиру, то донька разом зі своєї родиною перестала мешкати за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 47/30. Його дружина ОСОБА_1 також не мешкала у даній квартирі, оскільки після смерті своєї матері вона переїхали до її квартири. Оскільки квартира за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 47/30 була порожня, то вони з сином вирішили мешкати у ній. Він також доглядає свою матір ОСОБА_9, яка потребує стороннього догляду через похилий вік та онкологічне захворювання, тому іноді він вимушений залишатись за її місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1. Весь час, перебувавши на заробітках, він надсилав ОСОБА_1 грошову допомогу на сплату комунальних послуг по квартирі, крім того, оскільки він є власником ордеру та є інвалідом 3 групи, то має пільги по комунальним послугам по даній квартирі. Він з сином змінив замки у квартирі, оскільки у них не було ключів, позивачки їм їх не давали. Тому, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що з 1987р. вона мешкає в одному підїзді зі сторонами по справі. Будинок чотирьохповерховий, тому вона знайома майже з усіма сусідами. З 2007р. проживали у ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 разом з її донькою та онукою. Між ними були завжди добрі сусідські відносини. ОСОБА_1 бачила, як ОСОБА_1 іде на роботу та повертається з неї додому. ОСОБА_1 кілька разів у 2007р. зустрічала у підїзді ОСОБА_5. Їх сина ОСОБА_11 вона бачила один раз осінню торік. Коли ОСОБА_1 поросила її підписати акт про її проживання вона погодилась, адже ОСОБА_1 дійсно там мешкала. Однак на момент складання акту у ОСОБА_1 не було ключів від квартири, а тому до самої квартири вони не заходили. ОСОБА_1 казала їй, що її чоловік та син кудись поїхали.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що з 1962р. вона постійно мешкає на першому поверсі будинку №47 по вул. Федоренка м. Сєвєродонецька. ОСОБА_1 з ОСОБА_10 сусіди. До 2007р. у квартирі №30 за даною адресою мешкала родина з чотирьох осіб ОСОБА_13, її чоловік та син з донькою. Чоловік ОСОБА_1 їздив на заробітки до м. Києва, Одеси. Її син був у місцях позбавлення волі. Потім, у 2008р. донька ОСОБА_1 вийшла заміж та перестала мешкати за вказаною адресою. Після укладення шлюбу вона взагалі там не зявлялась та не мешкала. Тільки іноді привозила онучку до ОСОБА_1. ОСОБА_13 там мешкала сама, коли її чоловік проїзжав до м. Сєвєродонецька, він мешкав з нею разом. Коли син ОСОБА_13 повернувся з місць позбавлення волі, то вона його не впустила додому. Їй це відомо зі слів самої ОСОБА_1. З 2008р. у квартирі мешкала ОСОБА_1 та періодично її чоловік ОСОБА_5. Їх сину вони орендували квартиру, він тільки приходив провідати їх. Навесні 2014р. у ОСОБА_1 померла мати та після цього вона забрала свої речі та виїхала звідти. Квартира АДРЕСА_1 була пуста, іноді ОСОБА_5 приходив туди. У квартирі залишились тільки дві шафи, вона бачила сама, що квартира залишилась пуста. Потім до квартири почали приходити ріелтори, щоб здати квартиру в оренду. Влітку начебто дана квартира здавалась в оренду, в ній мешкали якісь молоді люди. Коли ОСОБА_5 приходив туди двері були зачинені, бо в ній хтось мешкав. ОСОБА_14 прийшов та сказав, щоб йому відділи ключі від квартири, для того, щоб там мешкав їх з ОСОБА_1 син ОСОБА_6. Наприкінці літа до квартири заїхав ОСОБА_6 син ОСОБА_13 та ОСОБА_14, він мешкає там по теперішній час. ОСОБА_14 заходив до своєї квартири, потім спускався та заходив до неї та казав, що був у квартирі. ОСОБА_1 працює змінно, тому вона бачила, як з четвертого поверху спускали та виносили речі, грузили їх та вивозили. ОСОБА_15 не мешкав у даній квартирі, бо працював вахтовим методом. Можливо він мешкав у своєї матері коли проїзжав до м. Сєвєродонецька, бо його мати хворіла, вона хворіє вже давно. Чи мешкає ОСОБА_15 у даній квартирі зараз вона не знає, так як її не було до кінця літа у своїй квартирі.

Представник третьої особи КП «Житлосервіс «ОСОБА_6» ОСОБА_16 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі КПЖ «Ритм», заперечень за позовом не мають.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.71, 72 ЖК України , при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.1985р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», У справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім'ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Якщо ж він вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім'ї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу. Коли в жилому приміщенні не залишалися члени сім'ї особи , яка була відсутня, його повернення в це приміщення до часу розгляду спору в суді є істотною обставиною, але вона не може бути безспірною підставою до відмови в позові, а повинна оцінюватись у сукупності з іншими обставинами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки №3390 від 29.09.2014р., виданої КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька», ОСОБА_1, 1962р.н. мешкає за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 47/30 та має наступний склад сімї: ОСОБА_5, 1961р.н. колишній чоловік, ОСОБА_2, 1990р.н. донька, ОСОБА_4, 1982р.н. син. Відповідно до копії Акту від 29.09.2014р., виданого КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька», встановлено, що за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 47/30 крім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично ніхто не мешкає у період з 06.2007р. по теперішній час. Відповідно до копії Ордеру №3214, виданого 21.09.1984р. Виконкомом Сєвєродонецької міської ради, ОСОБА_1 генадію Івановичу та його родині із трьох осіб (ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_6 син) надано право на зайняття 2-х кімнатної квартири площею 27,7кв.м. у квартирі АДРЕСА_2. Відповідно до копії Акту від 18.11.2014р., виданого КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька», встановлено, що за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 47/30 крім ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фактично ніхто не мешкає у період з 04.2014р. по теперішній час. Відповідно до копії Виписки з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне утворення від 30.05.2014р., ОСОБА_8, 1929р.н., була госпіталізована з 28.04.2014р. по 30.05.2014р.. Відповідно до копії посвідчення серії Є №050758, виданого Сєвєродонецьким УПтаСЗН, ОСОБА_5 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. Відповідно до копії довідки №446 від 11.11.2014р., виданої КП «ЄРЦ», за адресою вул. Федоренка, 47/30 боргу по квартплаті не має станом на 01.12.2014р.. Відповідно до копії повідомлення №79 від 02.10.2014р. УЖКГ СМР, квартира за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 47/30 станом на 30.09.2014р. не приватизована. Відповідно до копії Висновку Сєвєродонецького МВ ГУМВС України у Луганській області від 29.09.2014р., проведеною перевіркою було встановлено, що 29.09.2014р. до ЧЧ Сєвєродонецького МВ ГУМВС надійшло повідомлення від ОСОБА_1, яка мешкає: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 47/30 про те, що за її місцем мешкання колишній чоловік ОСОБА_5, який мешкає за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 11/70 змінив замки. На місці події будь-яких порушень не виявлено. Громадянка ОСОБА_1 до міліції звернулась для інформації, претензій ні до кого не має. Відповідно до копії висновку Сєвєродонецького МВ ГУМВС України у Луганській області від 15.11.2014р., 11.11.2014р. до Сєвєродонецького МВ ГУМВС звернулася ОСОБА_2 з заявою про те, що батько з братом не пускають її в квартиру за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 47/30. В ході перевірки було встановлено, що мешканці даної квартири змінили замки. Також було встановлено, що з приводу розподілу даної квартири між власниками в Сєвєродонецькому міському суді знаходиться позовна заява, остаточне рішення не прийнято.

Таким чином , у судовому засіданні було встановлено , що відповідач ОСОБА_5 є наймачем житлового приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Федоренка, 47/30 з 1984р.. До 2007р. у спірному житловому приміщенні мешкали як позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, так і відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Оцінюючі зібрані докази по справі , суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_10 тому, що остання ОСОБА_10 підписала Акт про перевірки факту проживання не заходячи до квартири через відсутність ключів у позивачки ОСОБА_1, не переконавшись у тому хто дійсно мешкав у спірній квартирі. При цьому суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_12 , оцінюючи їх як правдиві, бо остання постійно мешкає у домі де знаходиться спірне житлове приміщення, має близькі стосунки з родиною ОСОБА_4, бо вони є кумами та володіє достовірною інформацією про розвиток подій у спірному житловому приміщенні. Отже, суд приходить до висновку , що з 2008р. відповідач ОСОБА_4 не мешкав у спірному житловому приміщенні через перешкоди, які йому чинила позивачка ОСОБА_1, не впустивши його до даної квартири після звільнення з місць позбавлення волі. Відповідач ОСОБА_5 з 2008р. працював вахтовим методом, а тому був відсутнім у спірному житловому приміщенні, періодично зявляючись у ньому. З цього часу також позивачка ОСОБА_2 уклавши шлюб зі своїм чоловіком деякий час мешкала у спірному житловому приміщенні разом зі своїм чоловіком та дитиною, а тому спільне проживання позивачок ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 не могло бути можливим. Крім того, з пояснень сторін та свідків судом встановлено, що у позивачок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є місця мешкання , які були отримані у спадок. З весни 2014р. дане житлове приміщення взагалі здавалось в оренду стороннім людям позивачками ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Враховуючи все вищевикладене , а також те , що наразі у спірному житловому приміщенні дійсно мешкають відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, які справно платять за комунальні послуги, що документально підтверджено в матеріалах справи, а позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкають у інших житлових приміщеннях, отриманих у спадок, то обставини, викладені в обґрунтування позовних вимог не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а тому позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про позбавлення права користування житловим приміщенням , розташованим за адресою: м. Сєвєродонецьк , вул. Федоренка , 47/30 та виселення з житлового приміщення, розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 47/30 не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10 , 11 , 27 , 31 , 57 , 60 , 199 , 212-215 , 223 ЦПК України , ст.71 , 72 ЖК України , суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення права користування житловим приміщенням , розташованим за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 47/30 та виселення з житлового приміщення, розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 47/30 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя