Справа № 361/9409/14 Головуючий у І інстанції Василишин В. О.
Провадження № 22-ц/780/2748/15 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 49 23.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

23 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційною суду Київської області у складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Журби С.О.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, а також на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварської о міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2015 року,

встановила:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача аліменти на утримання їх із відповідачем малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? % частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову, й до досягнення дитиною повноліття; - аліменти на її користь в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову й до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначала, що із 11 травня 2012 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 Із серпня 2014 року вони проживають окремі) і з гою часу відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Дитина проживає разом з матір'ю, Інших дітей па утриманні відповідач ОСОБА_3 не має.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області під 18 лютої о 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто із відповідача на користь позивача аліменти па утримання ОСОБА_4, в твердій грошовій сумі, а саме по - 500 (п'ятсот) гри, 00 коп, на місяць до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто із відповідача на користь позивача аліменти на її утримання і» інердій грошовій сумі, а саме по 300 (триста) грн. 00 коп. на місяць до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить рішення суду н частині підмиві н задоволенні заявлених позовних вимогах скасувати та ухвали їй н цій чистині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що судом не помпо з'ясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для правильною вирішення спору.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, ідо апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

На врахування судом цих обставин при Вирішення питання щодо розміру аліментів звернув увагу і Пленуму Верховного Суду України в своїх роз'ясненнях, які містяться в п.17 (абз.3) постанови №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 11.05.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, було укладено шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Малолітня ОСОБА_4 проживає із матір'ю ОСОБА_2.

Задовольняючи частково позов та визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій у сумі, суд виходив із матеріального становища платника аліментів, наявності у нього на утриманні батьків-інвалідів: матері ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, батька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та бабусі ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5, які потребують постійного догляду та матеріального допомоги. При цьому матеріали справи не містять даних про те, що відповідач офіційно працює.

Ці обставини були взяті до уваги судом першої інстанції, а тому посилання в апеляційній скарзі на неврахування судом зазначених обставин, колегія суддів вважає безпідставними.

Отже, враховуючи вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову частково та стягнув з відповідача аліменти на утримання дитини та матері у твердій грошовій сумі.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для зміни рішення суду при апеляційному розгляді не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи не знайшли свого підтвердження при розгляді справи і повністю спростовуються матеріалами справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову частково і ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а гому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 209, 218. 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайоппого суду Київської області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили і моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його оголошення.

Головуючий

Судді