Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/1843/15-ц
провадження 2/369/1295/15
09.04.2015 року Києво Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.
при секретарі Сохань Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, управління Держземагенства в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -
У лютому 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті її чоловіка ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0,1160 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул. Польова, 56 в с.Софіївська Борщагівка. За життя чоловік заповіту не складав. Спадкоємцями першої черги є вона та діти. У встановлений законом термін вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус йому відмовив через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на майно, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку. Дане майно чоловіком було придбано на підставі договору купівлі-продажу. Але за життя чоловік не встиг отримати державний акт на право власності на дану земельну ділянку та провести державну реєстрацію права власності. Оскільки спадкодавець набув право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, вона спадщину прийняла, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому вважає своє право порушеним.
Просили суд визнати за нею право на власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1160 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул. Польова, 56 в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.
У судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував.
У судове засідання ОСОБА_2, представники Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, управління Держземагенства в Києво-Святошинському районі Київської області не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.
При розгляді справи судом встановлено, що 07 березня 2008 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БК №100895, виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві.
ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серія ЯК №638626, видане Жовтневим ЗАГС м. Києва) та чоловіком ОСОБА_1 (свідоцтво про одруження №028364, виданого Залізничним рай бюро ЗАГСу м. Львова).
10 червня 2006 року до Третьої Київської державної нотаріальної контори звернулись ОСОБА_4 із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого, та ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка.
За життя ОСОБА_3 заповіту не складав.
12 грудня 2008 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Зіньківський район, Дейкалівська сільська рада.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
За ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
За ст. 125 ЗК України, в редакції чинної на час відкриття спадщини, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
01 жовтня 1997 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Польова, 56.
У п.3 договору вказано, що земельна ділянка належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №33 від 13 березня 1997 року, та зареєстрований в Книзі записів держаків на землю 25 вересня 1997 року за №6843/393.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2014 року за ОСОБА_1 визнано право власності на ? частину житлового будинку по вул. Польовій, 56 в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

Разом з тим за життя ОСОБА_3 не отримав на своє імя державний акт на право власності на земельну ділянку . На підставі наданих документів суд вважає доведеним, що право власності на земельну ділянку виникло у померлого ОСОБА_3, що підтверджується поданим суду договором купівлі-продажу, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 на земельну ділянку було відмовлено з підстав ненадання оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку та не проведення державної реєстрації, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 лютого 2015 року.

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї.

Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Позивач спадкове майно прийняв так як, протягом шестимісячного строку подала в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на частину домоволодіння, що належали померлому ОСОБА_3, грошові вклади. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивач не може через відсутність реєстрації права власності та відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку на померлого ОСОБА_3

За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а саме за ОСОБА_3 необхідно визнати право власності на ? частину земельної ділянки.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 1223, 1268, 1269, 1270, 1223, 1261-1265 ЦК України та ст.ст. 208, 213-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, управління Держземагенства в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1160 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Польва, буд. 56.

Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуто Києво Святошинським судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич