Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 234/971/15-ц Головуючий у 1 інстанції Чернобай А.О.
Номер провадження 22-ц/778/3739/15 Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Гончар М.С..,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Кухаря С.В.

При секретарі Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 24 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що з 05 серпня 2006 року по 04 листопада 2014 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою .

За період спільного життя ними придбана трикімнатна квартира АДРЕСА_1. За спільною згодою право власності на квартиру було оформлено на відповідачку, яка не бажає добровільно розділити нажите ними майно.

На підставі викладеного позивач просив суд визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру АДРЕСА_1, визнати право власності на ? частину зазначеної квартири за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та припинити право спільної сумісної власності.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 24 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 та за ОСОБА_3 право власності по ? частині зазначеної квартири та припинено право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на зазначену квартиру.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначена апеляційному суду Запорізької області.

В судове засідання сторони не з»явились. Повідомлені про час і місце розгляду справи,що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення повісток. Причини неявки не повідомили. Судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез»явившихся осіб,оскільки поважні причини неявки відсутні.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню,виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Судом встановлено, що позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6).

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 04 листопада 2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 9).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 04 грудня 2010 року ОСОБА_3 продала квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 27).Згідно довідки БТІ м. Краматорська право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано в КП БТІ 24 березня 2008 за ОСОБА_3 в подальшому у відповідності до договору купівлі-продажу, посвідченому 04 грудня 2010 року (реєстр. № 2-10627) нотаріусом Першої Краматорської держнотконтори, квартира ОСОБА_3 була відчужена ОСОБА_5 (а.с. 26).

Під час шлюбу з позивачем 23 грудня 2010 року між відповідачкою та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за 31734, 00 грн. (а.с. 5)./,за яким вона купила зазначену квартиру.

Розглядаючи спір, суд,надавши належної оцінки доказам у справі вмотивовано відхилив ствердження відповідачки про те,що спірна квартира була придбана нею за власні кошти,які вона отримала від продажу попередньої квартири,оскільки вона не надала про це достовірних доказів.

Між тим ,як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно з'ясовувати,зокрема, джерело і час його придбання.

Із показань свідків ОСОБА_7,ОСОБА_8,ОСОБА_9,ОСОБА_10 ОСОБА_11 вбачається,що достовірно їм не відомо джерело коштів,на які була придбана спірна квартира,оскільки про ці обставини вони знають лише зі слів відповідачки.

Із копії рішення Краматорського міського суду Донецької області від 04 листопада 2014 року(а.м.9) видно,що до квітня 2014 року сторони підтримували сімейні стосунки.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 68 ч. 1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно ст. 69 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оскільки між продажем попередньої квартири,що належала відповідачці , і придбанням спірної квартири є певний проміжок у часі,а до квітня 2014 року сторони перебували у сімейних стосунках, то підстави вважати придбання спірної квартири саме за ті гроші,що були отримані відповідачкою від продажу попередньої належної їй квартири, відсутні,тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те,що спірна квартира є спільним майном подружжя, на яке кожний з обох має право на 1/2 частку.

Доводи апеляційної скарги про те,що судом не повно з»ясовані обставини справи,що мають для неї значення,висновки не відповідають встановленим обставинм справи, є неспроможними,оскільки судом з»ясовані обставини в межах заявлених позовних вимог і наданих суду доказів,що вбачається із журналів судового засідання від 19.02.2015р,04.03.205р,16.03.2015р.,24.03.2015р,аудіо запису судових засідань ,у яких брали участь представники сторін, досліджувались всі надані сторонами докази і обставини справи,клопотань про доповнення або про неповне з»сування обставин справи не заявлялось.

Судом повно і всебічно з»ясовані обставини справи,що мають доля неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 24 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: