СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про зобов`язання виконавчого комітету Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації визнати позивача таким, що потребує поліпшення житлових умов та взяти його на облік розподілу житлової площі, користуючись правом позачергового одержання житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Ухвалою суду від 13 березня 2015 року позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, а саме акцентована увага на наступному.

Так, Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати неправомірними дії відповідача в частині відмови позивачу у взятті на квартирний облік та зобов`язати відповідача визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які проживають разом з 24.09.2013 року за адресою АДРЕСА_1 членами сім`ї відповідно до ч.2 ст.64 ЖК УРСР, визнати ОСОБА_2 таким, що потребує поліпшення житлових умов, взяти ОСОБА_2 на квартирний облік розподілу житлової площі, користуючись правом позачергового одержання житлового приміщення згідно абз. 1-3 п.10 ст.20 Закону України «Про статус чорнобильців», датою взяття на квартирний облік ОСОБА_2 вважати 05.02.2014 року та надати жиле приміщення в максимально короткі строки.

Суд акцентує вагу позивача на тому, що ним жодним чином не визначений підстава всіх позовних вимог, є незрозумілим викладені вимоги стосовно того, чи виступають вони окремими вимогами до відповідача, чи витікають одна з іншої.

Так, позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки всупереч п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України позивач не мотивує обставини, на яких ґрунтує свої позовні вимоги. Наприклад, заявляючи вимогу про зобов`язання саме відповідача визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивач не викладає обставини того, чи цей факт потрібно встановити суду чи покласти його встановлення на суд, якщо на відповідача, то не зазначені обґрунтування визнання такого факту, всупереч п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначені конкретні докази на підтвердження цього.

Крім того, наводячи дані про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є родичами, позивач додатково висуває встановлення цього факту і як окрему вимогу.

Окрім посилання на нормативно-правові документи позивачу слід викласти і свої міркування з приводу позовних вимог.

Також викликають сумніви посилання позивача в позові на вимогу про звільнення його від сплати судового збору зважаючи на Декрет Кабінету Міністрів «Про державне мито», який втратив чинність. На сьогоднішній день єдиним документом, яким визначено порядок сплати та звільнення від сплати судового збору є Закон України «Про судовий збір», проте позивач на нього не посилається.

Також відповідно до ст. 120 ЦПК України позивач зобов`язаний при зверненні до суду із позовом надати копію самої позовної заяви за кількістю відповідачів та третіх осіб та копії всіх долучених документів, що також позивачем не зроблено.

Щодо матеріалів позову, то суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на п.5.27 ч.5 Вимог до оформлення документів ДСТУ 4163-2003 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації Уніфікована в системі організаційно-розпорядчої документації, яким передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (підпис), який скріплюється печаткою із зазначенням на ній найменування відповідної установи. Проте позивачем зазначені вимоги також не дотримані. Розцінюючи додатки до позовної заяви як частину матеріалів позову в розумінні цивільно-процесуального законодавства, суд констатує також порушення позивачем їх оформлення і складання.

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Як вбачається із матеріалів справи позивач отримав ухвалу суду 23 березня 2015 року, проте до даного часу недоліки своєї позовної заяви не усунув.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про зобов`язання виконавчого комітету Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації визнати позивача таким, що потребує поліпшення житлових умов та взяти його на облік розподілу житлової площі, користуючись правом позачергового одержання житлового приміщення, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк