Справа № 2-о-73/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцехівській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Кагарлицька районна рада Київської області, Ржищівська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця 16.01.2015 року звернулася з заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є донькою ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

В обґрунтування вимог посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_3, яка була її матір'ю. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло наступне майно: земельна ділянка площею 8,575 га, розташована на території Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Заявниця є спадкоємицею за заповітом ? частки у спадщині після смерті ОСОБА_3, однак на підставі наявних у неї документів це зробити не можливо, оскільки при видачі паспорта останній була допущена помилка в написанні прізвища, а саме замість «ОСОБА_3» вказано «ОСОБА_3», а в свідоцтві про народження заявниці мати записано «ОСОБА_3», тому встановити родинні відносини з померлою, тобто, що ОСОБА_3 була матір'ю заявниці, можливо тільки в судовому порядку.

Заявниця в судове засідання надала письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність.

Зацікавлені особи в судове засідання також не з'явилися, надавши заяви, в якій просили розглядати справу у їх відсутність за наявними у справі документами та доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення виходячи з наступного.

Статтею 254 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ, про встановлення фактів, що розглядає суд, визначений ст. 256 ЦПК України, ч. 1 п. 1 якої визначено, що суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 7 постанови № 5 від 31.03.1995 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло наступне майно: земельна ділянка площею 8,575 га, розташована на території Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Згідно з копією заповіту ОСОБА_3 від 16.09.2008 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, померла заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, своїм донькам: ОСОБА_2 та заявниці ОСОБА_1

19.08.2014 року заявниця звернулася до Ржищівської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у зв'язку з тим, що при видачі паспорта матері заявниці була допущена помилка в написанні прізвища, а саме замість «ОСОБА_3» вказано «ОСОБА_3», заявниця не може прийняти спадщину після її смерті як спадкоємець першої черги.

Так, згідно зі свідоцтвом про одруження НОМЕР_2, виданим Стайківською сільською радою Ржищівського району Київської області 13.05.1954 року, після одруження матері заявниці було присвоєно прізвище чоловіка «ОСОБА_1».

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 27.11.1975 року, батьками заявниці ОСОБА_1 (ОСОБА_1) були: мати - «ОСОБА_3», батько - «ОСОБА_5».

Між тим, як вбачається зі свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_5 року, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві, на момент смерті прізвище матері позивачки було зазначено як «ОСОБА_3».

Разом з тим, доказом того, що ОСОБА_3 є матір'ю заявниці, свідчить виписка з погосподарської книги виконкому, видана 29.12.2014 року Стайківською сільською радою на домогосподарство по АДРЕСА_1, де вказано в графі «родинні стосунки» ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - голова, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - дружина, а навпроти прізвища заявниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, - дочка.

За таких обставин, встановлення факту, що заявниця є донькою ОСОБА_3, не суперечать матеріалам справи, тому суд вважає за можливе встановити факт, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, оскільки це фактично підтверджується зібраними по справі доказами.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Кагарлицька районна рада Київської області, Ржищівська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: