АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/652/15 Головуючий 1 інстанції - Штих Т.В.
Справа № 638/8855/14-ц Доповідач - Кіпенко І.С.
Категорія: договірні
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

за участі секретаря - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2014 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

03 червня 2014 року Приватне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь заборгованості за кредитним договором №HAXRRX15100673 від 05.11.2007 року в розмірі 29726 грн. 79 коп.; стягнення з філії ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова та ОСОБА_1 солідарно - 10000 грн.; стягнення з ОСОБА_1 судових витрат.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2014 року позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Суд стягнув солідарно з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» в особі філії ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» суму в розмірі 6560 грн. 87 коп. та з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору - 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «ПриватБанк» посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, не відповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення районного суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Як вбачається з матеріалів справи сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи (а.с.70-74). Проте, в судове засідання сторони не з'явились.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - зміні з підстав, передбачених п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Як встановлено судовим розглядом суду першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 05.11.2007 р. між ПАТ КБ „ПриватБанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір. Відповідно до умов цього договору відповідачу був наданий кредит в розмірі 4204,80 грн. на строк з 05.11.2007 р. по 04.05.2009 р., з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту (а.с.8-11).

Відповідно до п. п. 5.3. п. 5 Умов та правил надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. та 5 % від суми заборгованості.

01.09.2010 р. між ПАТ КБ „ПриватБанк" та ТОВ „Українське фінансове агентство „Верус" в особі філії ТОВ „Українське фінансове агентство „Верус" у Дзержинському районі м. Харкова укладений договір поруки з розміром відповідальності поручителя перед кредитором 10000,00 грн. (а.с.6-7).

За п. п. 2, 4 вказаного договору поруки, розмір відповідальності поручителя перед кредитором обмежується сумою зазначеною в Додатку №1 до цього договору. У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ОСОБА_1 прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим, станом на 07.10.2013 р. у відповідача існують за розрахунком позивача боргові зобов'язання по погашенню кредиту на загальну суму 39726,79 грн., з яких:

- 3990,08 грн. - заборгованість за кредитом;

- 383,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 30375,78 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором;

- 2609,16 грн. - заборгованість з комісії;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1867,94 грн. - штраф (процентна складова).

Як вбачається з матеріалів справи, пеня була нарахована позивачем без урахування вимог ст.258 ЦК України щодо спеціальної позовної давності в розмірі, визначеному на підставі п. п. 5.1., 5.2., 5.3. Умов та правил надання споживчого кредиту фізичним особам. Сума пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором складає 30375,78 грн.

Суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про те, що вказана пеня підлягає стягненню частково, оскільки відповідно до положень ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 p. № 1023-ХІІ умови угоди є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором (п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону).

Пеня у даному зобов'язанні нарахована таким чином, що сума пені перевищує суму боргу за кредитом та відсотками, що є очевидним порушенням принципу добросовісності.

Однак суд першої інстанції, зменшуючи розмір пені та штрафу до 2186 грн. 96 коп. відповідно до ч. 3 ст.551 ЦК України, дійшов необґрунтованого висновку, що загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача складає 6560грн,87к., що менше ніж сума основного боргу за умовами договору, яка не може бути зменшена судом, не навівши при цьому будь яких розрахунків.

Матеріалами справи, наведеними позивачем розрахунками підтверджуютьсяборгові зобов'язання ОСОБА_1 по погашенню кредиту, з яких:

- 3990,08 грн. - заборгованість за кредитом;

- 383,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 2609,16 грн. - заборгованість з комісії; всього на суму 6983грн.07к.

Зазначені суми не є неустойкою і не можуть бути зменшені за рішенням суду.

За п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до розрахунку наданого до суду апеляційної інстанції розрахунок пені за один рік складає 969грн.87к.

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1867,94 грн. - штраф (відсоток від суми заборгованості).

Таким чином загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачів складає 10320грн,88к., при цьому10000,00грн. в межах розміру відповідальності поручителя ТОВ „Українське фінансове агентство „Верус" перед кредитором, підлягає солідарному стягненню з відповідачів, а 320грн,88к., лише з відповідача ОСОБА_1

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні з апеляційною скаргоюПАТ КБ „ПриватБанк" було сплачено судовий збір в сумі 121грн. 80 к., зазначені судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк".

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 317, 319 ЦПК України судова колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2014 року змінити збільшивши суму, яка підлягає солідарному стягненню з поручителя ТОВ „Українське фінансове агентство „Верус" та ОСОБА_1 з 6560 грн. 87 коп. до 10320грн,88к., та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору - 243 грн. 60 коп. в іншій частині це ж рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -