Справа № 203/4953/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді Карпенка С.Ф.

при секретарі Штефані Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську подання державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника. Державний виконавець просить вирішити питання щодо примусового проникнення (входження) до будинку №42 по вулиці Кулагіна в місті Дніпропетровську з метою належного виконання виконавчого листа №2/0203/135/2014, який виданий Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 20.05.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, 75/358) суми боргу у розмірі 28 534 грн. 57 коп.

Відповідно до ч.2 ст.376 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в ч.1 першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті у відсутності останнього та у відповідності до положень ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Кіровському ВДВС знаходиться виконавче провадження №43589764 з примусового виконання виконавчого листа №2/0203/135/2014, виданого 20.05.2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська на виконання рішення цього суду від 14.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 28534 грн. 57 коп.

10.06.2014 року державним виконавцем Кіровського ВДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, з наданням боржнику строку для добровільного виконання рішення суду до 16.06.2014 року.

Також постановою державного виконавця від 10.06.2014 року було накладено арешт на все майно боржника та заборону на його відчуження.

З метою перевірки майнового стану боржника та виявлення майна на яке можливо звернути стягнення було направлено запити до реєстраційної служби, ДПІ, ПФУ, МРЕВ, ОСОБА_4 УМВС України в Дніпропетровській області.

Згідно отриманих відповідей за боржником ОСОБА_2 на праві власності транспортні засоби не зареєстровано, пенсію він не отримує, відсутні відкриті рахунки в банківських установах. Згідно відповіді реєстраційної служби за боржником зареєстровано право власності на домоволодіння по вул. Кулагіна, 42 та частина квартири АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що самостійно боржник рішення суду не виконує, державним виконавцем було здійснено вихід з метою перевірки майнового стану боржника за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кулагіна, 42.

06.08.2014 року двері ніхто не відчинив, а при виході 11.08.2014 року особа, яка знаходилась в будинку, зі слів сусідів - мати боржника, відмовилась допустити державного виконавця до будинку, 27.05.2015 повторно здійснено вихід за зазначеною адресою, двері ніхто не відчинив, останній просив суд вирішити питання щодо примусового проникнення до будинку №42 по вул. Кулагіна в м. Дніпропетровську з метою належного виконання виконавчого листа.

Перевіривши викладені в поданні доводи, розглянувши матеріали подання, дослідивши матеріали цивільної справи № 203/4953/13-ц та додані до подання і наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У звязку з цим, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, і безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України встановлено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до п.10 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Таким чином, місцем знаходження майна боржника ОСОБА_2 є квартира №42 по по вул. Кулагіна у м. Дніпропетровську, проте в дану квартиру, як відоме місце проживання боржника в Україні останній державного виконавця не допускає, що зафіксовано актами державного виконавця, складеними 06.08.2014, 11.08.2014 та 27.05.2015 за результатами виходу за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кулагіна, буд. 42 для проведення виконавчих дій, про які вимогою держвиконавця боржник повідомлений завчасно (а.с.133-136), чим останній перешкоджає у здійсненні виконавчих дій та виконанню судового рішення від 14 квітня 2014 року та що свідчить про свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, тоді коли виконати свій обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають незалежні від нього обєктивні обставини (непереборна сила, тощо).

Зважаючи на викладене, оцінивши досліджені безпосередньо докази в сукупності і логічному взаємозвязку, суд приходить до висновку про доведеність обставин ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обовязків та враховуючи, що без проникнення до квартири, в якій знаходяться речі боржника, неможливо перевірити його майновий стан та встановити повний обсяг майна, на яке може бути звернено стягнення, з метою забезпечення своєчасності, правильності та повноти виконавчого провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість подання державного виконавця та наявність підстав для постановлення ухвали про дозвіл примусового проникнення до житла боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.208-210,376 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_5 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 - задовольнити.

Надати дозвіл державному виконавцю Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_5. С.В. на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 з метою виявлення, опису та накладення арешту на майно, належне ОСОБА_2, на яке можливо звернути стягнення на виконання виконавчого листа №№203/4953/13-ц (№2/0203/135/2014), виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 20 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (ІН-) заборгованості за договором позики від 01 листопада 2012 року в сумі 23 978,00 грн., три відсотки річних у сумі 1 178,91 грн., інфляційні в сумі 767,33 грн., компенсацію судових витрат у сумі 2 609,33 грн., разом 28 534,57 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Карпенко С.Ф.