РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1265/15-ц

провадження у справі № 2/0285/600/15

23 квітня 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Юлії Геннадіївни, за участі секретаря судових засідань Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник не прибув,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві просить стягнути з гр. ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 23.10.2010 року на загальну суму 13001,05 гривень та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що всупереч умов укладеного між Публічним акціонерним товариством «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк/позивач) та відповідачем кредитного договору від 23.10.2010 року (далі - Кредитний договір), останній своїх зобов'язань по Кредитному договору належним чином не виконував. У зв'язку з цим, станом на 31.01.2015 року у ОСОБА_2 перед Банком виникла заборгованість по кредиту, яка складає 13001,05 гривень, яку останній не погашає у добровільному порядку, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його присутності.

Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н від 23.10.2010 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

При укладенні Кредитного договору відповідач був повідомлений про умови кредитування в Банку. Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач зобов'язувався повертати кредит, сплачувати нараховані відсотки, комісії, а у разі порушення ним своїх договірних зобов'язань - додаткові проценти та штраф. Останній власним підписом підтвердив, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг складає укладений між ним та Банком договір; відповідач погодився з умовами та правилами надання банківських послуг.

Однак, в порушення умов Кредитного договору відповідач своїх договірних зобов'язань належним чином не виконував, у зв'язку з чим за даними обліку позивача станом на 31.01.2015 року у ОСОБА_2 перед Банком виникла заборгованість на загальну суму 13001,05 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом - 4104,87 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6000,89 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1800,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 595,29 грн.

Дані обставини підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами: копією розрахунку заборгованості станом на 31.01.2015 року (а.с.5-6), копією заяви позичальника від 22.10.2010 року (а.с.8), копією умов і правил надання банківських послуг (а.с.10-33), копією паспорта відповідача (а.с.34-35) копією статуту та свідоцтва про державну реєстрацію Публічного акціонерного товариство КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.36, 38-39).

Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодеку, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна (зобов'язана) довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідача останньою не оспорювалась, будь-яких клопотань на його спростування чи письмових заперечень відповідачем не заявлено. Позовні вимоги відповідач визнав в повному обсязі, про що письмово заявив суду.

Як вбачається із матеріалів справи, факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується Кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання Кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони мають виконуватися.

Як встановлено судом, позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а останій, в свою чергу, не повернув своєчасно кредитні кошти, не сплатив відсотки за їх використання, комісії, пеню та штрафи і станом на день звернення позивача до суду має заборгованість по Кредитному договору в загальній сумі 13001 (тринадцять тисяч одна) гривня 05 копійок., що підтверджено наданим позивачем розрахунком заборгованості.

Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому, підлягають до задоволення в повному обсязі.

На виконання вимог статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.1) судові витрати.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 525, 526, 530, 549-552, 610-612, 625, 627-629, 1054-1056-1 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість по кредитному договору № б/н від 23 жовтня 2010 року, на загальну суму 13001 (тринадцять тисяч одна) гривня 05 копійок, в тому числі: заборгованість за кредитом - 4104,87 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6000,89 грн., заборгованість за пенею та комісією -1800,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 595,29 грн.; яку перерахувати на р/р № 3111, , МФО №305299; та судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок, яку перерахувати на р/р № 0001, , МФО № 305299.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено в повному обсязі та підписано 28 квітня 2015 року.

Суддя Ю.Г. Романюк