У х в а л а

іменем україни

5 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гончара В.П., Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОКСІ БАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ОКСІ БАНК», третя особа - ОСОБА_5, про визнання договору поруки припиненим, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 25 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року Публічне акціонерне товариство «ОКСІ БАНК» (далі - ПАТ «ОКСІ БАНК») звернулось до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 26 березня 2010 року між позивачем та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 7 877 341 грн 77 коп. зі сплатою 25 % річних та з кінцевим строком повернення кредитних коштів до 25 березня 2013 року

На забезпечення належного виконання ОСОБА_5 умов кредитного договору, 1 липня 2010 року між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, відповідно до якого останній взяв на себе обов'язок солідарно відповідати перед позивачем за належне виконання ОСОБА_5 умов кредитного договору.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_5 умов кредитного договору, станом на 23 січня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 6 093 367 грн 85 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, а також враховуючи уточнення до позову, ПАТ «ОКСІ БАНК» просило суд стягнути солідарно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 093 367 грн 85 коп.

4 липня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що порука припинилась з підстав, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18 липня 2014 року позов ПАТ «ОКСІ БАНК» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОКСІ БАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 093 367 грн 85 коп.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано припиненим договір порук від 1 липня 2010 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «ОКСІ БАНК».

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 25 листопада 2014 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «ОКСІ БАНК» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОКСІ БАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 093 367 грн 85 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ПАТ «ОКСІ БАНК» підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч. 1 ст. 559 ЦК України).

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України встановлено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина 1 статті 11 ЦПК України).

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ОКСІ БАНК» та стягуючи солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором, апеляційний суд правильно виходив із того, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом стягнення з боржника та поручителя заборгованості за кредитним договором. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, апеляційним судом правильно зазначено, що підстави для припинення поруки, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України, відсутні.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.П. Гончар

О.П. Касьян

Д.О. Остапчук