У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду від 11 вересня 2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі ПАТ КБ „Приватбанк" покликається на його незаконність та необґрунтованість в зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідач отримав платіжну картку, яка є лише спеціальним засобом для отримання та перерахування коштів. Строк дії картки не припиняє строку дії договору, а умови не містять положень, що строк дії договору та строк дії картки це одне й те ж саме поняття та вони співпадають.

Суд залишив поза увагою те, що відповідно до пунктів 9.3 та 9.5 договору картковий рахунок відкритий на невизначений термін та може бути закритий на підставі заяви держателя. Також відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору, сторони домовились, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо жодна із сторін не заявляє про його припинення, він автоматично пролонговується на такий самий строк.

Вважає, що договір автоматично пролонговано і на цей час він діє, оскільки з 2008 року жодна зі сторін не заявила про свій намір його розірвати.

Суд дійшов помилкового висновку, ототожнивши строк дії картки та строк дії договору, а строк виконання зобов'язання та початок строку позовної давності пов'язані з терміном дії картки, тоді як фактично позовна давність почне обчислюватися з наступного дня після закінчення строку дії договору.

З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції виходив із того, що банк пропустив строк позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі, початок перебігу якого почався з 1 вересня 2008 року. Кредитору про порушення його права стало відомо з серпня 2007 року-часу коли позичальник став порушувати умови договору, а банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише 14 липня 2014 року.

Такий висновок відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ч. 1 ст.364 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

Встановлено, що 23 серпня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1

укладено договір у вигляді заяви, відповідно до умов якого останньому видано зарплатну картку НОМЕР_1 з терміном дії 2 роки та одночасно видано кредитну картку НОМЕР_2 без зазначення її типу, із встановленим кредитним лімітом в розмірі 250 грн. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 36% річних з розрахунку 360 днів на рік. Порядок погашення заборгованості встановлений-щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. (а.с. 8).

Договір складається із заяви кредитора, тарифів надання кредиту, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою, тобто між сторонами у даній справі укладено договір приєднання. Підписана відповідачем Памятка клієнта в матеріалах справи відсутня.

Пунктом 2 розділу І Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення).

Банк в квітні 2007року збільшив кредитний ліміт позичальника до 7 000грн., а в подальшому неодноразово зменшував та збільшував його розмір, останній раз його встановлено в сумі 6700грн.

Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконував, внаслідок чого станом на 30 травня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 31 790,93 грн., яка становить за тілом кредиту - 6 688,75 грн., 23 112,14 грн. заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1490,04грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до пунктів 3.1.1., 5.4. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH).

Строк дії кредитної картки №031887 встановлено до 31 серпня 2008 року включно.

Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач подав до суду першої інстанції заяву про застосування позовної давності.

Суд першої інстанції в повній мірі проаналізував умови договору та зміст зазначених правових норм, та прийшов до обґрунтованого висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), яка відповідно до положень частини першої статті 360-7 ЦПК України, є обов'язкова для всіх судів України.

Доводи апеляційної скарги даних висновків суду не спростовують.

Кінцевий термін виконання відповідачем кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки, тому перебіг строку позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі, як вірно вказав суд першої інстанції, розпочався 1 вересня 2008р.

Доводи апеляційної скарги щодо строку дії договору, його пролонгації, наявності незакритого рахунку по кредиту не спростовують висновків суду щодо встановленого п. 5.4. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг кінцевого строку повного повернення кредиту та початку перебігу строку позовної давності.

Із розрахунку заборгованості, що міститься на а.с.5-7 вбачається, що в рахунок погашення кредиту банком зараховано такі суми 23 березня 2009 року у розмірі 2 000 грн., 23 червня 2009 року - 2, 48 грн., 29 липня 2009 року - 40, 69 грн., 6 жовтня 2009 року - 81, 45 грн., а 18 лютого 2014 року -1000 грн.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

За змістом ст. ст. 257, 264 ЦК України позовна давність може перерватися лише в межах строку позовної давності, а не після її спливу.

Разом з тим, із наявної у матеріалах справи виписки з особового рахунку та виписки з картрахунку позичальника, що наданий позивачем апеляційному суду встановлено,що останній платіж позичальником був здійснений 6 жовтня 2009 року в сумі 81, 45 грн., що свідчить про перерив перебігу позовної давності.

За наведеного, строк давності по договору укладеному між сторонами сплив у жовтні 2012року, а з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся лише в липні 2014 року і вимог про поновлення цих строків не заявляв, тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову за пропуском строку позовної давності.

В ході розгляду справи в апеляційному суді також встановлено, що 9.08.2012р. ОСОБА_1 видано картку НОМЕР_3 та відкрито картковий рахунок номер якого відповідає номеру картки, з лімітом 6700грн., тип картки: «Універсальна», строк її дії серпень 2016р.(а.с.86 )

Згідно інформації, що міститься на сайті позивача та є загальновідомою, картка «Універсальна» - платіжна пластикова картка ПриватБанку, яка дає можливість користуватися як власними грошима на картці, так і кредитними коштами банку.

Таким чином, відповідач у ПАТ КБ « ПриватБанк» відкрив іншій рахунок по іншій картці типу: «Універсальна».

Із виписки, що міститься на а.с.131-143 та наданої банком апеляційному суду виписки з картрахунків, відкритих на ім'я відповідача вбачається, що 18 лютого 2014 року здійснено зарахування коштів на рахунок НОМЕР_3 (картка «Універсальна» ) в сумі 1000грн., як поповнення готівки в терміналі самообслуговування м.Львів. Дані виписки не містять даних про те, що ці кошти зараховані в рахунок погашення боргу по кредиту у даній справі, а підтверджують останню проплату відповідачем по кредиту 6 жовтня 2009 року в сумі 81, 45 грн.

Також слід зазначити, що, у випадку, зарахування 1000грн. в рахунок погашення боргу після спливу позовної давності це не перериває її перебігу.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують викладених у ньому висновків.

На підставі наведеного,ст.ст.257,261,267 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Малько О.С

Шимків С.С.