Справа № 161/8462/15-ц
Провадження № 2/161/2857/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі : головуючого судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Поліщук Д.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення та оформлення проїзних документів для виїзду дитини за межі України та на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди матері, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення та оформлення проїзних документів для виїзду дитини за межі України та на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди матері.

Свій позов обґрунтовує тим, що 11.11.2011 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 За час перебування в шлюбі рішенням Луцького міськрайонного суду від 18.10.2012 року ОСОБА_2 оголошено усиновлювачем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та записано її матірю останнього. Позивача оголошено батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Луцького міськрайонного суду шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. За спільною згодою батьків визначено, що місцем проживання малолітнього ОСОБА_3 є місце проживання його батька ОСОБА_1

Вказує, що на період літніх канікул та в подальшому має намір виїзджати з сином ОСОБА_3 за кордон в країни Шенгенської зони, Російську Федерацію, Крим для одоровлення, розширення світогляду та культурного розвитку дитини. Однак, відповідач не може надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3 за кордон, оскільки тривалий час по місцю проживання відсутня.

На підставі викладеного просить надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення (оформлення) проїзних документів для виїзду за межі України дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди матері ОСОБА_2, надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 за межі України в країни Шенгенської зони, Російську Федерацію, Республіку Крим до досягнення ним 16-річного віку без згоди та супроводу матері ОСОБА_2

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась, будучи належним чином був повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.

Суд ухвалив розгляд справи провести у відсутності сторін.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 11.11.2011 року ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.03.2015 року був розірваний (а.с.5).

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 18.10.2012 року ОСОБА_2 оголошено усиновлювачем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та внесено зміни до актового запису № 1623 від 26.09.2002 року в книгу реєстрації актів народжень відділу реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції про народження ОСОБА_3та записано ОСОБА_2 матірю ОСОБА_3 (а.с.3).

Згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 180733 виданого повторно 25.11.2012 року батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач ОСОБА_2 та позивач (а.с.4)

З нотаріально посвідченого договору про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні від 07.02.2015 року вбачається, що за спільною згодою батьків визначено, що місцем проживання малолітнього ОСОБА_3 є місце проживання його батька ОСОБА_1 за адресою: м.Луцьк, вул.Мисливська,7Б.

П.1.4 Договору сторони погодолись не перешкоджати одне одному та дітям виїжджати за межі території України, тобто кожен із батьків зобовязаний надавати дозвіл, довіреність та/або інші документи, передбачені вимогами чинного законодавства України для виїзду дітей за кордон з одним із батьків, а також без супроводу батьків з організованою групою дітей на відпочинок, змагання тощо.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).

Згідно ст.33 Конституції України гарантується право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, та в будь-який час повернутися в Україну.

Конвенція про права дитини, прийнята 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року і ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція) передбачає, що Держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоров'я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами (ст. 10 п. 2).

Аналогічні норми викладені у ст. 313 ЦК України, відповідно до яких фізична особа має право на свободу пересування (ч. 1), фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними (ч. 3), фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (ч. 4).

Відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМ України від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення певних документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків (п.4 пп.2 абз. 8).

Способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, а також інший спосіб, що встановлений законом (ст. 16 ч. 2 ЦК України).

За змістом ст.ст. 150, 155 СК України здійснюючи свої права та виконуючи обов'язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За відсутності одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

При прийнятті рішення суд також враховує той факт, що дитина проживає з батьком ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні, тому надання дозволу на виїзд на кордон відповідає інтересам батька та дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для відмови позивачу у задоволенні позову відсутні, тому слід надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення (оформлення) проїзних документів для виїзду за межі України дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди матері ОСОБА_2 та надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 за межі України в країни Шенгенської зони, Російську Федерацію, Республіку Крим до досягнення ним 16-річного віку без згоди та супроводу матері ОСОБА_2

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 150-155 СК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення (оформлення) проїзних документів для виїзду за межі України сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди матері ОСОБА_2.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 за межі України в країни Шенгенської зони, Російську Федерацію, Республіку Крим до досягнення ним 16-річного віку 18.08.2018 року, без згоди та супроводу матері ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

ішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк