Справа № 466/7073/13 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/427/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шеремети Н.О.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 серпня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_2 до ДП МОУ БУ №4 про стягнення заробітної плати, відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ДП МОУ БУ №4 в користь ОСОБА_2 162 грн. 38 коп. індексації заробітної плати, 124 грн. 27 коп. компенсації втрати заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, а всього 286 грн. 65 коп.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що в судовому засіданні він покликався на лист БУ №4 від 24.07.2012 року в якому вказано, що заборгованість по заробітній платі в БУ №4 КЕВ м. Львова перед ОСОБА_2 станом на 24.07.2012 року немає, але суд не надав оцінки цьому доказу. Крім цього в рішенні суду відсутня оцінка його заяви від 28.08.2012 року (а.с. 11) адресована відповідачу з вимогою повідомити коли і в якій сумі БУ №4 було виплачено йому заборгованість по заробітній платі. Відтак листом від 23.07.2012 року БУ №4 викликає його для проведення остаточного розрахунку по заробітній платі, а 24.07.2012 року згідно листа №240 повідомляє у Шевченківський районний суд м. Львова, що розрахунок з ним проведений і заборгованості по заробітній платі немає.

Також вважає, що діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, а відтак така підлягає відшкодуванню.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 116 КзПП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

У відповідності до ст. 117 ЦПК України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2, працював у відповідача на посаді слюсаря - сантехніка та 03 січня 2012 року був звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. При цьому в день звільнення з ним не було проведено повного розрахунку по заробітній платі.

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ДП МОУ БУ №4 про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку, відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково та стягнув в користь позивача 162 грн. 38 коп. індексації заробітної плати, 124 грн. 27 коп. компенсації втрати заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, а всього 286 грн. 65 коп. В решті позову відмовлено.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Як роз'яснив в п. 20 Постанови "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24 грудня 1999 року Пленум Верховного Суду України, при розгляді справ про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, якщо буде встановлено, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він в цей день не був на роботі наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середньої заробітної плати за весь період затримки, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини, сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальність.

Як беззаперечно встановлено судом, в день звільнення з позивачем не було проведено розрахунку по заробітній платі. Заборгованість по заробітній платі позивача за липень, серпень, вересень та жовтень 2011 року в розмірі 3 459 грн. 20 коп. було перераховано на картковий рахунок позивача 13.06.2013 року, а залишок суми заборгованості у розмірі 3 357 грн. 43 коп. було перераховано підприємством стягувачеві 18 червня 2013 року (а.с. 5-6).

А відтак відповідач зобов'язаний виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки з 04 січня 2012 року по 18 червня 2013 року (що становить 364 дні).

Відповідно до довідки Будинкоуправління №4 КЕВ м. Львова (а.с. 32) середньоденний заробіток ОСОБА_2 становить 45, 89 грн.

364 дні * 45,89 грн. = 16 703 грн. 96 коп. Дана сума підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Що ж стосується тверджень представника відповідача про відсутність вини відповідача в повному обсязі у несвоєчасній виплаті заробітної плати позивачу, в зв'язку з тим, що їм не були відомі рахунки позивача на які можна було б перерахувати кошти, то дане покликання не є належним доказом відсутності його вини.

У відповідності до ст. 237--1 КЗпП України визначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки позивачу несвоєчасно виплачено заробітну плату у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, то з відповідача в користь позивача слід стягнути 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішення в цій частині не можна вважати законним та обґрунтованим і таке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з відповідача в користь позивача середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку в розмірі 16 703 грн. 96 коп. та 1000 грн. моральної шкоди.

Керуючись ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1 п. п.1, 4 , 314 ч. 2, 316 ЦПК України колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 серпня 2014 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 - скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ДП МОУ БУ №4в користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки виплати розрахунку в розмірі 16 703 грн. 96 коп.

Стягнути з ДП МОУ БУ №4в користь ОСОБА_2 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В решті рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: