Справа № 705/2-1281/2010
У Х В А Л А

Іменем України

21 квітня 2015 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів - Дроботі В. В., Бисаги Т. Ю.

з участю секретаря - Чучки Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Мельника Павла Петровича, що діє згідно договору від імені ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, на рішення Іршавського районного суду від 21 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_10 до Іршавської районної спілки споживчих товариств, Іршавської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та зобов'язання видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Іршавського районного суду від 21 грудня 2010 року позов ОСОБА_10 задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу основних засобів (1/2 частини незавершеного будівництва будівлі овочесховища) по АДРЕСА_1, укладений 22 липня 2008 року між ОСОБА_10 та Іршавською районною спілкою споживчих товариств.

Визнано за ОСОБА_10 право власності на нерухоме майно: 1/2 частину торгового комплексу по АДРЕСА_1. Зобов'язано виконком Іршавської міської ради видати свідоцтво про право власності на це нерухоме майно

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (від імені яких діє адвокат Мельник П. П.) подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Апелянти зазначають, що вони участі в справі не брали, однак цим рішенням порушено їх права як членів територіальної громади, оскільки торговий комплекс по АДРЕСА_1, який передано позивачці ОСОБА_10, є майном комунальної власності.

Апелянти також вказують на те, що 1/2 частина торгового комплексу перейшла до позивачки на неконкурентних засадах, а відповідач взагалі не мав права його відчужувати.

В судове засідання в апеляційній інстанції апелянти не з'явилися, їх представник неодноразово подавав заяви про відкладення розгляду справи з різних підстав. В судове засідання 21 квітня 2015 року також не з'явився, подав заяву про відкладення розгляду справи через зайнятість, доказів поважності своєї неявки суду не надавав, суд розглянув справу без його участі.

Іршавська міська рада подала суду заяву про розгляд справи без участі її представника (а.с.174, а.с.68).

Іршавська районна спілка споживчих товариств була повідомлена про час та місце слухання справи, її представник до суду також не з'явився (а.с.143, а.с.90).

Представник позивачки апеляційну скаргу не визнав, просив відхилити як необґрунтовану. Вказував, що твердження апелянта про те, що спірний об'єкт відносився до комунального майна не відповідає дійсності, а тому оспорене рішення не впливає на права чи інтереси апелянтів.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, інвентарну справу № 50/126 на домоволодіння по АДРЕСА_1, інвентарну справу № 16 на домоволодіння по АДРЕСА_1, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (стаття 657 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З матеріалів справи слідує, що 22 липня 2008 року між ОСОБА_10 та Іршавською районною спілкою споживчих товариств було укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини будівлі овочесховища (незавершеного будівництва) по АДРЕСА_1, загальною площею 596 кв. м. (а.с.8-10), вартістю 228 000 грн.

За умовами п.5 цього договору передача основних засобів у власність покупцеві здійснюється за актом приймання-передачі в 3-х денний строк після надходження коштів на рахунок продавця в повній сумі, обумовленій цим договором.

З платіжних доручень, поданих в суді апеляційної інстанції, слідує, що позивачка ОСОБА_10 оплатила 228 000 грн. обумовленої ціни за придбання нерухомого майна (торгового комплексу), а відповідач Іршавська районна спілка споживчих товариств прийняла ці кошти.

З акту приймання основних засобів від продавця до покупця (а.с.10) слідує, що Іршавська районна спілка споживчих товариств передала, а ОСОБА_10 прийняла 1/2 частину будівлі овочесховища по АДРЕСА_1. Вказані обставини підтверджуються також поясненнями представника Іршавської районної спілки споживчих товариств, який в суді першої інстанції визнав позов.

Таким чином, сторони домовилися з усіх істотних умов договору, в тому числі предмета, ціни, а їх волевиявлення було вільним та відповідало внутрішній волі учасників договору. Крім того, відбулося повне виконання договору як з однієї сторони, так і з іншої сторони (щодо оплати, прийняття та передачі нерухомого майна). Однак, через ухилення продавця нотаріальне посвідчення договору не відбулося, хоча сторони виконали умови договору. Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно ухвалив рішення про задоволення позову та визнав договір купівлі-продажу 1/2 частини торгового комплексу дійсним.

Посилання апелянтів на те, що відчуження майна відбулося на неконкурентних засадах, а відповідач Іршавська районна спілка споживчих товариств не мала права його відчужувати, ґрунтується тільки на припущеннях, жодними доказами не стверджено.

Апеляційним судом було досліджено матеріали інвентарної справи на спірний об'єкт, з якої слідує, що торговий комплекс (будівля овочесховища) не перебуває на балансі Іршавської міської ради, а тому його відчуження не порушує права членів територіальної громади, якими є апелянти. Згідно рішення Іршавської міської ради народних депутатів від 24 листопада 1999 року № 173 Іршавській районній спілці споживчих товариств було видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 1,206 га для розміщення торгових і виробничих об'єктів, в тому числі і для розміщення будівлі овочесховища, за якою закріплена земельна ділянка № 3 загальною площею 0, 512 га. В подальшому, після придбання будівлі овочесховища, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 серпня 2013 року позивачкою ОСОБА_10 було придбано земельну ділянку розміром 0, 2000 га, яка розташована по АДРЕСА_1, про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 серпня 2014 року. Отже, відчуження будівлі овочесховища та прилеглої до неї земельної ділянки відбулося у встановленому законом порядку, прав та інтересів апелянтів не порушено.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає, а доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, не спростовують висновків місцевого суду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, статтями 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мельника Павла Петровича, що діє згідно договору від імені ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, - відхилити.

Рішення Іршавського районного суду від 21 грудня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ____________

Судді ____________

____________