24 березня 2015 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Онупко М.Ю.,
за участю секретаря - Вовк К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач Державне підприємство «Завод ім. В.О. Малишева» (далі - ДП «Завод ім. В.О. Малишева») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ДП «Завод ім. В.О. Малишева» є балансоутримувачем гуртожитку по АДРЕСА_1. Згідно з договором № 449 від 21.06.2010 року укладеного між ДП «Завод ім. В.О. Малишева» та Комунальним підприємством каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод» (далі - КП КГ «Харківкомуночиствод») правонаступником якого є Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі - КП «Харківводоканал») було виділено 16 кімнат у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до цивільно-правового договору № 449 від 21.06.2010 року у відповідача виникло право вселення у гуртожиток. Вказаний гуртожиток є державною власністю і не підпадає під виключення зазначені в ч. 3 ст. 1 Закону України № 2482-ХІІ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», тому дія закону розповсюджується на гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1
Відповідачу було виділено кімнату АДРЕСА_1. Згідно актів комісії у складі завідуючої гуртожитком Управління СР Худобиної Р.І., старшого майстра Управління СР Шепелєва Ю.В., інженера інспектора з розподілу та обліку житлової площі Управління СР Серокурової В.Н. від 22.01.2014 р., 27.03.2014 р., 11.06.2014 р., 13.09.2014 р., 12.10.2014 р., 08.12.2014 р. ОСОБА_1 не проживає у гуртожитку за вищевказаною адресою.
КП «Харківводоканал» своїм листом № 6027 від 02.12.2014 р. звернулося до ДП «Завод ім. В.О. Малишева» з прохаггям про виселення відповідача. Таким чином правових підстав для користування ОСОБА_1 кімнатою АДРЕСА_1 не має. Відповідача відсутній за місцем своєї реєстрації більше ніж півроку. ДП «Завод ім. В.О. Малишева» не чинило жодних перешкод у проживанні відповідача за адресою: АДРЕСА_1, що свідчить про те, що він добровільно змінив місце проживання та не потребує кімнату у гуртожитку за вищевказаною адресою.
Представник позивача Артебякіна Н.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Також зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно до сумісного рішення адміністрації та об'єднаного профспілкового комітету ДП «Завод ім. В.О. Малишева» від 06.07.2010 року вбачається, що було прийнято прийнято рішення про надання робітникам КП КГ «Харківкомуночиствод» 15 кімнат в сімейному гуртожитку по АДРЕСА_1, житловою площею 14,4 кв.м., на 4 поверсі - ОСОБА_1 (а.с.40).
Згідно до договору найму житлового приміщення у гуртожитку № 614 від 06.07.2010 року між ДП «Завод ім. В.О. Малишева» та ОСОБА_1, та ордеру на житлову площу в гуртожитку № 09 від 06.07.2010 виданого ДП «Завод ім. В.О. Малишева» останньому була надана у тимчасове користування кімната АДРЕСА_1 (а.с. 15-16, 41).
Згідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 13.01.2015 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).
Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Згідно актів комісії у складі завідуючої гуртожитком Управління СР Худобиної Р.І., старшого майстра Управління СР Шепелєва Ю.В., інженера інспектора з розподілу та обліку житлової площі Управління СР Серокурової В.Н. від 22.01.2014 року, 27.03.2014 року, 11.06.2014 року, 13.09.2014 року, 12.10.2014 року, 08.12.2014 року, ОСОБА_1 не проживає у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6,7,8,9,10,11).
З інформації наданої Комінтернівським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області № 62/1479 від 24 березня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 з заявами та повідомленнями щодо перешкод в користуванні спірним житловим приміщенням не звертався (а.с. 38).
Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2, пояснила, що вона є інспектором з розподілу та обліку житлової площі Управління СР, та знає відповідача ОСОБА_1, якому була виділена для проживання кімната АДРЕСА_1у сімейному гуртожитку. Відповідач та працював у КП «Харківводоканал». Після виділення ДП «Завод ім. В.О. Малишева» для працівників КП «Харківводоканал» 14 кімнат у гуртожитку, 02.09.2010 року відповідач ОСОБА_1 зареєстрував своє місце проживання у зазначеній кімнаті, однак жодного дня у спірній кімнаті не проживав. До 2014 року у кімнаті АДРЕСА_1 проживали квартиранти, та на теперішній час в ній ніхто не мешкає. Також пояснила, що після надання кімнати відповідачу, йому були видані відповідний договір, ордер та ключі від приміщення.
Суд не має підстав для сумніву стосовно об'єктивності пояснень цього свідка, у зв'язку з тим, що її пояснення об'єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача, в спірному житловому приміщенні, і не вбачається підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або зі зустрічним позовом про поновлення його права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не звертався.
На підставі наданих позивачем доказів, суд вважає, що відповідач, відсутній в спірному житловому приміщенні більше ніж шість місяців без поважних причин.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 224 ЦПК України, суд -
Позов Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнати АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: М. Ю. Онупко