Справа № 2/381/1809/14 Головуючий у І інстанції Соловей Г.В.
Провадження № 22-ц/780/1076/15 Доповідач у 2 інстанції Савченко
Категорія 16 26.03.2015
У Х В А Л А

іменем України

26 березня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Касьяненко Л.І.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайоного суду Київської області від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним вище позовом, який мотивував тим, що на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 7 листопада 2013 року з нього утримуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на користь відповідачки ОСОБА_2 на сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказував, що в даний час він проживає разом із батьками. Батько ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом 3 групи з дитинства, а мати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 не працює з вересня 2011 року, а тому він фактично їх утримує.

Посилаючись на те, що змінився його матеріальний стан, просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 7 листопада 2013 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 із 1/3 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким його вимоги задоволити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд прийшов до неправильного висновку про те, що його матеріальний стан не змінився і ненадав оцінки доказам, які він надав суду з цього приводу, зокрема наявності на утриманні у нього батьків та наявності інших фінансовиї зобов'язань.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки відсутністю передбачених законом підстав для зменшення розміру аліментів.

При цьому суд виходив з того, що сімейне та матеріальне становище позивача, а також стан його здоров'я після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина не змінилися.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

За змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад зменшився дохід чи у його розпорядженнні залишається менша сума грошових коштів тощо. Або змінився сімейний стан платника, в результаті чого у нього з'явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров'я, що потягло додаткові грошові витрати.

Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 7 листопада 2013 року із позивача на утримання сина ОСОБА_3 стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткоовго мінімуму на дитину відповідного віку до повнолітття дитини.

Також судом встановлено, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, матеріальний та сімейний стан платника, як і стан його здоров'я не не змінився.

За таких обставин суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд дав неналежну оцінку наданій позивачем копії кредитного договору № КF 011966 від 6 травня 2011 року, згідно умов якого позивач зобов'язаний сплачувати щомісяця кредит за автомобіль в розмірі близько 2500 грн. не обгрунтовані.

Як вище вказувалося згідно приписів ч.1 ст.192 СК України зміна матеріального стану, яка у свою чергу є підставою для зменшення розміру аліментів має виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліменетів. В даному випадку кредитний договір, на який посилається позивач був укладений ним у 2011 році, тобто за 2 роки до стягнення аліментів і відповідно позивач мав можливість заперечувати проти розміру стягуваних аліментів, посилаючись на наявність такого договору в тій справі.

Це ж стосується посилань апелянта на проживання з ним непрацюючих батьків, що мало місце на час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Проте, при розгляді справи Фастівським районним судом Київської області позивач надіслав до суду заяву про визнання позову і просив розглянути справу у його відсутність.

Фактично всі доводи апелянта стосуються правильності визначення розміру аліментів за рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 7 листопада 2013 року і не свідчать про зміну його майнового стану.

Посилання апелянта та його представника в судовому засіданні на те, що в країні погіршилась економічна ситуація, а заробіток позивача залишився на тому ж рівні і не збільшився, що у свою чергу свідчиить про погіршення його майнового стану безпідставні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайоного суду Київської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: