Справа № 752/591/14-ц
Провадження № 2/752/2021/14
05.10.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Калініченко Л.С., при секретарі Дука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,
у січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.
Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_3 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мати ОСОБА_4, яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1.
Вказана квартира належала їй на праві власності на підставі договору купівлі - продажу квартири від 09.07.1996 року, оригінал якого знаходиться у його рідного брата ОСОБА_2.
Позовні вимоги Позивач мотивує тим, що він як спадкоємець першої черги не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру, оскільки Відповідач відмовляється надати оригінал договору купівлі - продажу квартири від 09.07.1996 року
У зв'язку з наведеним Позивач просив визнати за ним право власності на спадкове майно - 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
28.08.2014 року судом зупинено провадження у справі у зв'язку із смертю Позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 року.
02.03.2015 р. провадження у справі було відновлено у зв'язку із вступом у спадщину ОСОБА_1.
Сторони в судове засідання не з'явилися.
Представник правонаступника позивача подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та про визнання за ОСОБА_1 як правонаступником позивача права власності на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач, про дату та місце судового засідання повідомлявся судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони.
Відповідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою представника позивача провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09 липня 1996 року укладено Договір купівлі - продажу нерухомості, відповідно до якого ОСОБА_4 набула у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.03.2006 року.
До Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_4 була їхньою матір'ю.
Положеннями ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Однак, постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 17.12.2013 р. ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру та його державної реєстрації.
Отже, суд приходить до висновку, що власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 була ОСОБА_4.
Згідно з свідоцтвом про народження (а.с.32) та довідкою ЖЕК-108 №40 від 10.05.2006 р. Позивач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4 та був зареєстрований у квартирі, що належала його матері та знаходилась за адресою: АДРЕСА_1.(а.с.26)
ІНФОРМАЦІЯ_4 р. Позивач ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_4 р. (а.с.101).
Відповідно до спадкової справи заведеної Другою Київською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 на підставі заповіту від 26.05.2008 року.
Положеннями ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 як правонаступником позивача ОСОБА_3 права власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1.
Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими судом, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Судові витрати розподіляються в порядку ст.88 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1261, 1267 ЦК України, ст.ст. 328, 392, 1261 1267, ст.ст. 3, 10, 15, 57-60, 88, 118-120, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_3 в особі правонаступника позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, прож.: АДРЕСА_2) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в сумі 800 (вісімсот) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя