У х в а л а

16 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Кафідової О.В., Закропивного О.В.,

Остапчука Д.О., Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір на суму 2 644 000 доларів США на строк до 25 грудня 2012 року зі сплатою 12, 5 % річних за користування кредитними коштами. На забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором 9 червня 2008 року між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, за умовами якого останні передали в іпотеку банку нерухоме майно: житловий будинок літ. В-5, загальною площею 6 422, 9 кв. м, житловою площею 2 856 кв. м, який складається з 123 квартир, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зазначав, що зобов'язання за кредитним договором позичальник не виконав. 25 листопада 2011 року ОСОБА_3 придбав за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з цим, у порядку ст. 23 Закону України «Про іпотеку» позивач просив суд, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за зазначеним кредитним договором звернути стягнення на вказану квартиру, а також стягнути понесені ним судові витрати.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2013 року у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 3 березня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення. Позов задоволено. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року у розмірі 13 119 386 грн 41 коп. пені та 3 372 580, 48 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України становить 26 957 035 грн 78 коп., яка складається з пені за прострочення погашення кредиту в сумі 10 784 717 грн 3 коп., пені за прострочення погашення процентів у сумі 2 334 669 грн 38 коп., суми непогашеного кредиту в розмірі 2 382 796, 72 доларів США, суми простроченої заборгованості за процентами у розмірі 989 783, 76 доларів США, на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» за договором іпотеки від 9 червня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього закону та ст. 39 Закону України «Про іпотеку», за ціною, встановленою на підставі оцінки суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року рішення апеляційного суду Харківської області від 3 березня 2014 року залишено без змін.

ОСОБА_3 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку».

Згідно із ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

На підтвердження своїх доводів заявник долучив до заяви копію рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2015 року.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Із доданої до заяви копії рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2015 року, на яку заявник посилається як на підставу перегляду судового рішення, вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Зокрема, в рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2015 року міститься висновок про те, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про застосування до спірних правовідносин статті 23 Закону України «Про іпотеку», оскільки під час переходу права власності на спірну квартиру до заявника вона предметом іпотеки не була.

Разом з тим в ухвалі суду, про перегляд якої просить заявник, суд касаційної інстанції зазначив, що обтяження спірної квартири повторно внесено до реєстрів 14 травня 2012 року у зв'язку зі скасуванням незаконного рішення районного суду, спірна квартира придбана ОСОБА_3, тому для нього є дійсною іпотека спірної квартири.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені у заяві доводи вказують на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, що згідно з вимогами ст. 355 ЦПК України є підставою для перегляду судових рішень.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вказана справа підлягає допуску до провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного Суду України справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалу про допуск справи до провадження разом із заявою про перегляд судового рішення та доданими до неї документами надіслати до Верховного Суду України, а копію ухвали разом із копіями заяв - особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: О.В. Закропивний

О.В. Кафідова

Д.О. Остапчук

І.М. Фаловська