справа № 208/3287/15-ц
№ провадження 2/208/1437/15
УХВАЛА

30 квітня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 «Про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого володіння».

Водночас, у поданій до суду належним чином оформленій заяві про забезпечення позову, позивач, посилаючись на те, що, предметом спору є квартира, яка на даний момент знаходиться у користуванні відповідача, просить накласти арешт на спірне майно, так як відповідач, до розгляду справи по суті, має змогу у різний спосіб розпорядитися спірним нерухомим майном, що в свою чергу в значній мірі може ускладнити виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз'яснень, наданих у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси те тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, дійшов висновку про обґрунтованість викладених у даній заяві вимог, з огляду на те, що з матеріалів вищевказаної цивільної справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги, що не прийняття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити не можливим виконання рішення суду, внаслідок чого будуть порушені законні права і інтереси позивача, суд вважає, що є достатньо підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Накласти арешт на квартиру № 31, розташовану в будинку № 15 по вул. Костромська в м. Дніпродзержинську.

Заборонити відповідачу та будь-яким третім особам будь-яке відчуження та розпорядження вищезазначеним нерухомим майном.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення, а також особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Нельга Д. В.