Справа № 462/2466/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, третя особа - Львівська міська рада, про демонтаж самочинно встановленого металевого гаража, суд, -

в с т а н о в и в:

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду із позовом, в якому просить зобов'язати ОСОБА_1 демонтувати самочинно побудований металевий гараж, розміром 3,25х5,40 м на землях комунальної власності міста біля будинків АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач самовільно, без отримання дозвільних документів Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, побудував металевий гараж на землях комунальної власності міста біля будинків АДРЕСА_1. На підставі висновку міжвідомчої комісії розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 12.06.2014 року відповідача зобов'язано демонтувати металевий гараж, самочинно побудований на землях комунальної власності міста в термін до 01.09.2014 року, однак, в добровільному порядку зазначене розпорядження він не виконав, що було встановлено актом ЛКП «Левандівка» від 07.10.2014 року.

Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який представив заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України

Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Третя особа - Львівська міська рада в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а тому суд приходить до переконання про можливість проведення розгляду справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ст.15 ЖК України, виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством України, цим кодексом та іншими актами законодавства України на території району, міста, району в місті здійснюють контроль за станом експлуатацією відомчого житлового фонду.

Відповідно до п.3.4. розділу VI Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №3704 від 08.07.2010 року, п.4.3.4 Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівської міської ради № 5 від 06.01.2012 року, та п.3.1. Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року № 835 до повноважень районної адміністрації в галузі будівництва належить розгляд та вжиття заходів, у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку, щодо фактів самочинного будівництва.

У відповідності до п.п. 1.3, 1.6.3 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09 вересня 2011 року № 835 житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без отриманих у встановленому законодавством порядку містобудівних умов та обмежень, архітектурно-планувальних вимог або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.Самочинним будівництвом є нове будівництво, розширення будинків або споруд без дозволу виконавчого органу міської ради, без належно затвердженої проектної документації, без дозволу інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на виконання будівельних робіт.

Судом встановлено, що розпорядженням Львівської міської ради №298 від 16.05.1993 року ОСОБА_2 надано дозвіл на встановлення тимчасового збірно-розбірного металевого гаража /а.с.20/.

Між тим, 12.05.2013 року працівниками ЛКП «Левандівка» було проведено обстеження прибудинкової території та встановлено, що на даний час зазначеним гаражем користується ОСОБА_1, який не звертався до позивача із заявою про надання дозволу на користування даним гаражем, що стверджується актами ЛКП «Левандівка» від 07.10.2014 року та від 12.05.2014 року, листами ЛКП «Левандівка» №2/779 від 21.07.2014 року, №2/917 від 02.09.2014 року та №2/978 від 26.09.2014 року, схематичним зображенням розташування самочинно побудованого гаражу, а також скаргою мешканців будинку АДРЕСА_1 /а.с.6, 7, 8-12, 13-15, 16-18, 19, 22/.

Розпорядженням голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 370 від 12.06.2014 року «Про демонтаж гаражів, розміщених біля житлових будинків на АДРЕСА_1» відповідача було зобов'язано в термін до 01.09.2014 року демонтувати самочинно встановлений металевий гараж, розміром 3,25х5,40 м на землях комунальної власності міста біля будинків АДРЕСА_1 /а.с.4/. Згідно із листами ЛКП «Левандівка» №2/779 від 21.07.2014 року, №2/917 від 02.09.2014 року та №2/978 від 26.09.2014 року /а.с. 8-12, 13-15, 16-18/ відповідача попереджено про необхідність демонтувати самочинно встановлений гараж, однак, як вбачається із акту ЛКП Левандівка» від 07.10.2014 року /а.с.19/ згадане розпорядження відповідачем виконано не було.

Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно ч.1, 4 ст.376 ЦПК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони були збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил. Якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

Зі змісту ч.2 ст.8 та ч.5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передумовою здійснення будівництва, реконструкції об'єктів містобудування є отримання дозволу на будівництво від виконавчих органів відповідних рад.

Крім цього, металевий гараж, встановлена на землях комунальної власності міста здійснена самочинно, без відповідного дозволу органу місцевого самоврядування, а також порушує права мешканців будинку АДРЕСА_1, які звернувся до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради зі скаргою про факт самочинного будівництва.

Таким чином, судом не встановлено та відповідачем не надано доказів на підтвердження незаконності вимог позивача, та їх необґрунтованість. Слід звернути увагу, що відповідач, хоча належним чином і повідомлявся про судове засідання, однак, в не з'явився на нього, не користувався своїми права щодо доведеності неправомірності вимог відповідача.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що ОСОБА_1 самовільно встановив металевий гараж на землях комунальної власності, без дозвільних документів органів місцевого самоврядування, порушує права інших осіб, тому позов слід задовольнити, зобов'язати відповідача демонтувати самочинно встановлений металевий гараж, розміром 3,25х5,40 м на землях комунальної власності міста біля будинків АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем /а.с.1/.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.376 ЦК України, Положенням про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року № 835, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 демонтувати самочинно побудований металевий гараж, розміром 3,25х5,40 м на землях комунальної власності міста біля житлових будинків АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.