Справа №333/1961/15-ц
Провадження №2/333/1369/15
24 червня 2015 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Тучкова С.С.,
при секретарі Шелесько Ю.О.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
прокурора Шунькіної Н.О.,
представника третьої особи Кулик Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/1961/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, треті особи - Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач є батьком останнього, однак не виконує свої батьківські обов'язки, тривалий час не піклуються про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не сплачує аліменти на утримання сина. Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5
Відповідно до заяви про вступ у розгляд цивільної справи (в порядку представництва громадян - ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру») №73-2017вих15 від 06.05.2015 року на підставі ст.45 Цивільного процесуального кодексу України з метою захисту прав, свобод та інтересів неповнолітнього прокурор вступив у розгляд зазначеної справи (а.с.47).
У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у ньому.
Відповідач, повідомлений судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач та інші учасники процесу не заперечували проти такого вирішення справи.
Прокурор у судовому засіданні просив суд позов задовольнити в повному обсязі, позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5
Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, будучи повідомленим судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Його неявка відповідно до вимог ст.169 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району - просив суд позов задовольнити та відповідно до ст.ст.19, 150, 155, 164 Сімейного кодексу України позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5, так як відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приділяє належної уваги вихованню сину, не цікавиться його інтелектуальним, фізичним та психічним розвитком, не піклується станом його здоров'я та не сплачує аліменти на утримання дитини.
Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, висновки прокурора та представника Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування, покази свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про народження, НОМЕР_1, виданого 15.12.2005 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с.7), ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №1035 від 15.12.2005 року).
Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28.11.2011 року, яке набуло законної сили 08.12.2011 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.6).

На підставі довідки вих.№1514 від 01.04.2015 року, наданої Міським комунальним підприємством «Основаніє» Запорізької міської ради, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_1, її син ОСОБА_5 (а.с.14).

Згідно довідки №095 від 07.05.2015 року, виданої Запорізькою гімназією №2 імені Лесі Українки Запорізької міської ради Запорізької області, ОСОБА_5 навчається з 01.09.2012 року у зазначеному закладі, дитиною опікується мати, батько дитини участі у вихованні дитини не приймає, не відвідує батьківські збори, не бере участі у заходах, що організовуються гімназією для учнів та батьків, цікавості щодо успішності та перебування дитини в навчальному закладі не проявляє, витрати на навчання не несе (а.с.80).

Відповідно до довідки вих.№81 від 08.05.2015 року, виданої Запорізькою дитячою школою мистецтв №1, ОСОБА_5 навчається з 01.09.2014 року на музичному відділенні у зазначеному закладі, дитиною опікується мати, батько дитини за весь час навчання дитини у школі жодного разу не відвідував сина, не відвідував батьківські збори, концерти шкоди, не спілкувався з учителями (а.с.81).

Як вбачається з висновку голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, відповідно до ст.19 Сімейного кодексу України є доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як він ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням сина, не цікавиться його інтелектуальним, духовним, фізичним та психічним розвитком. ОСОБА_4 надав нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечував проти позбавлення його батьківських прав.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що позивач є її донькою, ОСОБА_4 не проявляє турботи про свого сина, не надає матеріальної допомоги не утримання дитини, не спілкується з нею, вихованням дитини займається лише матір.

З урахуванням вищевикладеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

На підставі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав та призначення опікуна (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

У ході судового розгляду справи судом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини ОСОБА_5, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує до самостійного життя, не бере участі у навчально-виховному процесі, не підтримує зв'язок з вчителями, батьківські збори не відвідує, не цікавиться успішністю та поведінкою дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, аліменти не сплачує.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_5

Так як позивач просив не стягувати з відповідача сплачений ним при подачі позовної заяви до суду судовий збір, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.60, 63, 141, 150, 164 Сімейного кодексу України, ч.4 ст.169, ст.ст.10, 11, 59, 60, 209, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, треті особи - Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію заочного рішення надіслати відповідачеві не пізніше трьох днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков