АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2840/15 Головуючий 1 інстанції: Задорожна А.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Хорошевського О.М., Івах А.П.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 січня 2015 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання договору поруки недійсним

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Грімальді", Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати договір поруки недійсним.

ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 та визнати припиненим договір поруки.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 січня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано припиненим договір поруки № 46-2009 від 24.12.2009 року, укладеним між ВАТ "Банк Кіпру" та ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_3, ТОВ "Грімальді", ПАТ "Альфа-Банк" на користь ОСОБА_4 по 81 грн. 20 коп. судового збору з кожного, а всього 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ "Альфа-Банк" посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні зустрічного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що підписанням додаткової угоди № 2 від 30.04.2010 року до кредитного договору № 01-11/2009 від 24.12.2009 року відповідальність поручителя не збільшилась, оскільки фактична сума та строки повернення кредиту, які підлягають стягненню були узгоджені з поручителем, а отже підстави для припинення договору поруки відсутні.

Сторони в вдруге не з'явилися в судове засідання, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується розписками про отримання судових повісток та з заяв сторін про відкладення розгляду справи, в яких ними не наведено та не підтверджено поважність причин для відкладення розгляду справи

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Банк 5 квітня 2010 року уклав з боржником додаткову угоду до кредитного договору, яким було збільшено обсяг відповідальності без згоди поручителя, то відповідно до положень ч. 1 ст..559 ЦК України порука припиняється.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності..

Довід апеляційної скарги стосовно того, що поручитель ОСОБА_4 31.10 2012 року уклав додаткову угоду про внесення змін до договору поруки від 24.12.2009 року, яким змінено суму основного зобов'язання за кредитним в бік збільшення суми кредиту та процентної ставки, чим, на думку Банку схвалив дії боржника, судовою колегіє не приймається.

Судом першої інстанції вірно вставлено, що 05 квітня 2010 року Банк та ТОВ "Грімальді" уклали додаткову угоду № 3 до кредитного договору № 01-11/2009 від 24 грудня 2009 року, якою збільшили розмір кредитної лінії позичальника з 3000000 дол. США до 10000000 дол. США. Таким чином, обсяг відповідальності поручителя було збільшено без його згоди.

Щодо того, що додаткова угода до договору поруки від 31.10.2012 року свідчить про схвалення поручителем дії позичальника про збільшення розміру кредиту, процентної ставки та строків погашення кредиту, то таке твердження не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до положень ст.. 553 та ст.. 554 ЦК України, законодавець визначає поруку, як окремий від майнового забезпечення виконання зобов'язання. Поручитель має знати обсяг своєї відповідальності, бути обізнаним і згодним з її змінами, його дії не свідчать про схвалення дій позичальника, а направлені лише на власну відповідальність за зобов'язаннями позичальника-боржника.

Згідно з 651 ЦК України зміни або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, зміна або розірвання договору, відповідно до ст.. 654 ЦК України вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається.

Вказані норми права регулюють внесення змін до існуючого діючого договору, а порука була припинена вже 05 квітня 2010 року, оскільки саме цієї дати було збільшено обсяг відповідальності поручителя, а перша додаткова угода до договору поруки була укладена лише 23 квітня 2010 року, тобто вже до припиненого неіснуючого договору, що є неможливим.

Судом першої інстанції також дана належна оцінка положенням абз.1,2 п. 5.2 договору поруки, які стосуються взаємовідносин сторін у разі зміни умов кредитного договору щодо розміру кредитної ставки .

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач ОСОБА_4 довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" відхилити..

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії