Справа № 303/7617/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

20 квітня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді - Куцина М.М.,

суддів - Бондаренка Ю.О., Собослоя Г.Г.

при секретарі - Рогач О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання, мотивуваши його тим, що ОСОБА_2 є її батьком. Відповідно до договору №_ОА-14 017 від 29 вересня 2014 р. про навчання студентів Національного університету біоресурсів і природокористування, вона студент економічного факультету 1-го курсу заочної форми навчання за напрямком підготовки «Облік і аудит». Згідно п.5 договору, надання освітньої послуги здійснюється на платній основі. За перший семестр 2014 р. оплату за навчання здійснено її мамою - ОСОБА_1, в розмірі 3038 грн.. Вступ до навчального закладу та здача іспитів кожного семестру за період з 15.10.2014 року по 20.08.2016 року відбувається в м. Києві, що потребує значних витрат на проїзд, проживання в гуртожитку. Відповідач по справі - батько, на її утримання згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 січня 2013 року сплачує аліменти в розмірі 385 грн. до її повноліття, тобто до 23 грудня 2014 року, і жодних інших витрат на її утримання не надає. З врахуванням того, що вона навчається і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги через значні витрати на оплату навчання, проїзд та проживання, що безпосередньо пов'язані з процесом навчання, а відповідач, її батько, на даний час має постійне місце роботи та стабільний заробіток, так як працює в ПАТ «Закарпаттяобленерго» і отримує на руки заробітну плату в розмірі 4000 грн.. Вважає, що аліменти на її утримання до закінчення навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача є обґрунтованими.

У зв'язку з вищенаведеним, просила у суді першої інстанції позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання у зв'язку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею 23 років.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІДН НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІДН НОМЕР_2, мешканки АДРЕСА_2 аліменти на її утримання у зв'язку з продовженням навчання у розмірі 1/8 частки з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову з 05.12.2014 року за умови продовження навчання до досягнення нею 23 (двадцяти трьох) років.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІДН НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 в користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, вважаючи, що таке є незаконним, не об'єктивним, не обґрунтованим, винесеним із грубим порушенням норм матеріального права та не повним з'ясуванням обставин, що мають істотне значення для справи, а тому просить дане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів не враховано стан здоров'я позивачки, а саме, не прийнято до уваги те, що вона перебуває на обліку в кардіологічному відділенні, у зв'язку з чим потребує постійного медичного контролю та лікування. Також не враховано її матеріальне становище. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували те, що діти відповідача від другого шлюбу та дружина хворіють, а відповідач несе витрати на придбання ліків у зв'язку з їх хворобою. Крім того, судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано, що дружина відповідача отримує державну допомогу при народженні дитини. Зазначає, що на утриманні відповідача немає непрацездатних осіб, які б могли прийматися до уваги судом при прийнятті рішення у даній категорії справ.

Представник позивача - апелянта - ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду підтримала апеляційну скаргу з мотивів, викладених в ній.

Представник відповідача - ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційного суду просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач та відповідач не з'явилися в судове засідання апеляційної інстанції. Судова колегія вважає, що на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України може розглянути справу без їх участі, так як вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, керуючись принципом диспозитивності, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень Верховного Суду України, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, не роблячи висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у справі має постійне місце роботи, стабільний дохід, тобто має можливість надавати допомогу, однак у нього на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу та дружина, які хворіють і потребують додаткових витрат на лікування.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, який, розглядаючи заявлений по справі позов, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а. с. 4).

Відповідно до договору №_ОА-14 017 від 29 вересня 2014 р. про навчання студентів, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та Національним університетом біоресурсів і природокористування та ВП НУБіП «Мукачівський аграрний коледж», та довідки № 1292 від 14.11.2014 року, ОСОБА_1 є студентом економічного факультету 1-го курсу заочної форми навчання за напрямком підготовки «Облік і аудит» (а. с. 5-6).

Згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29.01.2013 року зменшено розмір аліментів, присуджених до стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1/3 до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а. с. 8-11).

Позивач ОСОБА_1 продовжує навчання у вищому навчальному закладі із заочною формою навчання, потребує матеріальної допомоги. У той же час навчальний заклад знаходиться у м.Мукачево, що вказує на те, що навчання не потребує витрат на проїзд на значну відстань, на проживання у гуртожитку тощо.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач у справі має постійне місце роботи, стабільний дохід, тобто має можливість надавати допомогу, однак має на утриманні двох малолітніх дітей від іншого шлюбу та дружину, які хворіють і потребують додаткових витрат на лікування, а позивач є працездатною і має можливість працювати і мати самостійний заробіток.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків.

Визначаючи розмір аліментів саме в частці 1/8 судом першої інстанції вірно взято до уваги те, що у відповідача на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та дружина, які потребують додаткових витрат на лікування, а позивач є працездатною, навчається на заочній формі навчання та може поєднувати навчання з роботою.

Отже, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються й не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене та на підставі ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 слід відхилити як необгрунтовану та безпідставну й залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: