Справа № 357/4880/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом 02.04.2015 року мотивуючи тим, що на підставі договору дарування від 08.11.2003 року їй належить на праві власності квартира АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2, який з лютого 2014 року забрав свої речі та переїхав на інше місце проживання. Відповідач житловою площею квартири не цікавиться, комунальні послуг не сплачує, не проживає в квартирі більше року без поважних причин, тому позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, в позові зазначила клопотання про розгляд справи без їх участі, вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі.

За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що житлове приміщення квартири АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується копією договору дарування від 08.11.2003 року та витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.12.2003 року (а.с.6,7). Відповідач - ОСОБА_2 зареєстрований за зазначеною адресою 16.11.2004 року, як член сім'ї власника квартири, що підтверджено довідкою ЖЕК № 6 від 01.04.2015 року за № 537 ( а.с.8).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2014 року, яке набрало законної сили 17.11.2014 року ( а.с.10), шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

З акту складеного КПБМР ЖЕК №6 26.08.2014 року ( а.с.11) вбачається, що відповідач ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає з лютого 2014 року.

Із заяви відповідача від 06.05.2015 року ( а.с.19) вбачається, що він визнає обставини викладені в позовній заяві щодо не проживання в спірній квартирі з лютого 2014 року без поважних причин, житловою площею квартири не цікавиться, комунальні платежі не сплачує.

Відповідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає більше року без поважних причин за адресою: квартира АДРЕСА_1, даним житлом не цікавиться, проживає за іншою адресою, своїми діями перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися власним житлом, що підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст.158 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.10,11,60,61,88, 169,174,209,213-215, 294,296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. В. Бондаренко