Провадження № 2/646/143/2015
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.15 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Олізаренко С.М.,

при секретарі - Тімановській О.П.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1032 грн., починаючи з 26 вересня 2014 року та до досягнення нею повноліття; просила також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову позивач послалася на те, що з 27.12.2013 року по 14.06.2014 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки відповідач не піклується про дитину та не виконує обов'язку по її утриманню, просить стягнути з нього аліменти на її користь.

В судовому засіданні позивачка та представника позивача позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позові. Крім того, допитана у якості свідка позивачка пояснила, що з моменту народження дитини неодноразово зверталася до відповідача з проханнями добровільно сплачувати їх аліменти на утримання їх дитини.

Відповідач в судовому засідання заперечував проти задоволення позову, наполягаючи на наявності підстав для стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки з січня 2015р. він офіційно працює оператором верстатів в ФОП ОСОБА_4 та щомісяця отримую заробітну плату у розмірі 1400 грн. Крім того, позивач пояснив, що він є працездатним, має задовільний стан здоров'я, інвалідностей не має, інших осіб на утриманні, кредитних зобов'язань чи стягнень за виконавчими документами не має.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст..121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3, батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, серії НОМЕР_1, актовий запис №1743 (а.с. 18).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком, коли аліменти стягуються у твердій грошовій сумі.

З наданої відповідачем трудової книжки та трудового договору вбачається, що він офіційно працевлаштований оператором верстатів в ФОП ОСОБА_4 лише останні три місяці, до цього офіційного працевлаштування не мав, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що відповідач має мінливий дохід. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі.

Враховуючи потреби дитини, матеріальний стан позивачки, соціально-економічні умови сьогодення, а також дані про особу відповідача, який, офіційно працює, та отримує заробітну плату щомісяця у розмірі 1400 грн., не має вад у працездатності, в змозі заробляти гроші і надавати відповідну допомогу його малолітній доньці, не має на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб, не має заборгованостей за кредитними зобов'язаннями чи стягнень за виконавчими документами, суд вважає за необхідне в інтересах дитини стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття .

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Відповідно до ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторонита інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів про те, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати, суд вважає на необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти з дня пред'явлення позову, тобто з 10 грудня 2014 року. Пояснення позивачки про неодноразові звернення до відповідача з проханням сплачувати аліменти не доводять факту вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а лише свідчать про наявність спору про право.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При цьому сторонам роз'яснюються положення ст..196 СК України, відповідно до яких при виникненні заборгованості за аліментами з вини особи, яка зобов'язана за рішенням суду їх сплачувати, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до ст..192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розміри витрат, пов'язаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також розрахунки на підтвердження таких витрат.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представником позивача надано розрахунок витрат на правову допомогу, з якого вбачається, що на консультацію щодо досудових методів врегулювання спору витрачено 5 годин, складання позовної заяви - 8 годин, прибуття та участь в судових засіданнях - 4 години, контроль за надходженням справи та призначення її до судового розгляду - 2 години, отримання копії рішення - 2 години, прибуття до суду - 100 грн.

Разом з тим, як вбачається з журналу судового засідання, участь представника позивача в судовому засіданні від 05.02.2015р. та 03.03.2015р. склала одну годну; враховуючи незначну складність справи даної категорії, суд вважає 8 годин на складання позовної заяви та 5 годин на надання консультації надмірними, оскільки достатнім часом є дві години для надання вищевказаних юридичних послуг. Інші дії, зазначені представником позивача в наданому до суду розрахунку не можна вважати наданням правової допомоги в розумінні ст.84 ЦПК України. Витрати, пов'язані з явкою до суду, належними та допустимими доказами не підтверджені.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягають стягненню витрати, пов'язані з наданням правової допомоги (1218х40:100=487,2)

Долю судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог (правова допомога: 700х100:1032=67,8%; 487,2х3= 1461,6 х67,8%:100= 990,96 грн.; судовий збір: 243,6 х67,8%:100=165,16 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 84, 180-183, 191 СК України, ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд -

ВИРИШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 (сімсот) грн. щомісячно, починаючи з 10 грудня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 990 (дев'ятсот дев'яносто) грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 165 (сто шістдесят п'ять) гривень 16 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М. Олізаренко