АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження№22ц/790/347/15 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: надання послуг Доповідач -Коровін С.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: - Коровіна С.Г.

Суддів : - Коваленко І.П.

Довгаль А.П.

При секретарі: - Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 в особі його представника Приватного підприємства юридичної компанії «Право Груп» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування витрат, понесених на оплату комунальних послуг ,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про відшкодування витрат, понесених на оплату комунальних послуг . В обґрунтування зазначив, що Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2012 року розірвано шлюб між ним та ОСОБА_7 Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за рішенням суду залишився проживати разом з матір'ю. Позивач зазначає, що після розлучення, відповідачка з спільним сином займає одну, а його неповнолітня донька від першого шлюбу - другу кімнату належної йому на праві власності 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_5. При взаємовідносинах, що виникли між сторонами, він змушений був зняти собі окреме помешкання, орендна плата за яке становить досить значну суму. Незважаючи на це, він продовжує сплачувати квартплату та комунальні послуги по квитанціях за усіх зареєстрованих за вказаною адресою осіб. Позивач стверджував, що у належній йому квартирі зареєстровано 4 (чотири) особи. З урахуванням зареєстрованих в квартирі осіб комунальними службами щомісячно нараховуються платежі згідно встановлених тарифів. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_7 по теперішній час ним сплачена загальна сума 4706,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.

Позивач зазначав, що звільняти належне йому приміщення відповідачка не бажає, а дійти згоди про порядок оплати за користування квартирою та комунальних платежів в позасудовому порядку їм не вдалося. Позивач вважає, що за таких обставин відповідачка ОСОБА_7 повинна відшкодувати йому грошові кошти, сплачені ним за її проживання в належній йому квартирі та користування комунальними послугами за період з 30 жовтня 2012 року по цей час в сумі 1176,5 грн. 4706 грн. : 4 люд. = 1176,5 грн.) та половину суми грошових коштів, сплачених ним за їх спільного сина - ОСОБА_8, а саме - 588,25 грн. (4706 грн. : 4 люд. ? 0,5 = 588,25 і. всього - 1764,75 грн. Позивач також просив зобов'язати відповідача у подальшому продовжувати здійснювати оплату за користування жилим приміщенням та комунальні послуги відповідно до встановлених комунальними службами тарифів в таких самих пропорціях.

Посилаючись на ст. ст. 156, 162 ЖК України, ст. ст. 141,180 СК України, позивач просив стягнути на його користь з ОСОБА_7 плату за користування жилим приміщенням та комунальними послугами в належній йому квартирі АДРЕСА_1 одночасно за період з 30 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року в сумі 1176,5 грн.; Стягнути на його користь з ОСОБА_7 плату за користування ОСОБА_8 жилим приміщенням та комунальними послугами за той самий період часу у сумі 558,25 грн.; Визначити для ОСОБА_7 в подальшому порядок оплати за користування нею та ОСОБА_8 належним йому житловим приміщенням та комунальними послугами в розмірі відповідно 1/4 і 1/8 частини нарахованої комунальними службами відповідно до встановлених тарифів загальної суми щомісячного платежу.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі поставлено питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом порушено вимоги матеріального та процесуального права, не в повній мірі з'ясовані всі обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Судом належним чином не перевірено чи дійсно зареєстрована відповідач за зазначеною адресою, а саме ці обставини мають суттєве значення для вирішення спору. Висновок суду про те, що ОСОБА_7 не зареєстрована в його квартирі не відповідає дійсності.

Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог ст.313, 214 ЦПК України рішення суду має бути законним та обґрунтованим, під час ухвалення рішення суд має встановити обставини того, чи існують факти та правовідносини, на які посилаються сторони

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 та йог дочці ОСОБА_9 (а.с.4,5). Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_6 стверджував, що в зазначеній квартирі зареєстровані і проживають колишня дружина - ОСОБА_7, їх спільний син ОСОБА_8, та дочка позивача від іншого шлюбу ОСОБА_9 і посилався на довідку Дільниці № 46 КП «Жилкомсервіс» (а.с.6).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції не визнав вказану довідку належним доказом і посилався на відомості, які містяться у відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС і згідно яких відповідач ОСОБА_7 за вказаною адресою не значиться (а.с.15).

З таким висновком суду погодитися неможливо. Згідно відповіді КП «Жилкомсеріс» від 11.11.2014 року в квартирі АДРЕСА_1 в м. Харкові зареєстровані ОСОБА_6, дружина ОСОБА_7, дочка ОСОБА_9 син ОСОБА_8, рахунок для сплати експлуатаційних витрат відкрито на ОСОБА_6 (а.с.73). Оскільки в матеріалах справи містяться різні довідки щодо реєстрації відповідача в квартирі за клопотанням позивача зазначені обставини перевірені і у відповіді адресно-довідкового бюро при ГУ ДМС України в Харківській області від 22.01.2015 року на адресу апеляційного суду зазначено, що відповідач була зареєстрована у спірній квартирі. Крім того у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 фактично визнала позов і не заперечувала, що проживала в квартирі до 27 грудня 2013 року, але просила врахувати її майновий стан, а також те, що за зазначений позивачем час вона не отримувала від колишнього чоловіка матеріальної допомоги на неповнолітню дитину.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ст.20 цього Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Встановлено, що на період з 30 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року ОСОБА_7 постійно мешкаючи в квартирі АДРЕСА_3 разом із спільним сином її та позивача ОСОБА_8 та дочкою позивача від іншого шлюбу ОСОБА_9 користувалася квартирою споживала комунальні послуги та ухилялася від сплати житлово-комунальних та інших послуг. ОСОБА_7 проти цього не заперечувала.

Встановлено, що за період з 30 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року позивачем сплачено комунальні послуги на суму 4706 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.9-11). Таким чином позивачем повністю сплачена заборгованість. Оскільки крім нього квартирою користувалися і споживали зазначені послуги відповідач ОСОБА_7, син сторін ОСОБА_8 та дочка позивача ОСОБА_9, то на кожного із зареєстрованих в квартирі осіб приходиться по 1/8 частині комунальних послуг. Позивач не вимагає стягнення сплачених коштів з дочки ОСОБА_9.

Таким чином позивачем повністю сплачена заборгованість по вищевказаній квартирі за отримані житлово-комунальні послуги які складають 4706 грн. і він фактично відшкодував заборгованість за комунальні послуги яка виникла у відповідачки.

Відповідно до ст. 68 ЖК, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Квартирна плата і плата за комунальні послуги в будинках державного та громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Тобто, обов'язок оплатити електричну енергію (яка входить до складу комунальних послуг згідно зі ст. 67 ЖК) покладається на наймача. Наймачем житлового приміщення, відповідно до ст. 61 ЖК, є громадянин, на ім'я якого видано ордер.

Згідно зі ст. 64 ЖК, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами й несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їхні діти й батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному житловому приміщенні, вони мають такі ж права й обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Оскільки позивач сплатив у повному обсязі усі комунальні послуги, то має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки відповідач їх спільний син та дочка позивача була весь час споживачами житлово-комунальних послуг, які повністю сплачені позивачем, він має право на відшкодування відповідачкою вартості частки спожитих нею житлово-комунальних послуг.

У відповідності до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Тобто оплату комунальних послуг, які нараховуються на неповнолітнього ОСОБА_8 батьки повинні оплачувати у рівних частках.

Доводи позивача ґрунтуються на вимогах ст.156, 162 Житлового кодексу УРСР. Враховуючи, що позивач сплатив вартість наданих послуг за усіх зареєстрованих і проживаючих осіб і не вимагає повернення коштів від своєї дочки, то відповідач зобов'язана повернути позивачу ? частину сплачених ним коштів - 1176,5 грн. та ? частину коштів нарахованих на їх спільного сина ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.141,180 СК України, що складає 588,25 грн.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 229 грн. 40 коп. судових витрат.

Позовні вимоги ОСОБА_6 в частині зобов'язання ОСОБА_7 в подальшому сплачувати свою частку комунальних послуг задоволенню не підлягають. Зобов'язання по оплаті комунальних послух передбачено законом і у разі невиконання своїх зобов'язань по сплаті комунальних послуг особи які надають зазначені послуги мають право про зтягнення заборгованості у примусовому порядку, якщо власник квартири і у подальшому буде сплачувати комунальні послуги за усіх зареєстрованих і проживаючих в квартирі осіб, він має право на стягнення сплачених коштів в порядку регресу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія , -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2014 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 плату за користування житловими приміщеннями та комунальними послугами в належній ОСОБА_10 квартирі АДРЕСА_4 за період з 30 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року в сумі 1176 грню 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 плату за користування ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 житловими приміщеннями та комунальними послугами за період з 30 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року в сумі 558 грн.25 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати в сумі 229 грн.40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -