31 березня 2015 року с.м.т. Новотроїцьке
Новотроїцький районний суд Херсонської області в складі:
Головуючого судді - Бугрименка В.В.
при секретарі - Голумбієвській С.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Судом встановлено, що 21 січня 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк"(далі - ПАТ КБ "Приватбанк") та ОСОБА_1 укладено кредитний договір який складається із заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка" "Стандарт"). На підставі вказаного договору, відповідач отримав строковий споживчий кредит у розмірі 2762 грн. 42 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 20 липня 2012 року. Позичальник зобов'язувався щомісячно з 21 по 26 число погашати заборгованість за кредитом в сумі 250 грн. 30 коп., сплачувати відсотки, винагороду, комісію а також інших витрат згідно Умов. Вказаним договором сторони обумовили, що відповідач зобов'язаний щомісячно сплачувати комісію (винагороду) за надання фінансового інструменту в сумі 96 грн. 68 коп..
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Разом з цим, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на станом на 6 лютого 2015 року виникла заборгованість за кредитом - 1645 грн. 31 коп., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 1 грн. 06 коп., заборгованість по комісіям за користування кредитом - 1063 грн. 48 коп.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 свої зобов'язання, щодо повернення кредиту, процентів та комісії за його користуванням не виконав, вимога позивача про стягнення з відповідача вище вказаних сум є обґрунтованою.
Відповідно до ч. 1 ст. 546, ч.3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою (штраф, пеня). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).
Пунктом 2.4.5.1 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник має сплатити банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості.
За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з жовтня місяця 2011 року, а до суду позивач звернувся лише 16 лютого 2015 року, то пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову. Така ж правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 3 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14цс, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.
За таких обставин, з відповідача має бути стягнута пеня в сумі 1483 грн. 91 коп. (2710 грн. 34 коп. (1645 грн. 31 коп. + 1 грн. 06 коп. + 1063 грн. 97 коп.) х 0,15 % /100 х 365 дн.)
Що стосується вимоги про стягнення з відповідача штрафів: 500 грн. - штраф (фіксована складова), 676 грн. 59 коп. - штраф (процентна складова) суд вважає необхідним зазначити наступне.
Пунктом 2.4.5.5 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості.
Аналізуючи вище вказані п. 2.4.5.1 та п. 2.4.5.5 Умов, суд приходить до висновку, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просив застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання - прострочення виконання грошового зобов'язання, що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За таких обставин, в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача штрафів має бути також відмовлено.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
З врахуванням викладено, враховуючи що позовні вимоги позивача задоволено частково, з відповідача на його користь мають бути стягнуті судові витрати зі сплати судового збору в сумі 69 грн. 42 коп.(243, 6 грн. х 28,5% / 100% )
Керуючись ст.ст. 7,10, 15, 60, 61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, на підставі ст.526, 1049, 1054 ЦК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором у сумі 4194 (чотири тисячі сто дев'яносто чотири) гривні 25 (двадцять п'ять) копійок, яка складається із заборгованості за кредитом - 1645 грн. 31 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 грн. 06 коп., комісії - 1063 грн. 48 коп., пені - 1483 грн. 91 коп.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"судові витрати в сумі 69 (шістдесят дев'ять) грн. 42 (сорок дві) коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Новотроїцьким районним судом Херсонської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Новотроїцький районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Бугрименко