У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відділу освіти Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області, Новоайдарської районної ради Луганської області про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 28 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Луганської області від 12 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що в період з 1994 року до 2014 року вона працювала на посаді директора Муратівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Новоайдарської районної ради. У 2013 році її письмово попередили про реорганізацію Муратівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів у навчально-виховний комплекс Муратівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад. 17 січня 2014 року вона написала заяву про звільнення з посади директора Муратівської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів у зв'язку з реорганізацією та призначення її на посаду директора навчально-виховного комплексу Муратівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад. Наказом відділу освіти Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області від 3 лютого 2014 року № 5/1 її звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України без подальшого призначення на посаду директора навчально-виховного комплексу Муратівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад.

Ураховуючи викладене, позивач просила суд визнати незаконним її звільнення з посади директора Муратівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Новоайдарської районної ради, поновити її на посаді директора навчально-виховного комплексу Муратівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад та зобов'язати відділ освіти Новоайдарської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 28 листопада 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 12 січня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, виключивши з мотивувальної частини рішення висновок суду про відмову в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку звернення до суду з позовом. У решті - рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції в незміненій частині та рішення апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що трудові права позивача при звільненні не порушені, її звільнення відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства, оскільки на час звільнення вона відмовилась від запропонованої їй іншої посади.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції в незміненій частині та рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 28 листопада 2014 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Луганської області від 12 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта