АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/1701/15 Головуючий 1 інстанції - Зяброва О.Г.
Категорія - договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Трішкової І.Ю.,

Кірсанової Л.І.,

за участю секретаря - Костенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 січня 2015 року за заявою про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 січня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за договором позики, тому є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, викладених у позовній заяві, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не надав суду відомостей, які б свідчили про те, що відповідач має намір в майбутньому не виконувати рішення суду.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно із статтею 151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до п. п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики 78000 грн., інфляційних втрат 5616 грн. та трьох процентів річних 570,58 грн., всього на загальну суму 84186,58 грн.

Позивач просить про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 35/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1, що належить відповідачу на праві приватної власності.

Судова колегія вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки на цей час відсутні відомості про наявність у відповідача доходу, грошових коштів або іншого майна, ніж те, про арешт якого просить позивач.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Оскільки питання про забезпечення позову було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, тому ухвала судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 січня 2015 року підлягає скасуванню, заява про забезпечення позову частковому задоволенню, а саме спід заборонити відчуження 35/100 частин квартири АДРЕСА_1, що належать відповідачу на праві приватної власності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 151, 153, 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 січня 2015 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження 35/100 частин квартири АДРЕСА_1, що зареєстровані на праві власності за ОСОБА_3.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -