Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 449/1235/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2015 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Савчак А.В.

секретаря - Подусівської Л.В.

позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів - ОСОБА_3

відповідачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника відповідачів - ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні спільними допоміжними приміщеннями багатоквартирного житлового будинку; та за зустрічним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та виконавчого комітету Перемишлянської міської ради про визнання частково недійсним рішення виконавчого комітету, про усунення перешкод у користуванні спільними допоміжними приміщеннями, про визнання недійсним Свідоцтва про право власності та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

24.09.2014 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні спільними допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку.

13.01.2014 р. та 18.03.2015 року позивачі уточнювали позовні вимоги.

Позивачі просили зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5: усунути перешкоди в користуванні частиною підвалу площею 6 кв.м., кладовою на горищі площею 3,1 кв.м.та горищем площею 43,4 кв.м., а також 1/2 частини сараю, яким користуються відповідачі шляхом їх звільнення; надати позивачам дублікат ключа від вхідних дверей до коридору з якого є доступ до допоміжних приміщень будинку (підвалу, горища); надати позивачам безперешкодний прохід через коридор площею 6,1 кв.м. (що біля квартириАДРЕСА_2) для доступу до горища.

Свої позовні вимоги, позивачі обґрунтовували тим, що вони проживають у АДРЕСА_1. В цьому будинку також є ще одна квартира АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_4 Крім цього, в будинку знаходяться допоміжні приміщення (підвал та горище), а також на прибудинковій території знаходяться господарські приміщення (сараї). Позивачі стверджують, що відповідачі одноосібно користуються підвалом, горищем та сараєм та не допускають до цих приміщень позивачів.

25.11.2014 року відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та виконкому Перемишлянської міської ради про визнання частково недійсним рішення виконавчого комітету, про усунення перешкод у користуванні спільними допоміжними приміщеннями, про визнання недійсним Свідоцтва про право власності та визнання права власності на нерухоме майно.

Свої позовні вимоги відповідачі обґрунтовують тим, що під час приватизації квартири позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 незаконно приватизували гараж та два сараї, якими власники квартир будинку АДРЕСА_1 користувались завжди спільно. Таким чином, відповідачі за первинним позовом позбавлені права користування частинами цих приміщень.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні свій позов підтримали повністю. Проти зустрічного позову заперечували вважали його безпідставним та необґрунтованим. Пояснили, що дійсно приватизували частину господарських споруд, однак лише ті, якими завжди користувались.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову ОСОБА_2 заперечили. Свій зустрічний позов підтримали. Пояснили, що їх сім'я завжди користувались підвалом в будинку і одним з трьох сараїв, що знаходяться на прибудинковій території. Сім'я ОСОБА_2 мала в користуванні два сараї, в одному з яких також є підвал.

Представник виконкому Перемишлянської міської ради в судовому засіданні пояснив, що приймаючи рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 (в порядку приватизації) та передавши позивачам також гараж та два сараї, - виконком діяв правомірно та відповідно до чинного на той час законодавства.

Заслухавши думку сторін та їх представників, допитавши ряд свідків (ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14), дослідивши матеріали справи судом встановлено такі обставини та правовідносини.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.4, 5). Як вбачається з технічного паспорту (а.с.6-7) дана квартира складається з двох кімнат, кухні, ванни, коридору. Позивачі також є співвласниками допоміжних приміщень: цегляного гаражу «Б», цегляного сараю з бутовим підвалом «В» та цегляного сараю «Г» (а.с.4).

Відповідачка ОСОБА_4 є власницею квартири АДРЕСА_2 в цьому ж будинку (а.с.12). Ця квартира була нею успадкована після смерті ОСОБА_15 (а.с.11). Згідно свідоцтва про право власності на квартиру попередньої власниці (а.с.13) загальна площа квартири складає 49,5 кв.м. Така ж площа зазначена і витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.14) виданого ОСОБА_4

Згідно даних технічного паспорту (а.с.80-82) квартира ОСОБА_4 складається з двох кімнат, кухні та коридору площею 6,1 кв.м.

Даний будинок є двоквартирним.

Згідно поверхового плану будинку (а.с.86-89) в будинку є підвал, перший поверх та мезонін. На першому поверсі знаходиться квартира ОСОБА_2, а також окремий вхід до коридору площею 6,5 кв.м. з якого ведуть сходи до квартири ОСОБА_4 через коридор мезоніну площею 6,1 кв.м. (даний коридор згідно технічного плану квартири ОСОБА_4 - а.с.81 - відноситься до квартири ОСОБА_4). З даних планів також вбачається, що коридор на першому поверсі площею 6,5 кв.м. та підвал площею 12,5 кв.м. не відносяться до жодної з квартир. З чого суд приходить до висновку, що дані приміщення є у спільній власності позивачів та ОСОБА_4

Сторони також пояснили, що до будинку приналежні також допоміжні приміщення: гараж та будівля з трьома сараями (див. фото на а.с.71, та а.с.104).

Згідно виписки з рішення виконкому (а.с.68) вбачається, що гараж був побудований ОСОБА_16 і ним користувалась сім'я ОСОБА_2.

Допитані в суді свідки підтвердили, що ОСОБА_4, а до цього її родич ОСОБА_15 завжди користувались коридором на першому поверсі площею 6,5 кв.м. та підвалом в будинку. Також, вони завжди користувались одним із трьох сараїв будівлі, що поруч будинку. Позивачі ОСОБА_2 підвалом в будинку не користувались, а натомість користувались двома з трьох сараїв в будівлі, що поруч із будинком.

Згідно технічних паспортів (а.с.72-79) на гараж «Б» та сараї «В-Г» позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оформили право власності саме на ті допоміжні будівлі якими завжди користувались до цього. Також вони не оформляли права власності на сарай, яким користується відповідачка ОСОБА_4

В судовому засіданні також було встановлено, що: через підвал будинку підведено водопостачання до квартири позивачів; на горищі знаходяться димоходи; з коридору квартири відповідачки ОСОБА_4 є доступ до вентиляційних каналів («кладовки» площею 3,1 кв.м. як її називають позивачі), що знаходиться над квартирою позивачів. Дані обставини були визнані сторонами в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачів ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення, зокрема, в частині надання відповідачкою ОСОБА_4 можливістю доступу: до підвалу - для обслуговування водопостачання; до горища - для обслуговування димоходу; до вентиляційних каналів («кладовки») - що знаходиться над квартирою позивачів для здійснення необхідного ремонту даху.

Доступ до вищезгаданих частин будинку передбачає прохід через коридор відповідачів (на рівні мезоніну), або через коридор першого поверху з якого існує вільний доступ до коридору відповідачів. Тому, суд вважає, що позовні вимоги в частині звільнення відповідачами підвалу, горища та «кладовки», а також в частині надання позивачам дублікату ключа від вхідних дверей до коридору площею 6,5 кв.м. та надання безперешкодного доступу до коридору площею 6,1 кв.м. (що є власністю відповідачів) - не можуть бути задоволенні, оскільки, в іншому випадку це призведе до порушено права приватної власності відповідачки ОСОБА_4

Щодо зустрічних позовних вимог відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, - то вони не підлягають до задоволення, з огляду на те, що позивачі приватизували саме ті допоміжні приміщення якими самі користувались протягом значного терміну часу (гаражем, та двома сараями). Дані обставини також були підтверджені показами свідків, які були допитані за ініціативою відповідачів.

Самі відповідачі підтвердили, що вони до тепер користуються одним з трьох сараїв, що знаходяться на прибудинковій території.

Тому, суд вважає, що позивачі ОСОБА_2 відповідно до ст.10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» мали право на передачу їм безоплатно у власність допоміжних приміщень (гаражу та двох сараїв).

На цій же правовій підставі громадянка ОСОБА_15 (власниця квартири АДРЕСА_2 - перед ОСОБА_4) могла б під час приватизації отримати у власність один із трьох сараїв, а також підвал в будинку площею 12,5 кв.м. та коридор першого поверху площею 6,5 кв.м. Однак, таким правом не скористалась.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В матеріалах справи містяться три квитанції про сплату позивачами судового збору на загальну суму 730 гривень 80 коп. та товарний чек на суму 600 гривень за надання послуг з правової допомоги. Всього на суму 1330 грн. 80 коп. З огляду на часткове задоволення первинного позову половина з даних судових витрат підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 15, 60, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні спільними допоміжними приміщеннями багатоквартирного житлового будинку - задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надавати за необхідності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можливість доступу до водопровідної труби, яка знаходиться в підвалі будинку.

Зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надавати за необхідності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можливість доступу до горища житлового будинку для обслуговування димоходу та вентиляційних каналів.

Зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надавати за необхідності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можливість доступу до конструкції даху над квартирою позивачів, вхід до якого можливий з коридору квартири ОСОБА_4

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та виконавчого комітету Перемишлянської міської ради про визнання частково недійсним рішення виконавчого комітету Перемишлянської міської ради №227 від 7 серпня 2006 року, про усунення перешкод у користуванні спільними допоміжними приміщеннями, про визнання недійсним Свідоцтва про право власності та визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 665 гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів після його оголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня оголошення даного рішення.

Суддя А. В. Савчак