АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/410/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Черненко В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівКорнієнко Н. В. , Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2014 року у справі за позовом заступника прокурора Черкаської області до Головного управління Держземагенства у Черкаській області, ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок, -

в с т а н о в и л а :

Заступник прокурора Черкаської області звернувся в суд з позовом до Головного управління Держземагенства у Черкаській області, ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2014 року позовну заяву заступника прокурора Черкаської області до Головного управління Держземагенства у Черкаській області, ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок - повернуто позивачу з усіма додатками та роз'яснено, що для вирішення даного спору, йому потрібно звернутись до Черкаського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись із ухвалою суду заступник прокурора Черкаської області подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу судді Городищенського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2014 року скасувати, як таку, що постановлену із порушенням норм процесуального права, а справу направити для розгляду до Городищенського районного суду Черкаської області. Вважає також, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Повертаючи заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що однією з вимог, яка в подальшому впливає на вирішення інших вимог, є визнання незаконними з моменту прийняття та скасування наказу Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 23.03.2014 року про надання ОСОБА_6 дозволу на розроблення документації із землеустрою та визнання незаконними з моменту прийняття, скасування наказу Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 14.04.2014 року про затвердження ОСОБА_6 документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду. Оскільки одним із відповідачів є орган місцевого самоврядування, то дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

При цьому суд першої інстанції посилався на ч. 3 ст. 121 ЦПК України, яка передбачає підстави повернення заяви позивачу.

Однак, з такими висновками суду в повній мірі погодитись не можна, виходячи із наступного.

П. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України передбачено, що заява повертається позивачеві у випадку коли справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Із постановленої судом ухвали вбачається, що суд першої інстанції прийшов до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, однак при цьому порушив встановлений ст. 122 ЦПК України порядок для вирішення даного питання та прийшов до помилкового висновку про необхідність повернення заяви позивачу з підстав непідсудності заяви Городищенському районному суду Черкаської області.

Колегія суддів також звертає увагу суду першої інстанції, що відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що при вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року N 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року N 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин

П. 7 даної постанови визначено, що Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року N 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Відповідно до З12 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання про відкриття провадження по справі, ухвала Городищенського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2014 року підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303 , 304, 307 , 312 , 313 , 314, 315 , 318, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області - задовольнити.

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2014 року за позовом заступника прокурора Черкаської області до Головного управління Держземагенства у Черкаській області, ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок - скасувати.

Питання відкриття провадження по справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :