АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/2190/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1443/15Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Панченка О.О., Прядкіної О.В.

При секретарі : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова", третя особа ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 лютого 2015 рокупозов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова", третя особа ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Нова» на користь ОСОБА_2витрати на придбання лікарських засобів, діагностику, консультування в сумі 1325 грн. 70 коп., витрати на послуги доглядальниці в сумі 4200 грн., моральну шкоду в сумі 749 грн. 70 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2моральну шкоду в сумі 2000 грн.

Стягнуто з кожного з відповідачів: ПрАТ «Страхова компанія «Нова» та ОСОБА_3на користь позивача сплачені судові витрати: судовий збір -по 121 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу - по 825 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині стягнення витрат на придбання лікарських засобів та послуг доглядальниці, ПрАТ СК «Нова» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з'ясування обставин та невідповідність висновків суду обставинам справи, невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в цій в частині скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні зазначених вимог. Вважає, що підстав для отримання послуг доглядальниці у позивача не було зважаючи на легкі тілесні ушкодження та відсутність будь-яких медичних рекомендацій, а відтак відсутні і підстави для стягнення цих витрат за рахунок страхової компанії. Крім того, вважають, що надані позивачем чеки містять назви лікарських препаратів, які не були їй назначені, що вбачається з виписки медичної карти хворого.

Одночасно з судовим рішенням в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення не отриманого доходу не погодилась позивач ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі просить рішення в цій частині, як постановлене з порушенням норм матеріального права, скасувати та постановити нове про задоволення її позову в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга ПрАТ СК «Нова» підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні скарги ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 7 листопада 2012 року близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Камаз 55111» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кременчуці по вул. Київській, не надавши переваги пішоходу ОСОБА_2, яка переходила проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу, скоїв наїзд на останню , чим порушив вимоги п.18.1. ПДР.

Внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я та з 7 листопада по 16 листопада 2012 року перебувала на лікуванні в нейрохірургічному відділенні третьої лікарні м. Кременчук, що підтверджується медичною картою стаціонарного хворого № 5320/ 1754 від 7 листопада 2012 року.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 3 січня 2013 року, яка набрала законної сили 12 лютого 2013 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Під час перебування в медичному закладі позивачем були витрачені кошти на придбання лікарських засобів, проведення діагностики та консультування.

Також судом встановлено, що цивільна відповідальність водія транспортного засобу була застрахована ПрАТ «СК «Нова», поліс АА 6807942 від 25 грудня 2011 року.

Постраждала в ДТП ОСОБА_2 зверталася до страхової компанії з заявою від 21 липня 2014 року про виплату страхового відшкодування у вигляді витрат на придбання ліків, діагностику, консультування, витрат на послуги доглядальниці, неотриманні доходи за час втрати працездатності, моральну шкоду.

Страхове відшкодування компанією виплачено не було, що стало підставою для звернення до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог щодо стягнення неотриманого доходу за час втрати працездатності в розмірі 9468,75 грн. в зв'язку з відсутністю відповідного розрахунку вказаної суми та доказів втрати працездатності, одночасно задовольнив вимоги про стягнення коштів на лікування, виплата яких передбачена ст. 23 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також погодився з обґрунтованістю вимог щодо стягнення витрат на лікування, послуг доглядальниці та відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 22.1. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 23 зазначеного Закону передбачено яка саме шкода є такою, що заподіяна життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зокрема: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим та інше.

За змістом п. 24.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Вірно встановивши обставини справи та правильно застосувавши до спірних правовідносин положення вищевказаного Закону, суд першої інстанції обґрунтовано поклав на страхову компанію обов'язок відшкодувати потерпілій ОСОБА_2 витрати, пов'язані з придбанням нею лікарських засобів, що доводиться наданими останньою фіскальними чеками та оплатою діагностики і медично-консультативних послуг.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що надані чеки є неналежними доказами в зв'язку з відсутністю на деяких з них прізвища позивача, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в чеках, які видаються в разі придбання ліків в аптечних та інших медичних установах, зазначення прізвища покупця не передбачено, позаяк такі чеки містять лише інформацію щодо назви придбаного засобу, його вартості, назви аптеки та часу придбання.

Одночасно колегія суддів відхиляє твердження страхової компанії щодо внесення в оплату витрат на лікування чеків, які містять в собі назви інших лікарських засобів, ніж це визначено в лікарському призначенні та оплати консультації лікаря, оскільки вказані витрати в розумінні ст. 24 згаданого Закону підлягають відшкодуванню .

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення вимог щодо стягнення з страхової компанії неотриманого доходу за час втрати працездатності, оскільки на обґрунтування вказаних вимог позивачем не надано як розрахунку зазначеної суми так і доказів втрати непрацездатності (окрім часу перебування в умовах стаціонарного лікування впродовж 7-16 листопада 2012 року).

Колегія суддів вважає вказаний висновок обґрунтованим, оскільки всупереч вимог ст. 10 ч. 3, ст. 60 ч.ч. 1,2 ЦПК України та положень ст. 179 ЦПК України, позивачем не було надано доказів щодо обставин, якими вона обґрунтовувала вимоги в цій частині, а саме нею не доведено розрахунок суми не отриманого доходу в розмірі 9468,75 грн., який обчислюється як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною. В даному випадку позивач обмежилась лише наданням суду ксерокопії довідки з Світловодської ОДПІ про те, що ФОП ОСОБА_2 за період з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року задекларовано доход від підприємницької діяльності на суму 105017 грн.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на норми ст. 26.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», колегія суддів не може визнати як підставу для скасування рішення внаслідок невірного застосування норм матеріального права, оскільки вказані норми регулюють відшкодування шкоди, пов'язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Натомість позивач отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили тимчасову втрату працездатності, у зв'язку з якими вона перебувала на стаціонарному лікуванні впродовж 10 днів. Будь-яких інших даних, які б свідчили про тимчасову втрату потерпілою працездатності, матеріали справи не містять.

Між тим, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції щодо стягнення з страхової компанії витрат, пов'язаних з оплатою послуг доглядальниці.

Так, згідно п. 24.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховою компанією відшкодовуються обґрунтовані витрати у зв'язку з лікуванням потерпілого, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Із змісту договору про надання послуг, укладеного між замовником ОСОБА_2, виконавцем ОСОБА_5 та громадською організацією «Кременчуцький сімейно-психологічний центр» вбачається, що виконавець надає допомогу в санітарно-гігієнічних потребах, в прийомі ліків, придбанні продуктів харчування, медикаментів, приготуванні їжі та в здійсненні щоденного волого прибирання в приміщені.

Таким чином, із змісту вказаного договору вбачається, що його предметом не є медичне піклування та лікування потерпілої в домашніх умовах, витрати на здійснення яких покладаються на страхову компанію.

При цьому, самим позивачем взагалі є недоведеним факт необхідності в здійсненні за нею медичного догляду в домашніх умовах, натомість предметом договору фактично є надання виконавцем допомоги в домашньо-побутових питаннях, що не може розцінюватись як витрати, пов'язані з лікуванням, а відтак страхова компанія не несе обов'язку по їх відшкодуванню.

За вказаних обставин, судове рішення як таке, що постановлене в цій частині з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 309 ч.1 п.3,4, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" задовольнити частково.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 лютого 2015 рокув частині задоволення позовних вимог про стягнення витрат на послуги доглядальниці скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів.

С У Д Д І :

З оригіналом згідно.