Провадження № 22-ц/779/762/2015
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Меленко О.Є., Шишка А.І.,

секретаря: Мельник О.В.,

з участю: відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом КП «Єдиний розрахунковий центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 05 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року КП «Єдиний розрахунковий центр» пред'явлено до ОСОБА_2 вищезазначений позов. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після прийняття позивачем будинку АДРЕСА_1 на баланс з 01.04.2012 року, останній почав надавати мешканцям даного будинку, серед яких був і відповідач, послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2, який являється власником квартири №3 у даному будинку не здійснює оплату за надані послуги, позивач просив стягнути із ОСОБА_2 2134,75 грн заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території та судові витрати.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 лютого 2015 року позов КП «ЄРЦ» задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь КП «ЄРЦ» 2134,75 грн заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та 243,60 грн судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права. На думку апелянта, суд дав неналежну оцінку доказам по справі, зокрема тому, що будь-якого договору із позивачем він не укладав, а тому жодних договірних відносин у сторін не виникло. Також зазначає, що суд не прийняв до уваги, що даний позов повинен був бути пред'явлений не лише до нього, а й до другого співвласника даної квартири - ОСОБА_3. Апелянт звертає увагу суду на те, що позивач не подав в обґрунтування своїх позовних вимог належного розрахунку заборгованості із зазначенням в ньому інформації, передбаченої п.2 ч.1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Крім того, зазначає, що позивач не надає послуги належної якості, а також те, що він з 29.12.2008 року не користується централізованим опаленням. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити в даній справі нове рішення про відмову в задоволенні позову КП «ЄРЦ».

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній. Крім того, він пояснив, що з 24 жовтня 2012 року співвласником його квартири в 1/2 частині являється його брат - ОСОБА_3. Також зазначив, що позивач надавав послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій неякісно та несвоєчасно, про що, зокрема, свідчать наявні у нього фотографії. Вважаючи оскаржене рішення незаконним, відповідач просить його скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову КП «ЄРЦ».

Представник КП «ЄРЦ» в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоч судове повідомлення було вручено завчасно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у його відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги КП «ЄРЦ», суд першої інстанції, з яким погоджується і колегія суддів, прийшов до правильного висновку, що між позивачем, який згідно із рішенням Івано-Франківської міської ради №212-Х від 02.06.2011 року прийняв на баланс будинок по АДРЕСА_1, та відповідачем, який проживає в даному будинку в квартирі №3, виникли фактичні договірні відносини з приводу надання та споживання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які відповідач на підставі п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» зобов'язаний оплачувати. При цьому, колегія суддів зауважує, що згідно ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила юридично значиму дію, зокрема в даному випадку продовжувала отримувати комунальні послуги, яка засвідчує її бажання укласти договір, то ця дія є прийняттям пропозиції. Тому посилання апелянта на те, що між ним та КП «ЄРЦ» відсутні договірні відносини, не можуть бути прийняті до уваги.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із розміром заборгованості, яку суд першої інстанції стягнув із відповідача. З цього приводу слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що з квітня 2012 року КП «ЄРЦ» нараховувало платежі за надання комунальних послуг по особовому рахунку НОМЕР_1, відкритому на ОСОБА_2, як відповідального власника згаданої вище квартири (довідка - а.с.21). Однак, як вбачаться із копії договору купівлі-продажу частини квартири від 24.10.2012 (а.с.73), 1/2 даної квартири була продана ОСОБА_3. ОСОБА_2 зазначив, що державна реєстрація цього договору братом була проведена, оскільки ним отримано дозвіл на реконструкцію квартири.

Таким чином, оскільки співвласниками квартири АДРЕСА_1 з 24.10.2012 року являється двоє осіб: відповідач ОСОБА_2 та його брат - ОСОБА_3, то наявна заборгованість, починаючи з 24.10.2012 року, за змістом ч.2 статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" підлягає погашенню обома співвласниками.

В порушення ст.ст.212-214 ЦПК України судом першої інстанції при стягненні заборгованості тільки з ОСОБА_2 ця обставина не була врахована. Тому рішення в даній справі не може бути залишено без змін. Оскільки інший співвласник не був залучений до участі в справі, то позов КП "ЄРЦ" підлягає тільки до часткового задоволення стосовно погашення заборгованості за названий період відповідачем ОСОБА_2

Згідно довідки про розрахунок за надані послуги (а.с.21) вбачається, що загальний розмір заборгованості за період з квітня 2012 року по листопад 2014 року становить 2134,75 грн. За період з квітень 2012 року-вересень 2013 року заборгованість, яку повинен погасити ОСОБА_2, складає 804,53 грн, за жовтень 2013 року - 66,57 грн (88,76 грн : 4 х 3), а за період листопад 2013 року-листопад 2014 року - 630,69 грн (1261,38 : 2). Підсумовуючи вищезазначене, загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій становить 1501,79 грн (804,53 грн+66,57 грн+630,69 грн).

Посилання апелянта на те, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій КП «ЄРЦ» надавались неякісно та невчасно, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджені належними та об'єктивними доказами.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги не може залишатися в силі і підлягає до зміни в цій частині.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 218; 307; 309; 313; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 05 лютого 2015 року в даній справі в частині стягнення з відповідача заборгованості за отримані комунальні послуги змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь КП «Єдиний розрахунковий центр» 1501 (одну тисячу п'ятсот одну) грн 79 коп заборгованості за отримані комунальні послуги.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: О.Є. Меленко

А.І. Шишко