Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 315/503/15-ц Головуючий у 1 інстанції Телегуз С.М.
Номер провадження 22-ц/778/5314/15 Суддя-доповідач Воробйова І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що за рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 13 серпня 2013 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та на утримання ОСОБА_4, як дружини, у розмірі 1/8 частини з усіх видів прибутку до досягнення донькою трьох років, тобто до 12 жовтня 2015 року, починаючи з 15 квітня 2013 року.

Проте, з моменту його постановлення, його матеріальний стан суттєво погіршився. На даний момент він ніде не працює, інших джерел доходу не має, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість по аліментах, для погашення якої він бере кошти в борг.

На підставі викладеного, просив суд, зменшити розмір стягуваних з нього аліментів з 1/4 частини всіх видів заробітку до 320 грн. на утримання доньки, та з 1/8 частини всіх видів заробітку до 100 грн. на утримання дружини.

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи і наданим доказам, рішення ухвалено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати постановити нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 13 серпня 2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів прибутку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та на утримання ОСОБА_4 як дружини у розмірі 1/8 частини з усіх видів прибутку до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 15 квітня 2013 року.

Рішення суду набуло законної чинності та пред»явлено до виконання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту зміну розміру аліментів, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх позовних вимог.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 фактично заявлені вимоги про зміну форми визначення розміру аліментів з визначеною судом у частці від доходу на тверду грошову суму, що не передбачено ст.192 СК України.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Вимагаючи зменшення аліментів апелянт не надав суду будь яких доказів, що з дня стягнення аліментів до теперішнього часу матеріальний стан платника аліментів змінився, або погіршилось його здоров'я.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні вимог про зменшення аліментів.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29 липня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: