№ производства 2/646/265/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2015 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді М.Ю. Міндарьової,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Центр надання адміністративних послуг Червонозаводського району про визнання осіб такими, що втратили право користування та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі № 54, корпусу № 1, будинку № 9 по провулку Аптекарському в місті Харкові та усунути перешкоди в користуванні ним вказаної квартири шляхом зняття відповідачів з реєстрації за даною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що квартира № 54, корпусу № 1, будинку № 9 по провулку Аптекарському в місті Харкові належить йому на праві власності. Відповідно до угоди від 17.07.2014 року укладеної ним та ОСОБА_3, остання отримала від нього грошові кошти на придбання квартири на імя малолітньої дитини. Позивач зазначає, що відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської Ради № 448 від 30.07.2014 року ОСОБА_3 було дозволено на імя малолітньої ОСОБА_4 укласти договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1. Укладання договору купівлі продажу квартири відбулося 11.08.2014 року і ОСОБА_3 разом з малолітньою донькою у добровільному порядку виселилася зі спірної квартири, але не знялася з реєстрації. Посилаючись на вказані обставини, на положення Цивільного Кодексу України, вказуючи на те, що існування реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в належній йому на праві власності квартирі, перешкоджають йому як власнику користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити та пояснила про обставини викладені вище.

Представник третьої особи (Служби у справах дітей) ОСОБА_5 при наданні пояснень суду позов підтримала та просила його задовольнити, на стадії судових дебатів в задоволенні позову відносно малолітньої дитини просила відмовити.

Інші особи, що беруть участь у розгляді справи (відповідач та представник третьої особи) в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили.

За таких обставин, враховуючи положення ч.5 ст. 74 ЦПК України - у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, положення статті 77 ЦПК України, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Заслухавши пояснення представників позивача та Служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі статтею 1 Конвенції про права дитини, дитиною є кожна людська істота до досягнення нею 18-річного віку, якщо за законом, що застосовується до даної особи, вона не досягає повноліття раніше. Українським законодавством, зокрема статтею 6 Сімейного кодексу України, встановлено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років, неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Діти, які не є власниками майна, що належить на праві власності їх батькам, набувають права користування таким майном в силу прямого припису Закону (ст. ст. 3, 176 СК, ст. 405 ЦК України). При цьому дане право не залежить від фактичного стану сімейних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти члени сімї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Статтею 3 Сімейного Кодексу України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно частини 2 статті 64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Відповідно до копії рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 02.12.2011 року, шлюб між ОСОБА_4 В.М. та ОСОБА_3, який було зареєстровано у 2006 році розірвано.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є членами сімї позивача та вселилися та користувалися квартирою № 54, корпусу № 1, будинку № 9 по провулку Аптекарському в місті Харкові, як члени сімї власника.

Статтею 405 ЦК встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з копії угоди від 17.07.2014 року укладеної між позивачем та ОСОБА_3, остання отримала від позивача грошові кошти на придбання квартири на імя малолітньої ОСОБА_4 та в тримісячний строк зобовязалася звільнити та знятися з реєстрації в квартирі № 54, корпусу № 1, будинку № 9 по провулку Аптекарському в місті Харкові.

Дана угода укладено в простій письмовій формі, зобовязання за даною угодою (виселення та зняття з реєстрації) стосувалися, в тому числі, прав дитини на користування житлом, дана угода не була погоджена зі Службою у справах дітей, що гарантувало би дотримання прав дитини за цією угодою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що угода укладена між сторонами 17.07.2014 року призводить до звуження прав відповідачів і звернення позивача до суду і з зазначеним позовом, тоді, як зазначає позивач, відповідачі виселилися зі спірної квартири лише 11.08.2014 року, є передчасним в розумінні положень статті 405 ЦК України, а тому позовні вимоги позивача з цих підстав задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 209,212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - М.Ю. Міндарьова