Справа № 464/4277/14 Головуючий у 1 інстанції: Борейко С.В.
Провадження № 22-ц/783/3763/15 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Берези В.І., Левика Я.А.,

секретар - Глинський О. А.

з участю представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представників відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, представника органу опіки та піклування ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Дочірнього підприємства ЖКК «Сихів» ЗАТ ПБО «Львівміськбуд» ОСОБА_6, апеляційною скаргою ОСОБА_8, ОСОБА_4, апеляційною скаргою ОСОБА_9 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 3 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до ОСОБА_8, ОСОБА_4, Дочірнього підприємства житлово-комунального комплексу «Сихів» ЗАТ ПБО «Львівміськбуд», Закритого акціонерного товариства проектно-будівельного об»єднання «Львівміськбуд» за участю органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, виселення, визнання ордера недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014 року позивач ОСОБА_10 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 звернувся з позовом до відповідачів з рядом вимог. Заявами від 28 травня 2014 року, 05 січня 2015 року вимоги уточнював та в кінцевому просив постановити рішення, яким зобов»язати ОСОБА_8, ОСОБА_4 усунути перешкоди позивачу та членам його сім»ї у користуванні кімнатою АДРЕСА_1 та виселити відповідачів з даної кімнати.

Зобов»язати ДП ЖКК «Сихів» ЗАТ ПБО «Львівміськбуд» повернути позивачу та членам його сім»ї у користування кімнату АДРЕСА_1 та відновити реєстрацію у даній кімнаті.

Визнати недійсним ордер №7 від 29 грудня 2009 року виданий відповідачам ОСОБА_8 та ОСОБА_4 на кімнату № АДРЕСА_1.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 3 квітня 2015 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_8 та ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні кімнатою АДРЕСА_1 ОСОБА_16 та його дітям: ОСОБА_11 та неповнолітнім дітям ОСОБА_12 та ОСОБА_13, виселити відповідачів з даної кімнати.

Зобов»язано ДП ЖКК «Сихів», ЗАТ ПБО «Львівміськбуд» повернути ОСОБА_16 та його дітям: ОСОБА_11 та неповнолітнім дітям ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у користування кімнату за АДРЕСА_1 та відновити їх реєстрацію у даній кімнаті.

Визнано недійсним ордер за №7 від 29 грудня 2009 року, виданий відповідачам ОСОБА_8 та ОСОБА_17 на кімнату АДРЕСА_1.

Рішення оскаржили відповідачі та особа, яка участі у справі не приймала з мотивів вирішення питання про його права та обов»язки без залучення до участі у справі - ОСОБА_9

В апеляційній скарзі представник Дочірнього підприємства ЖКК «Сихів» ЗАТ ПБО «Львівміськбуд» ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Мотивує тим, що суд недостатньо з»ясував обставини, що мають значення для справи, рішення постановив при невідповідності висновків суду обставинам справи та при неправильному застосуванні норм матеріального права. Сторона позивача не довела позовних вимог, навпаки досліджені в судових засіданнях докази свідчать про безпідставність вимог. Крім того, суд не врахував, що в кімнаті № 53 крім відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_8 проживає їх син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований у приміщенні, тому рішенням суду порушено його права. Судом не залучено до справи ОСОБА_18, та не враховано її реєстрацію у кімнаті № 29 разом з дітьми в інтересах яких заявлено позов позивачем та не вирішено питання щодо переселення останньої.

Не враховано наявність у позивача значної заборгованості по оплаті за житло у кімнаті № 53, що становило 18 000 гривен, доведення ним кімнати до антисанітарного стану, проживання за його згодою у такій сторонніх осіб, а також обставини, за яких саме на заяву ОСОБА_10 було прийнято рішення про обмін кімнат і видано відповідні ордери. Не враховано понесення затрат відповідачами ОСОБА_9 на ремонтні роботи в кімнаті № 53.

Суд не врахував положення ст. 129 ЖК України та Примірне положення про гуртожитки. Не взято до уваги докази про обізнаність позивача про видачу відповідачам ОСОБА_9 ордера на кімнату № 53 в грудні 2009 року і факт не оспорювання такого ордера аж до подачі позову в 2014 році, тобто звернення до суду з пропуском строку на звернення до суду з такими вимогами.

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Мотивують тим, що будинок АДРЕСА_1 є гуртожитком для проживання сімей та належить ЗАТ ПБО «Львівміськбуд». Сім»я проживає у гуртожитку понад 15 років, а в кімнаті № 53 на підставі ордеру № 1 від 27.01.2000 року.

Суд не врахував, що ОСОБА_10 по причині скрутного матеріального становища та боргів по оплаті за комунальні послуги сам звернувся до них з проханням переселення їх сімей, що було оформлено спільним рішенням адміністрації і профкому від 29.12.2009 року № 76 та видано ордери, в тому числі відповідачам ордер № 7 від 29 грудня 2009 року на кімнату № 53. Переселення сім»ї відповідачів у кімнату № 53 в 2012 році було викликано тим, що кімната була зайнята квартирантами поселеними ОСОБА_10

Також зазначають про порушення судом норм процесуального права, які полагали у тому, що не залучено до справи ОСОБА_18, котра зареєстрована у кімнаті № 29, яку раніше займала сім»я відповідачів ОСОБА_4. Суд не врахував, що після видачі оспорюваного ордера минуло понад три роки, постановив про виселення сім»ї ОСОБА_4 без надання іншого приміщення без жодних правових підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у позові.

Окрім мотивів апеляційних скарг, аналогічних попереднім, просить врахувати, що постановляючи рішення, суд вирішив питання про його права та обов»язки, однак не залучив до участі у справі та не врахував, що його включено до оспорюваного ордеру, не врахував даних про постійну реєстрацію з батьками у кімнаті № 53 гуртожитку, чим грубо порушив його права, а отже і норми процесуального права.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_6 повністю підтримала мотиви апеляційної скарги ДП ЖКК «Сихів» та апеляційні скарги інших апелянтів.

Відповідач ОСОБА_4, котра є водночас представником ОСОБА_9 підтримала свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу довірителя та іншого відповідача. Аналогічну позицію висловила її представник ОСОБА_5

Представники позивача ОСОБА_10 проти доводів апеляційних скарг заперечили, рішення суду просять залишити без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційні скарги без задоволення.

Представник органу опіки та піклування проти апеляційних скарг заперечила.

Інші учасники в судове засідання не з»явились. Належно повідомлені про розгляді справи за апеляційними скаргами. Заяв про відкладення розгляду справи не подали. Колегія суддів вважає можливим продовжувати розгляд справи у їх відсутності, проти чого не заперечили інші учасники процесу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення, виходячи з таких мотивів.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. За змістом ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин , які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає, виходячи з таких мотивів.

Задовольняючи позов ОСОБА_10, суд першої інстанції мотивував свій висновок наступним.

Вважав, що з наданих суду документів, позивачу та членам його сім»ї на підставі ордеру за № 60 від 14 вересня 2001 року, виданого ЗАТ ПБО «Львівміськбуд» у сімейному гуртожитку йому було надано квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою з місця проживання і прописки від 28 травня 2012 року.

Суд послався на те, що сторонами не заперечується, що в кімнаті за АДРЕСА_1 до листопада 2012 року проживала сім»я позивача, здійснювала оплату за квартиру та комунальні послуги. Позивач є таким, що на даний час володіє кімнатою за № АДРЕСА_1, не дивлячись на те, що перебуває у місцях позбавлення волі.

Суд врахував та у своєму рішенні послався на вимоги ч.2 ст. 64 ЖК України , що до членів сім»ї позивача належать його дружина, діти.

Згідно з ст. 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

п.7 ст. 71 ЖК України визначено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім»ї у випадках взяття під варту або засудження до позбавлення волі протягом усього часу перебування під вартою, якщо в цьому будинку, квартирі залишились проживати інші члени сім»ї.

Згідно довідки від 11 липня 2013 року за № 0/пр, вбачається, що позивач був засуджений 25 червня 2012 року Золочівський районним судом Львівської області та відбуває покарання у Дрогобицькій виправно -трудовій колонії № 40 з 23 липня 2012 року.

Жиле приміщення, яке належить позивачу та членам його сім»ї було для них постійним місцем проживання та ведення спільного господарства,в зв»язку з чим у них склався певний порядок користування ним. Дане жиле приміщення за своєю площею було більшим ніж те,яке їм надали у 2012 році.

Рішення ЗАТ ПБО «Львівміськбуд» / протокол № 76 від 29 грудня 2009 року / про надання відповідачам ордеру № 7 на зайняття кімнати за № АДРЕСА_1 куди поселились у 2012 році, позивачу та членам його сім»ї надання ордеру № 8 на кімнату № 29 у даному гуртожитку станом на 2012 рік втратило свою силу, оскільки обміну жилими приміщеннями, як такого не було.

Суд першої інстанції вважав, що даний обмін відбувся з порушеннями, допущеними керівництвом відповідача ДП ЖКК «Сихів» «Львівміськбуд»,що вважав підтверджується наданими суду позивачем письмовими доказами.

З наведених вище обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач та члени його сім»ї незаконно позбавлені права користуватись та володіти кімнатою за АДРЕСА_1, а відповідачам незаконно надана в користування спірна житлова кімната, а тому позов слід задоволити.

Наведені мотиви судового рішення є вичерпними. З відповідністю такого рішення вимогам 213 ЦПК України та роз»ясненням, що містяться у абзаці першому п.8, п.11, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», колегія суддів погодитись не може, однак враховує наступні вимоги закону.

Виходячи із змісту п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України - підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Перевіряючи обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_10 в тому числі щодо зобов»язання ДП ЖКК «Сихів», ЗАТ ПБО «Львівміськбуд» повернути ОСОБА_10 та його дітям: ОСОБА_11 та неповнолітнім дітям ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у користування кімнату за № АДРЕСА_1 та відновити їх реєстрацію у даній кімнаті, також вимог про визнання недійсним ордера за № 7 від 29 грудня 2009 року, виданого відповідачам ОСОБА_8 та ОСОБА_17 на кімнату № АДРЕСА_1, судом порушено вимоги ст. 10 та 33 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи, роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В порушення означених норм процесуального права, судом вирішено справу та задоволено вказані вище вимоги позивача, якими вирішено питання про права та обов»язки осіб, які не були залучені до справи.

Із долученого до справи копії оспорюваного позивачем ордера № 7 від 29.12.2009 року, що на а.с. 142 - убачається, що окрім ОСОБА_8 та ОСОБА_4 - відповідачів у справі, в такий включено ОСОБА_9 - сина відповідачів, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на час звернення позивача з позовом був повнолітнім і зареєстрованим у спірному приміщенні.

Суд першої інстанції не врахував, що на час постановлення судового рішення - ОСОБА_11 06.03.2015 року досягла повноліття. За таких обставин підтримання позовних вимог в її інтересах батьком ОСОБА_10 чи встановленим розпорядженням від 02.07.2013 року Сихівської районної адміністрації - піклувальником ОСОБА_2./ а.с. 61/ - прямо суперечить вимогам ч.1 ст. 34 та п.1 ч.1 ст. 77 ЦК України.

Таке порушення норм матеріального та процесуального права є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути такі порушення при розгляді справи за апеляційними скаргами, тому колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду з наведених вище мотивів, про що в тому числі зазначено у апеляційних скаргах апелянтів, які підлягають до задоволення і ухвалення у справі нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. 303, 304, п. 2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, 313, ч.2 ст. 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги представника Дочірнього підприємства ЖКК «Сихів» ЗАТ ПБО «Львівміськбуд» ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9 задовольнити

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 3 квітня 2015 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення.

В позові ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до ОСОБА_8, ОСОБА_4, Дочірнього підприємства житлово-комунального комплексу «Сихів» ЗАТ ПБО «Львівміськбуд» Закритого акціонерного товариства проектно-будівельного об»єднання «Львівміськбуд» за участю органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, виселення, визнання ордера недійсний - відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення , може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді