Справа № 206/4615/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

09 квітня 2015 року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Маймур Г.Я,

за участю секретаря Бердиклічевої Т.Р,

представників позивача ОСОБА_1О,

ОСОБА_2О,

представників відповідачів ОСОБА_3О,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про стягнення заборгованості за теплову енергію, водопостачання та водовідведення, суд -

В С Т А Н О В И В :

16 липня 2014р. представник ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за теплову енергію, водопостачання та водовідведення у розмірі 24066грн.09коп.

Після уточнення 18 лютого 2015р. позовних вимог позивач просив стягнути 22873грн.58коп.

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачі ОСОБА_6Б, ОСОБА_6 та ОСОБА_7О, зареєстровані і проживають ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно користуються тепловою енергією, яку виробляє ПАТ «Дніпроенерго», а також водопостачанням та водовідведенням.

Відповідачі зобовязані своєчасно вносити плату за використану теплову енергію, а також водопостачання та водовідведення. Розрахунки проводилися несвоєчасно, що приз вело до утворення заборгованості у розмірі 24066грн.09коп, зокрема заборгованості за теплопостачання за період з 1.12.2007р. по 31.07.2013р. у розмірі 9679грн.79коп, а також заборгованість за водопостачання та водовідведення за період з 1.10.2002р. по 31.08.2010р. у розмірі 4849грн.55коп. та з 1.09.2010р. по 31.07.2013р. у розмірі 9536грн.75коп.

4 листопада 2013р. суддею Самарського районного суду м.Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення заборгованості. Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 2.12.2013р. зазначений судовий наказ про стягнення заборгованості за комунальні послуги із ОСОБА_6Б, ОСОБА_6С, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у розмірі 24455грн.96коп було скасовано.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач, зменшивши свої вимоги просив стягнути із ОСОБА_6Б, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно заборгованість за теплову енергію, водопостачання та водовідведення у розмірі 22873грн.58коп. та судові витрати по справі.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і пояснили, що із відповідачами проведені звірки заборгованості за отриману теплову енергію, водопостачання та водовідведення, про що складені акти. Заперечень від відповідачів щодо тарифів, періодів та сум не було. Після звіряння сума заборгованості відповідачів зменшена. Але квитанції про сплату заборгованості та дані про площу житла, за яку кожен повинен сплачувати, відповідачі відмовились надати. Нарахування заборгованості здійснено належним чином з урахуванням пільг ОСОБА_9 Також відповідачі зверталися до суду із заявою про видачу судового наказу, що перериває позовну давність. Окрім того, відповідачами щорічно по декілька разів вносилися періодичні платежі, що перериває перебіг позовної давності і свідчить про визнання відповідачами зобов'язань. Вони не мали змоги виключити відповідача ОСОБА_9 із розрахунку заборгованості, оскільки вона померла 26 серпня 2014р, тобто після подання позовної заяви до суду, а в квартирі залишилися проживати її спадкоємці. Що стосується двох відповідачів, які нібито не проживають у квартирі та не користуються комунальними послугами, то відповідачі не зверталися до позивача із відповідними заявами і їм не було відомо про такі обставини. На теперішній час відповідачі також не сплачують комунальні послуги в повному обсязі, а продовжують платити приблизно лише 70% нарахованих сум.

Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували проти позову частково, пояснюючи це тим, що немає наявного зобовязання щодо стягнення суми заборгованості, оскільки зобовязання виникали кожного місяця у невеликих сумах. Вони прохали застосувати норму щодо строків позовної давності та частково задовольнити вимоги, якими стягнути із відповідачів заборгованість за теплову енергію у розмірі 3118грн.12коп. та холодне водопостачання і водовідведення у розмірі 8067грн.36коп, а всього 11185грн.48коп. З жовтня 2002р. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в даній квартирі фактично не проживають і не користуються комунальними послугами, а проживають вони за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ОК «ЖБК «Рекорд» №144 від 15.09.2014р. Часткова сплата відповідачами комунальних послуг, вважають вони, не є визнанням боргу.

Вислухавши доводи та пояснення представників позивача, заперечення представників відповідачів та дослідивши письмові докази що в матеріалах справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з 2003р. між сторонами існують договірні стосунки. Відповідачі ОСОБА_6Б, ОСОБА_6 і ОСОБА_7О, зареєстровані та проживають ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно користуються тепловою енергією, яку виробляє ПАТ «Дніпроенерго», а також користуються водопостачанням та водовідведенням. Ухвалою суду від 4.09.2014р. ОСОБА_9 виключено із числа відповідачів у зв'язку зі смертю її 20 серпня 2014р, тобто після звернення позивача до суду із позовом(т.1 а.с.4, 39,43).

Позивач належним чином виконує свої зобовязання перед відповідачами, своєчасно та в повному обсязі надає комунальні послуги по теплопостачанню, водопостачанню та водовідведенню, за які виставляє відповідні рахунки, проти чого в судовому засіданні по суті відповідачі та їх представники не заперечували.

Відповідачі зобовязані своєчасно вносити плату за використану теплову енергію, а також за водопостачання та водовідведення. Але розрахунки ними проводилися несвоєчасно та не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 24066грн.09коп, зокрема заборгованості за теплопостачання за період з 1.12.2007р. по 31.07.2013р. у розмірі 9679грн.79коп, а також заборгованість за водопостачання та водовідведення за період з 1.10.2002р. по 31.08.2010р. у розмірі 4849грн.55коп. та з 1.09.2010р. по 31.07.2013р. у розмірі 9536грн.75коп (а.с.5-11).

Суддею Самарського районного суду м.Дніпропетровська 4.11.2013р. було видано судовий наказ про стягнення заборгованості. Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 2.12.2013р. судовий наказ про стягнення заборгованості за комунальні послуги із ОСОБА_6Б, ОСОБА_6С, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у розмірі 24455грн.96коп було скасовано.

Згідно ст.526 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак дані вимоги закону відповідачами ОСОБА_6Б, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не виконуються.

Після звіряння сторонами в процесі розгляду справи сум заборгованості у відповідачів з урахуванням існуючих тарифів, встановлено, що загальна сума заборгованості складає 22873грн.58коп. Відповідачі, як стверджували представники позивачів, по суті погодились із цією сумою і не оспорювали встановлених тарифів.

Але представники відповідачів в судовому засіданні частково заперечували проти позову.

Однак, згідно довідки про надходження платежів за опалення, за спірний період відповідачі сплатили: 25.12.2008р. 35грн; 20.02.2009р. 50грн; 28.08.2009р. 340грн; 9.02.2010р. 650грн; 31.07.2012р. 70грн; 13.09.2012р. 200грн; 19.12.2012р. 100грн; 26.01.2013р. 50грн. (т.2 а.с.12е).

Всього за період з 1.12.2007р. по 31.07.2013р. з урахуванням сплат, борг відповідачів перед позивачем за теплову енергію складає 9979грн.79коп.

Згідно довідки про надходження платежів за холодне водопостачання та водовідведення, відповідачі сплатили: 10.02.2003р. 52грн.59коп; 11.02.2003р. 52грн.59коп; 7.04.2003р. 52грн.59коп; 13.05.2003р. 40грн; 9.06.2003р. 52грн.59коп; 8.07.2003р. 52грн.59коп; 7.08.2003р. 52грн.59коп; 11.09.2003р. 30грн; 8.12.2003р. 25грн; 16.01.2004р. 52грн.59коп; 11.03.2004р. 80грн; 9.09.2004р. 70грн.20коп; 8.11.2004р. 35грн.10коп; 26.07.2006р. 140грн.40коп; 25.08.2006р. 35грн.10коп; 24.11.2006р. 70грн.20коп; 25.01.2007р. 28грн; 28.11.2007р. 134грн.06коп; 15.05.2008р. 102грн; 19.06.2008р. 244грн; 17.09.2008р. 120грн; 20.11.2008р. 120грн; 25.12.2008р. 120грн; 20.02.2009р. 61грн; 17.03.2009р. 65грн; 9.02.2010р. 1080грн; 11.09.2012р. 200грн; 19.12.2012р. 100грн; 29.01.2013р. 50грн.(т.2 а.с.12ж).

А всього за період з 1.10.2002р. по 31.08.2013р. з урахуванням сплат, борг відповідачів перед позивачем за водопостачання та водовідведення складає 13193грн.79коп.

Таким чином загальна сума заборгованості відповідачів складає 22873грн.58коп.

Позовні вимоги підтверджуються письмовими доказами і документами: карткою квартиронаймача (т.1 а.с.7-11), довідкою про реєстрацію відповідачів розрахунком суми заборгованості(т.1 а.с.4-6) та випискою з особового рахунку (т.1 а.с.12-13), якими підтверджено, що заборгованість відповідачів за теплопостачання за період з 1.12.2007р. по 31.07.2013р. складає 9979грн.79коп, а заборгованість відповідачів за водопостачання та водовідведення за період з 1.10.2002р. по 31.08.2013р. складає 13193грн.79коп.

У відповідності до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст.68 ЖК України та п.п.7, 10, 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, відповідачі зобовязані своєчасно вносити плату за використану теплову енергію, а також водопостачання і водовідведення.

Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог позивача, оскільки було встановлено, що в дійсності відповідачі не виконують покладених на них обовязків щодо оплати комунальних послуг за теплову енергію, що ними були отримані, за водопостачання і водовідведення, наслідком чого стало утворення заборгованості, розмір якої вірно розраховано позивачем у відповідності до умов чинного законодавства.

Розглядаючи заяву відповідачів про застосування наслідків спливу строку позовної давності суд виходить із наступного.

В силу ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Змістом ст.257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Оскільки для спірних правовідносин не передбачена спеціальна позовна давність, що визначена в ст.258 ЦК України, строк позовної давності для неї складає три роки.

У відповідності до ч.ч.2, 3 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання строк позовної давності починається заново.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачі щорічно періодично, але не в повному обсязі, сплачували за комунальні послуги: як за теплову енергію, так і за водопостачання та водовідведення.

Суд вважає, що строки позовної давності для звернення позивача із цим позовом до суду перервані, а отже позивач вірно скористався своїм правом на звернення із позовом про стягнення заборгованості.

Окрім того, в спірних правовідносинах суд вважає, що позивач процесуально був позбавлений можливості захистити свої права зразу шляхом предявлення до суду саме позовної заяви, попередньо не звернувшись із заявою про видачу судового наказу, що закріплено ч.3 ст.118 ЦПК України, за змістом якої позовна заява щодо вимог, визначених у ч.1 ст.96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Доводи представників відповідача про необхідність виключити суми заборгованості щодо померлої ОСОБА_9О, суд не приймає до уваги та не вбачає правових підстав, оскільки вартість опалення нараховується залежно від площі житла. Окрім того, ОСОБА_9 користувалася всіма комунальними послугами, а відповідачі на неодноразові вимоги суду відмовилися надати квитанції про оплату комунальних платежів та не надали об'єктивних даних про площу, яку вона займала.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню із відповідачів.

Керуючись ст.ст.64, 67, 68 Житлового кодексу України, ст.ст.8, 256, 257, 264, 267 ЦК України, п.п.7,10,11 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 131, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за теплову енергію, водопостачання та водовідведення - задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованість за отримані комунальні послуги у сумі 22873грн.58коп.

Стягнути із ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 81грн.20коп. із кожного, а всього 243грн.60коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Самарський районний суд м.Дніпропетровська в Апеляційний суд Дніпропетровської області.

С У Д Д Я: ОСОБА_10