Провадження № 2/127/4396/15
03 вересня 2015 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,
при секретарі: Малику О.В.
Представник позивача в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розгляд справи провести за його відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується підписом відповідача у розписці. (а.с. 88). При цьому, в судовому засіданні 27.07.2015 року відповідач фактично визнала отримання та користування нею кредитними коштами, проте, просила суд відкласти розгляд справи з метою врегулювання з позивачем питання, повязаного з реструктуризацією суми боргу. Крім того, відповідач пояснила суду, що на даний час вона не здійснює підприємницьку діяльність та не являється фізичною особою-підприємцем.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, з урахуванням приписів ст. 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.
Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
При укладенні вищевказаного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_2 та Клієнта.
Відповідно до п. 3.2.1.1.6. Умов Ліміт може бути змінений ОСОБА_2 в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг.
Відповідно до п. 3.2.1.1.3 Умов - кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.
Пунктом 3.2.1.4.1 Умов передбачено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом.
Вказаними умовами встановлений порядок розрахунку відсотків, відповідно до якого Клієнт виплачує ОСОБА_2 проценти за користування кредитом у розмірі: 0% річних від суми залишку заборгованості - у разі обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця; 36% річних - у разі необнулення дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню (протягом 90 днів); 56% річних - у разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню. ( розділ 3.2.1.4 Умов)
Згідно п. 3.2.1.4 .1.3 Умов, у разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права ОСОБА_2 на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує ОСОБА_2 пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязань.
З пункту 3.2.1.4.4 Умов вбачається, що Клієнт сплачує ОСОБА_2 винагороду за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. ОСОБА_2 може за своїм розсудом не стягувати зазначену комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень.
З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувалася наданими позивачем кредитними коштами в період з 18.05.2012р. по 08.04.2014р.
Однак, відповідач свої зобовязання в частині погашення заборгованості за кредитним договором не виконує.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен прострочення виконання.
Крім того, відповідно до ст.ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй Постанові від 04 грудня 2013 року у справі №6-125 цс 13.
Таким чином, оскільки відповідач на даний час не являється фізичною особою-підприємцем позивачем цілком правомірно спрямовано позовні вимоги до відповідача як фізичної особи.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 398,89 грн. витрат появзаних зі сплатою судового збору.
На підставі викладеного керуючись ст.ст. 526, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення виготовлено 04.09.2015р.
Суддя: