Справа № 2-1787/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 березня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Макарова В.О.,
за участі секретаря Волкової Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Харківська міська рада, виконавчий комітет Жовтневої районної ради м. Харкова, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, Управління МВС України на Південній залізниці, ОСОБА_3 про визнання незаконним самовільного будівництва житлового будинку, відновлення порушених прав, усунення перешкод, знесення самочинно зведеної будівлі, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який в ході розгляду справи уточнила, та зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Свирид Н.А., вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1, а також земельної ділянки за вказаною адресою - на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 26.11.2004 р.
Земельна ділянка та домоволодіння АДРЕСА_2, яка межує з земельною ділянкою позивача, належить ОСОБА_5, та знаходиться в фактичному користуванні його доньки ОСОБА_2
Відповідач ОСОБА_2 разом зі своїм чоловіком в 2006 році розпочали будівництво самочинної двоповерхової будівлі, яка розміщується на місці колишньої господарської будівлі, без отримання відповідних погоджувальних документів та дозволів відповідних державних установ. При зведенні другого поверху стіна будівлі фактично покладена на стіну будівлі, що розташована на ділянці ОСОБА_1, що призводить до її руйнування. З приводу самоправних дій ОСОБА_2 позивачка неодноразово зверталася до компетентних органів, які виносили неодноразові приписи про заборону зведення будівлі та її знесення, що відповідачем не виконується.
В уточненому варіанті позову ОСОБА_1 просить визнати незаконним проведення самочинного будівництва ОСОБА_2 двоповерхової будівлі на території домоволодіння АДРЕСА_2 на місці колишніх будівель літ. «Л» та «М» та зобов'язати ОСОБА_2 знести зазначену самочинну будівлю за власний рахунок.
В ході розгляду справи відповідач ОСОБА_5 помер. Його правонаступником є спадкоємець - ОСОБА_2, яка є відповідачем по даній справі.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач після поновлення провадження у справі в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, про що свідчить його підпис в явочному листі. За час розгляду справи, заперечень проти позову не надавав. Зі згоди позивача, суд розглянув дану справу в заочному порядку.
Третя особа ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Просив розглядати справу за його відсутності. Таку ж позицію в адресованих до суду заявах висловили і інші треті особи по справі.
Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як встановлено судовим розглядом та матеріалами справи, на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Свирид Н.А., ОСОБА_1 є власником домоволодіння АДРЕСА_1, а також вона є власником земельної ділянки за вказаною адресою - на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 26.11.2004 р.
Земельна ділянка та домоволодіння АДРЕСА_2, яка межує з земельною ділянкою позивача, належить ОСОБА_5, та знаходиться в фактичному користуванні його доньки ОСОБА_2
Відповідач ОСОБА_2 разом зі своїм чоловіком в 2006 році розпочали будівництво самочинної двоповерхової будівлі, яка розміщується на місці колишньої господарської будівлі, без отримання відповідних погоджувальних документів та дозволів відповідних державних установ. При зведенні другого поверху стіна будівлі фактично покладена на стіну будівлі, що розташована на ділянці ОСОБА_1, що призводить до її руйнування. З приводу самоправних дій ОСОБА_2 позивачка неодноразово зверталася до компетентних органів, які виносили неодноразові приписи про заборону зведення будівлі та її знесення, що відповідачем не виконується.
Так, зазначене підтверджується листами Жовтневої районної СЕС м. Харкова від 20.07.2007 р. (а.с.8), відділення державного пожежного нагляду Жовтневого районного відділу ГУМНС України в Харківській області від 27.07.2007 р. (а.с.9), інспекції держархбудконтролю від 14.04.2007 р. (а.с. 26), виконавчого комітету Харківської міської ради від 1.10.2007 р. (а.с. 50), управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Харківської міської ради від 25.04.2008 р. (а.с. 94), виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Харкова (а.с. 100), актами від 21.09.2006 р., 21.05.2007 р., 20.06.2007 р., (а.с. 10,11, 12, 15), приписом від 26.09.2006 р. (а.с. 13)
Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Згідно з ч. 4 вказаної статті Закону, якщо самочинне будівництво порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
Враховуючи, що у відповідача відсутній документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, підстави для експлуатації такого об'єкта, укладення договорів про постачання ресурсів та оформлення права власності відсутні.
За весь час розгляду справи стороною відповідача не надано до суду будь-яких доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1, з огляду на що, в сукупності з усіма матеріалами справи та встановленими в ході судового розгляду обставинами, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати, понесені позивачем при поданні позову, підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 45, 60, 88, 208, 209, 212, 213-215, 2240226 ЦПК України, суд , -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати незаконним проведення самочинного будівництва ОСОБА_2 двоповерхової будівлі на території домоволодіння АДРЕСА_2 на місці колишніх будівель літ. «Л» та «М» та зобов'язати ОСОБА_2 знести зазначену самочинну будівлю за власний рахунок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 16 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів після отримання його копії.

Суддя