Комінтернівський районний суд Одеської області
Справа № 504/3813/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2015смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Доброва П.В.

секретаря Ємельяненко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Позов ОСОБА_1, з урахуванням уточненої позовної заяви, було обґрунтовано тим, що 08.10.1994р. між ним та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Перебуваючи у шлюбі, з 2006р. подружжя фактично мешкало в будинку дружини, розташованому за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_1 здійснював витрати на утримання цього будинку. Зокрема, отриману при звільненні грошову допомогу в сумі 112 529,97 грн. витратив на капітальний ремонт: заміну вікон, заміну та утеплення підлоги, заміну електропроводки, проведення каналізації та влаштування санвузла, придбання та встановлення бетонних стовпів та металевого паркану, залиття подвір'я бетоном та влаштування опалубки, оскільки будинок до цього був непридатний для проживання. Всього на ремонтно-будівельні роботи було витрачено 100 000,00 грн. 22.11.2010р. рішенням Суворовського районного суду м.Одеси шлюб було розірвано, після чого ОСОБА_1 було позбавлено права користуватися вищевказаним жилим будинком. Вважаючи, що вчинив дії в майнових інтересах відповідача без доручення та має право вимагати від неї відшкодування фактично зроблених витрат, що йому завдано збитків та майнової шкоди, які підлягають відшкодуванню, що він приймав участь у будівництві жилого будинку не на підставі угоди про створення спільної власності та вправі вимагати відшкодування своїх витрат, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на ремонтно-будівельні роботи житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки з моменту розірвання шлюбних відносин ця сума збільшилася внаслідок інфляційних процесів, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 136 000,00 грн. з урахуванням інфляції.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала з підстав, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 ніколи не належав колишній дружині ОСОБА_1 ОСОБА_3 Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину, власником цього будинку є ОСОБА_2, яка також є власником земельної ділянки, на якій розташовано цей будинок. ОСОБА_1 фактично проживав в цьому будинку з 2006 по 2011р. Будинок завжди був придатний для проживання, загрози небезпеки майновим інтересам ОСОБА_2 не існувало, будь-яких дій в майнових інтересах ОСОБА_2 не здійснював, про них не повідомляв, будь-яких договорів між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на проведення робіт у будинку укладено не було. ОСОБА_1, як член сім'ї власника будинку, виконував свій обов'язок брати участь у витратах по утриманню будинку, при цьому витрачав кошти, які були спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Крім того, ОСОБА_2 було подано до суду письмову заяву про застосування позовної давності, яка обгрунтована тим, що ОСОБА_1, якщо він вчинив дії в майнових інтересах ОСОБА_2, мав повідомити її про це при першій нагоді, тільки тоді мав право вимагати відшкодування зроблених витрат. Оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які були начебто витрачені ОСОБА_1 у різні дати 2007р., перша нагода сталася в 2007р., тобто строк позовної давності сплинув у 2011р.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала з підстав, аналогічних підставам, викладеним у запереченнях ОСОБА_2 Крім того, ОСОБА_3 було подано до суду письмову заяву про застосування позовної давності, яка обгрунтована аналогічно заяві ОСОБА_2

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, висновок експерта, а також витребувані документи, розглядаючи спір у межах заявлених вимог, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити за таких підстав.

Згідно Свідоцтву про право на спадщину за законом від 26.12.2003р., посвідченим Чос О.П., державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області, р.№ 3368, спадкоємцем майна ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_2. Спадкове майно, на яке видано Свідоцтво, складається з житлового будинку під АДРЕСА_1. Право власності ОСОБА_2 зареєстровано КП «Комінтернівське РБТІ» 06.02.2004р.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,178 га в АДРЕСА_1, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 04.04.2005р. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_2.

За таких обставин позов заявлений до ОСОБА_3 безпідставно.

На підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 22.11.2010р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований 08.10.1994р. виконкомом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 38, було розірвано.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.05.2013р. у справі № 504/52/13-ц, 2/504/266/13 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на ? частку нерухомого майна, визнання права власності на рухоме майно задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на пилосмок, відеокамеру. У задоволенні решти позову - відмовлено. Рішенням суду було встановлено, що ОСОБА_1 проживав без реєстрації в будинку за адресою: АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_2 Також судом було встановлено, що між позивачем ОСОБА_1) та власником житлового будинку (ОСОБА_2.) не було укладено жодної угоди про створення спільної власності, яка б відповідала чинному законодавству. Позивачем ОСОБА_1) не доведено в установленому процесуальним законом порядку своєї участі в реконструкції (ремонті, будові) спірного житлового будинку, не доведено, яка саме частка спірного майна збільшилась у своїй вартості, зокрема, суд критично ставиться до договору про купівлю металопластикових вікон, оскільки відсутні достовірні докази встановлення цих вікон саме в цьому спірному будинку. Також суд критично ставиться до накладних купівлі цементу, в яких отримувачем вказаний «покупець», тобто немає доказів купівлі цементу позивачем, решта доказів, зокрема, накладні про купівлю цегли, арматури, інших будівельних матеріалів хоча і містять дані позивача в якості покупця, однак немає доказів використання цих матеріалів при реконструкції (ремонті, будови) спірного житлового будинку.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.12.2013р. рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.05.2013р. було залишено без змін.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.06.2014р. у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Експертом було надано клопотання вих.№ 3156 від 27.06.2014р. про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи.

Повідомленням від 03.11.2014р. матеріали справи було повернено без дачі експертного висновку, оскільки клопотання експерта не було задоволено.

Ухвалою суду від 26.01.2015р. у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи стосовно будинку АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідачів надати додаткові матеріали для проведення експертизи було відмовлено з підстави, що призначення експертизи не є доцільним, документації, яку вимагав експерт, не існує, не сплачено судовий збір.

Згідно зі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч.1,2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1,3 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За вищевикладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 не доведено в установленому процесуальним законом порядку своєї участі в реконструкції (ремонті, будівництві) житлового будинку АДРЕСА_1, не доведено вартості такої участі (зроблених витрат).

У відповідності до ч.1,2 ст.1158 ЦК України, якщо майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків, особа має право без доручення вчинити дії, спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення. Особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов'язана при першій нагоді повідомити її про свої дії. Якщо ці дії будуть схвалені іншою особою, надалі до відносин сторін застосовуються положення про відповідний договір.

Згідно з ч.1 ст.1160 ЦК України, особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії.

ОСОБА_1 не доведено в установленому процесуальним законом порядку наявності загрози небезпеки настання для ОСОБА_2 невигідних для неї майнових наслідків, для попередження, усунення або зменшення яких він мав би право вчинити дії без доручення.

ОСОБА_1 також не доведено схвалення будь-яких його дій ОСОБА_2, а також те, що фактично зроблені ним витрати (вартість яких не доведено, про що зазначалось вище) були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Докази порушення будь-якого цивільного права ОСОБА_1 у справі відсутні.

У відповідності до ч.1,4 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Докази наявності неправомірних рішень, дій чи бездіяльності відповідачів, або правомірних дій, якими завдано шкоди ОСОБА_1 в справі відсутні.

Керуючись ст.ст.4, 11, 60, 88, 107, 114, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.1158, 1160 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: