УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання удаваним договору дарування та переведення прав і обов'язків покупця, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що йому належить 37/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, а відповідачу ОСОБА_6 - 21/100 частини цього домоволодіння.

25 квітня 2013 року ОСОБА_6 уклала з ОСОБА_5 договір дарування вказаної частини домоволодіння.

Позивач дізнався, що ОСОБА_5 сплатила ОСОБА_6 1 500 дол. США.

Також у п. 8 договору дарування частини домоволодіння нотаріусом зазначено, що до відома саме «покупця» доведено зміст заяви «продавця» про відсутність у відчужуваному домоволодінні будь-яких перепланувань. Посилаючись на те, що укладений між відповідачами договір дарування, фактично був спрямований на правові наслідки, які виникають внаслідок укладення договору купівлі-продажу, на порушення відповідачами його переважного права як покупця, передбаченого ст. 362 ЦК України, позивач просив визнати вказаний договір удаваним, встановити, що між відповідачами насправді був укладений договір купівлі-продажу 21/100 частини домоволодіння за ціною 11 361 грн, стягнути з нього на користь ОСОБА_6 вказану суму, перевести на нього права та обов'язки покупця і визнати за ним право власності на вказану частину домоволодіння.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просив скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2014 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Відповідно до вимог ст. 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець (ч. 4 ст. 362 ЦК України).

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позову про переведення на підставі статті 362 ЦК прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу, укладеним з порушенням переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності, суду слід виходити з дійсної вартості частки на час розгляду справи. Невнесення одночасно з пред'явленням позову на депозитний рахунок суду грошової суми, яку за договором повинен сплатити покупець, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено своїх позовних вимог належними доказами, технічна помилка у правочині не свідчить про його удаваність, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М. Завгородня