АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1985/15 Справа № 182/9438/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шестакова З. С. Доповідач - Свистунова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Ремеза В.А.

за участю секретаря Видюкової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Новопавлівський гранітний кар'єр" та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.Нікополі Дніпропетровської області

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року

по цивільній справіза позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Новопавлівський гранітний кар'єр", третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.Нікополі Дніпропетровської області про встановлення факту перебування у трудових відносинах та відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про встановлення факту перебування її рідного брата -ОСОБА_3 у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством „Новопавлівський гранітний кар'єр" та відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого.

Свої вимоги мотивувала тим, що 05 вересня 2011 року між ОСОБА_3 та ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" був укладений договір підряду № 05/09-11 на очистку рухомого складу після проведення розвантаження та перед завантаженням вантажу, встановлення лебідки, підйомних блоків, переносі щитів і трапів, завантаження, розвантаження вантажів замовника. Договір укладався на один рік та у подальшому продовжувався на один рік на підстав ідодаткових угод № 1 від 05.12.2011 та № 3 від 02.03.2012.

18 березня 2012 року при виконанні обов'язків вантажника на території ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" ОСОБА_3 загинув.

За даним фактом комісією Криворізького ГТУ Держгірпромнагляду України були складені акти форми Н-5 від 16 липня 2013 року та акт форми Н-1 від 16 липня 2013 року, де комісія дійшла висновку, що робота потерпілого ОСОБА_3 у відповідача носила постійний характер, згідно графіку змінності, яку повинні були виконувати штатні працівники підприємства, та даний нещасний випадок був визнаний таким, що пов'язаний з виробництвом.

Позивач вважає, що ОСОБА_3 фактично перебував у трудових відносинах з ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр", виконував роботу вантажника на постійній основі, виходив на роботу відповідно до встановленого на підприємстві графіку, виконував правила внутрішнього трудового розпорядку, проходив квартальні інструктажі та цільове навчання з охорони праці, отримував заробітну плату через касу підприємства кожного місяця.

Тому, ОСОБА_2 просила суд встановити факт перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" на посаді вантажника з 05 вересня 2011 року по 18 березня 2012 року.

Стягнути з ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" на її користь матеріальну шкоду за встановлення надгробного пам'ятника ОСОБА_3 в сумі 5 300 грн. та витрати, пов'язані з її стаціонарним лікуванням в сумі 2 280 грн.

Також, ОСОБА_2 вважала, що внаслідок загибелі ОСОБА_3 їй з боку відповідача заподіяна моральна шкодау розмірі 20 000 грн., оскільки: загиблий був її єдиним рідним братом; вона відноситься до категорії малозабезпечених сімей тапотребує матеріальної допомоги,а ОСОБА_4був основним годувальником її та її доньки.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством „Новопавлівський гранітний кар'єр" на посаді вантажника з 05 вересня 2011 року по 18 березня 2012 року.

У іншій частині позовних вимог -відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства „Новопавлівський гранітний кар'єр" на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 229,40 грн. (двісті двадцять дев'ять грн.. 40 коп.).

У апеляційній скарзі відповідач та третя особа, кожний окремо, просятьрішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважають, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу у межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 05 вересня 2011 року між ОСОБА_3 та ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" був укладений договір підряду № 05/09-11 на очистку рухомого складу після проведення розвантаження та перед завантаженням вантажу, встановлення лебідки, підйомних блоків, переносі щитів і трапів, завантаження, розвантаження вантажів замовника. Строк укладання договору - один рік. У подальшому, строк дії договору було подовжено, на один рік, на підставі додаткових угод № 1 від 05.12.2011 та № 3 від 02.03.2012 (а.с.10,126,128).

18 березня 2012 року під час виконання робіт на території ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" ОСОБА_3 загинув.

Комісія із спеціального розслідування нещасного випадку Криворізького гірничопромислового територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України (далі по тексту - Держгірпромнагляд України) при проведені спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18 березня 2012 року о 05 год. 20 хв. у ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" встановила обставини, за яких стався нещасний випадок.

Так, ОСОБА_3 у залізничному цеху ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" працював по двозмінному графіку: 1-а зміна - початок роботи з 08 год. 00 хв., закінчення роботи о 20 год.00 хв.; друга зміна - з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.

Під час розслідування було встановлено, що у вересні 2011 року ОСОБА_3 відпрацював у залізничному цеху 18 днів, у жовтні - 20, у листопаді - 20, у грудні - 23. У січні 2012 року - 10 днів, у лютому - 17 і у березні - 12.

17 березня 2012 року ОСОБА_3 разом з іншими працівниками на автобусі підприємства приїхав на територію ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр", пройшов відповідний медичний огляд у здоровпункті, після чого прибув до кімнати нарядів, де до нього був доведений зміст наряду на роботу, він повинен був займатися очищенням рухомого складу перед навантаженням щебеню зі складу готової продукції у залізничному тупику № 3. Під час роботи майстер ОСОБА_5 прийняв рішення залучити ОСОБА_3 до виконання робіт по регулюванню об'єму навантаження на конвеєр щебеню шляхом відкривання і закривання шибелів течок. При необхідності, пробивати та очищати отвори течок металевим прутом, коли ті заб'ються щебенем. Таким чином, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 фактично виконував функції вантажника.

Останній раз ОСОБА_3 бачили о 01 год. 18 березня 2012 року. О 05 год. 20 хв. майстер ОСОБА_5 виявив в район ітехнологічного отвору № 3 труп ОСОБА_3

Комісія із спеціального розслідування нещасного випадку Держгірпромнагляду України дійшла висновку, що нещасний випадок, що стався з ОСОБА_3, був пов'язаний з виробництвом, що було відображено у Акті форми Н-5 від 16 липня 2013 року та Акті № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, форми Н-1 від 16 липня 2013 року.

Висновки суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо встановлення факту перебування ОСОБА_3 у трудовихвідносинах з Публічним акціонерним товариством „Новопавлівський гранітний кар'єр" на посаді вантажника з 05 вересня 2011 року по 18 березня 2012 року обґрунтовувались наступними доказами.

Показаннями свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 Свідок ОСОБА_7 суду свідчила, що ОСОБА_3 прийшов працювати до залізничного цеху ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" в якості вантажника, пройшов інструктаж та стажування в якості вантажника та отримав допуск до роботи в якості вантажника. Зазначила, що його вихід на роботу постійно відображався у табелі виходу на роботу, який наприкінці місяця закривався, та ОСОБА_3 разом з іншими працівниками підприємства отримував заробітну плату.

Суд першої інстанції враховував, що процес трудової діяльності ОСОБА_3 на посаді вантажника залізничного цеху ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" носив постійний характер, регулювався трудовим законодавством та останньому проводилась щомісячна оплата процесу його праці, що також було встановлено комісією із спеціального розслідування нещасного випадку Держгірпромнагляду України, а тому дійшов висновку, що договір підряду, який був укладений відповідачем з фізичною особою ОСОБА_3 фактично відноситься до трудового договору.

Із зазначених підстав суд не взяв до уваги доводи представників відповідача та третьої особи в тій частині, що правовідносини між ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" та ОСОБА_3 носили цивільно-правовий характер.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що18 березня 2012 року під час виконання робіт на території ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" з ОСОБА_3 стався нещасний випадок, внаслідок якого він загинув.

Пред'являючи позов, ОСОБА_2 посилалась на те, що нещасний випадок з її братом стався саме при виконанні трудових обов'язків, оскільки з 05 вересня 2011 року по 18 березня 2012 року він перебував з відповідачем саме у трудових відносинах.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції у порушення ст. ст. 212-214 ЦПК України дійшов помилкового висновку про те, що між ОСОБА_3 та ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" укладено трудовий договір, оскільки відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Заперечуючи проти позову і подавши апеляційні скарги, апелянти посилались на те, що між ОСОБА_3 та ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" було укладено не трудовий договір, а саме цивільно-правовий договір - договір підряду.

Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

За договором підряду, укладеним між власником і громадянином, останній зобов'язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу.

Зазначаючи, що між сторонами наявні трудові відносини, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що основною ознакою, що відрізняє підрядні (цивільно-правові) відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація.

За цивільно-правовим договором процесс організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

При цьому за підрядним договором оплачується не процесс праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами. Водночас відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від підрядних є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу.

Суд першої інстанції не встановив факту прийняття позивача на роботу за конкретною кваліфікацією, професією, посадою; не встановив факту роз'яснення позивачеві його прав і обов'язків та про інформування під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Крім того, за трудовим договором працівник має виконувати вимоги внутрішнього трудового розпорядку, встановлені адміністрацією підприємства, де він працює, дотримуватися трудової дисципліни (ст. ст. 139-152 КЗпП України), на роботодавця покладається низка обов'язків щодо працівника, які підлягають виконанню незалежно від змісту трудового договору, а за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 ЦК України). При цьому у цивільно-правових відносинах діє принцип свободи договору, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 327 ЦК України).

На виконання ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року надано наступні докази:

графік відпусток по підприємству за 2011 та 2012 роки - ОСОБА_3 у графіку не значиться (т.с.2 а.с. 53-58);

податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку і сум утриманого з них податку: за 3 квартал 2011 року, за 4 квартал 2011 року, за 1 квартал 2012 року - форми №1ДФ - з урахуванням осіб, що працювали за цивільно-правовими договорами (т.с.2 а.с.60-95);

витяг з книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них (т.с.2 а.с.97-99) - трудова книжка ОСОБА_3 не обліковувалась на підприємстві відповідача.

Наданими копіями: журналу ознайомлення з діючим колективним договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку; журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці підтверджено, що ОСОБА_3 за період його роботи на підприємстві відповідача не ознайомлювали.

Журналом обліку наказів з кадрових питань у період з 2009 по 2012 роки не підтверджено видання підприємством будь-яких наказів з кадрових питань у відношенні ОСОБА_3 Тобто, наданими доказами підтверджено відсутність ознак трудових відносин між ОСОБА_3 та відповідачем, а саме наявна відсутність будь-яких дій, передбачених для оформлення трудового договору у відповідності до вимог ст.. 24 КЗпП України (т.с.2 а.с.103-112).

Крім того, наданою управлінням Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі на виконання ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року довідкою підтверджено, що застрахована особа ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) перебував у трудових відносинах з ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" за договором цивільно-правового характеру за кодом категорії 26 з 05.09.2011 року по 18.03.2012 року. Єдиний соціальний внесок за договорами цивільно-правового характеру, в розмірі 34,7% підприємством сплачено в повному обсязі (т.с.2.а.с.118).

Крім того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року, яка набрала законної сили 27.02.2015 року адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Нікополі Дніпропетровської області

визнано частково недійсним акт форми Н-5 від 16.07.2013 року в частині висновків комісії спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18.03.2012 року у ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" з відносно ОСОБА_3 та визнано недійсним та скасовано акт форми Н-1 від 16.07.2013 року №1 про нещасний випадок пов"язаний з виробництвом, що стався з ОСОБА_3 18.03.2012 року.

Наведеного суд першої інстанції не врахував та дійшов передчасного висновку про те, що між ОСОБА_3 та ПАТ „Новопавлівський гранітний кар'єр" існували трудові правовідносини, оскільки у порушення ст. ст. 212-214ЦПК України не встановив фактичних обставин справи, від яких залежить правильне вирішення справи, та норми права, які регулюють ці правовідносини, не перевірив доводів та наданих сторонами доказів, та передчасно дійшов до задоволення вимог. Зокрема, суд першої інстанції не врахував того, що оплата праці позивача обумовлена саме актом прийому передачі виконаних робіт, а такі умови відповідно до ч. 1 ст. 843 ЦК України притаманні саме договору підряду.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом першої інстанції не встановлені, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування і ухвалення нового.

Керуючись ст.ст.209, 303, 307, 309, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Новопавлівський гранітний кар'єр" та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Нікополі Дніпропетровської області - задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Новопавлівський гранітний кар'єр", третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Нікополі Дніпропетровської області про встановлення факту перебування у трудових відносинах та відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді Т.П.Красвітна

В.А.Ремез