Провадження № 4-с/761/226/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Круглій Діани Вячеславівни про визнання неправомірними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Заявник), в особі свого представника, 20 липня 2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на дії Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Круглій Діани Вячеславівни (далі - Державний виконавець) про визнання дій неправомірними та скасування постанови, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Стягувач)

Заявник свою скаргу обґрунтовує тим, що 09 грудня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-4671/11 (далі - Виконавчий лист) про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 259 479 грн. 92 коп. Зазначив, що 19 червня 2015 року Державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання Виконавчого листа, яку Заявник отримав 10 липня 2015 року. Останній зазначив, що всупереч вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження Державний виконавець не зазначив в ній про те, що обов'язок стягнення заборгованості є солідарним. Отже, на думку Заявника, постанова про відкриття виконавчого провадження не відповідає виконавчому документові. Крім того, Заявник звернув увагу суду на той факт, що Державним виконавцем порушено приписи статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки постанова про виконавче провадження була винесена 19 червня 2015 року, а Державний виконавець направив її Заявнику 09 липня 2015 року. Просив суд ухвалити судове рішення, яким визнати неправомірними оскаржувані дії Державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 червня 2015 року у ВП № 47918212 та щодо несвоєчасного направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 червня 2015 року за ВП № 47918212 боржнику ОСОБА_1; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 19 червня 2015 року у ВП № 47918212 про відкриття виконавчого провадження, видану Державним виконавцем.

Представник Заявника у судовому засіданні скаргу, з підстав зазначених у ній, підтримав. Просив суд вимоги, зазначені у скарзі, задовольнити у повному обсязі.

Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Чернова І.В. подала до суду заперечення на скаргу, в якій зазначила, що несвоєчасне отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження не позбавляє його можливості звернутися до відділу із заявою про відкладення виконавчих дій, що передбачено статтею 35 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, помилка допущена Державним виконавцем у виконавчому документі може бути виправлена в порядку, передбаченому статтею 83 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, шляхом винесення начальником відділу якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державним виконавцем з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження постанови про виправлення граматичних чи арифметичних помилок. Зазначив, що Державним виконавцем 14 серпня 2015 року винесено постанову про виправлення помилки в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження. Вважає скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. Водночас, представник Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві звернулася до суду із клопотанням розглядати скаргу за відсутності представника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Повідомлений у встановленому законом порядку про місце, дату та час судового розгляду справи представник Стягувача, у судове засідання не з`явився.

Відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом частини 1 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 386 Цивільного процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби, приватний виконавець не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Суд знаходить за можливе розглядати справу за відсутності Державного виконавця на підставі наявних у справі доказів, необхідних для прийняття рішення по суті.

Заслухавши пояснення представника Заявника, дослідивши матеріали справи, а також оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частиною 1, пунктом 1) частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Судом встановлено, що 09 грудня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист № 2-4671/11 (далі - Виконавчий лист) про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 259 479 грн. 92 коп.

За змістом частини першої, абзацу першого частини другої, частини п'ятої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Судом встановлено, що Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Круглій Діаною Вячеславівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47918212 з виконання Виконавчого листа № 2-4671/11, виданого 09 грудня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» боргу в суму 259 479 грн. 92 коп. (а.с. 4).

Посилаючись на частину 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», Заявник стверджує, що не зазначивши про солідарний обов'язок боржника повернути заборгованість, Державний виконавець допустила невідповідність постанови про відкриття виконавчого провадження виконавчому документові.

Суд не погоджується із такою позицією Заявника.

Згідно з частиною 2 статті 18 Закону України «Про відкриття виконавчого провадження», у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

За змістом частини 3 статті 83 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Як зазначила Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Чернова І.В., 14 серпня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про виправлення помилки в постанові про відкриття виконавчого провадження від 19 червня 2015 року.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що Державним виконавцем 09 липня 2015 року було направлено Заявнику постанову про відкриття виконавчого провадження.

За змістом частини 1 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлення можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За змістом частини першої, абзацу першого частини другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши фактичні обставини справи, встановлені судом, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 червня 2015 року, Державний виконавець діяв в правовій площині з дотриманням норм Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, не допустивши при цьому порушення прав сторін виконавчого провадження.

Тому суд критично оцінює вимоги, викладені в скарзі, та вважає її необґрунтованою і в цілому такою, що задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, на підставі статті 19 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Круглій Діани Вячеславівни про визнання неправомірними дій та скасування постанови - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо вона не буде скасована.

СУДДЯ :