Провадження № 2/201/877/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді - Браги А.В.,

при секретарі - Громницькій М.С.,

за участь представника позивача - Пивоварчука А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу № 201/14097/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор - УТР», Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор - Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Едвєйс» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ТОВ «Амарант» (у зв'язку зі зміною найменування ТОВ «Луксор-УТР»), ТОВ «Полтав-Агро» (у зв'язку зі зміною найменування ТОВ «Луксор-Агро»), ТОВ «Едвєйс» про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № 230410-КЛВ від 23.04.2010 року, договором поруки № 230410-П/1 від 23.04.2010 року, Договором поруки № 230410-П/2 від 23.04.2010 року, договором поруки №150813-П/Е від 15.08.2013 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 23.04.2010 року між ним та ТОВ «Амарант» було укладено кредитний договір № 230410-КЛВ відповідно до умов якого, з урахування змін внесених договором від 28.11.2013 року, банк відкриває позичальнику мультивалютну невідновлювальну кредитну лінію з лімітом у сумі 12 253 600,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредити у строки встановлені графіком, але не пізніше 01.04.2016 року та сплатити проценти за користування наданими кредитами. Відповідно до п. 2.6.2 кредитного договору № 230410-КЛВ (в редакції змін внесених договором про зміну від 21.04.2011року) нарахування та сплата відсотків за користування кредитними ресурсами здійснюється щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, а також у день повного погашення заборгованості за кредитами. Позичальник порушив умови кредитного договору, а саме не сплатив належні відсотки у відповідності з п. 2.6.2 кредитного договору.

Згідно з п.п. а п. 3.1.12 кредитного договору (в редакції змін внесених договором про зміну від 21.04.2011 року) у разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених умовами даного договору, у т.ч. при несвоєчасному поверненні кредиту та сплати відсотків за його використання, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за договором у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому, відповідно до ст. 212, 611, 651 ЦК України, за зобов'язаннями, терміни виконання за якими не настали, терміни вважається такими, що настали в зазначеному в повідомленні дату. В цю дату позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в повному обсязі, відсотки за фактичний термін його використання, повністю виконати інші зобов'язання за договором.

У зв'язку з порушенням умов п. 2.6.2 кредитного договору, керуючись п. 3.1.12 кредитного договору, банком на адресу позичальника була направлена вимога № 6/21-5771/1-БТ від 06.08.2014 року, щодо дострокового повернення кредиту та сплати відсотків. Вимога була отримана боржником 11.08.2014 року, строк повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами сплинув, але кредитні кошти та відсотки позичальником не сплачені.

Внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору, станом на 24.10.2014 року виникла заборгованість перед позивачем за кредитним договором у загальному розмірі 12 468 769,93 доларів США, що складається з:

- несплачена частка кредиту 12 078 000,00 доларів США;

- несплачені відсотки за користування кредитом 390 769,93 доларів США.

Крім того, позивач обгрунтовував позовні вимоги до відповідачів ТОВ «Луксор-Агро», ОСОБА_3, ТОВ «Едвєйс» наявністю солідарного обов'язку вказаних осіб, що випливає з договорів поруки № 230410-П/1 від 23.04.2010 року, № 230410-П/2 від 23.04.2010 року, №150813-П/Е від 15.08.2013 року.

Відповідачі та їх представники в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином відповідно до вимог діючого законодавства, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. В матеріалах справи наявні клопотання від представника ТОВ «Луксор-Агро» та представника ОСОБА_3, в яких останні просили суд відкласти розгляд справи на іншу дату у зв'язку з неможливістю прибуття їх представників у судове засідання. Відмовляючи в задоволенні поданих клопотань суд виходив з наступного. Так, дана цивільна справа перебуває на розгляді суду досить тривалий час, представником позивача неодноразово подавались клопотання про дотримання судом строків розгляду справи, передбачені ст. 157 ЦПК України, а також з огляду на те, що від представників відповідачів, зокрема ТОВ «Луксор-Агро» та ОСОБА_3 систематично надходили клопотання про відкладення розгляду справи, які судом задовольнялись, окрім того відповідачі не обмежені у праві мати декількох представників та з урахуванням стадії розгляду справи, суд не вбачає належних правових підстав для подальшого відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.04.2010 року між позивачем та відповідачем ТОВ «Амарант» (у зв'язку зі зміною найменування ТОВ «Луксор-УТР») було укладено кредитний договір №230410-КЛВ, відповідно до умов якого, з урахування змін внесених договором від 28.11.2013 року, банк відкриває позичальнику мультивалютну невідновлювальну кредитну лінію з лімітом у сумі 12 253 600,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредити у строки встановлені графіком, але не пізніше 01.04.2016 року та сплатити проценти за користування наданими кредитами.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, зокрема, надав відповідачу ТОВ «Амарант» (у зв'язку зі зміною найменування ТОВ «Луксор-УТР») кредит у сумі 3 750 000,00 доларів США, що підтверджується Меморіальним валютним ордером № 810 від 28.02.2013 р. та кредит у сумі 8 503 524,19 доларів США, що підтверджується Меморіальним валютним ордером № 811 від 28.02.2013 року. Загалом отримано: 12 253 524,19 доларів США.

Відповідно до умов п. 2.5 кредитного договору (в редакції від 28.02.2013 року) за користування кредитом у доларах США нараховуються відсотки у розмірі 12% річних.

Додатками №№ 1, 2 до кредитного договору (в редакції від 28.11.2013 року) встановлено графік погашення отриманих кредитів, а саме: за отриманим кредитом у сумі 3 750 000,00 доларів США строк повернення становив 20.12.2014 року; за отриманим кредитом у сумі 8 503 524,19 доларів США строк повернення частини кредиту у сумі 175 000,00 доларів США становив до 01.10.2014 року.

Позичальником в судовому засіданні не спростовувався факт отримання кредиту, також не надано доказів щодо його погашення у строки, встановлені договором.

З викладених обставин спірних правовідносин та наданого розрахунку заборгованості вбачається, що станом на дату звернення до суду вже відбулось прострочення повернення частини кредиту у розмірі майже 175 000,00 доларів США.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, яка застосовується до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовьязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Відповідним нормам ЦК України щодо дострокового стягнення суми боргу кореспондують норми п. 3.1.12 кредитного договору (в редакції змін внесених договором про зміну від 21.04.2011 року) за якими у разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених умовами даного договору, у т.ч. при несвоєчасному поверненні кредиту та сплати відсотків за його використання, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за договором у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення.

Крім того, позичальником не виконані зобовьязання щодо сплати нарахованих процентів у сумі 390 769,93 доларів США, що підтверджується розрахуном заборгованості. Відповідачами у справі не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували надані позивачем обчислення суми боргу.

Згідно з довідкою наданою позивачем під час звернення до суду сума заборгованості за кредитним договором станом на 24.10.2014 року становить:

поточна заборгованість за кредитом: 12 078 000,00 доларів США;

прострочена заборгованість за кредитом: 174 924,19 доларів США;

поточна заборгованість за процентами: 390 769,93 долари США.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог.

Позивачем у вказаній справі, відповідно до прохальної частини позову, предявлено до стягнення 12 468 769,93 доларів США та 9 374,96 гривні, що складаються з:

- несплачена частка кредиту 12 078 000,00 доларів США;

- несплачені відсотки за користування кредитом 390 769,93 доларів США.

Виходячи з принципу диспозитивності задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення часткової заборгованості за кредитом у сумі 12 078 000,00 доларів США та заборгованості за відсотками у сумі 390 769,93 доларів США.

В той же час, вимоги про стягнення 9 374,96 гривень задоволенню не підлягають за недоведеністю, оскільки такі вимоги є необгрунтованими, тобто не підтверджені належними і допустимими доказами.

В частині задоволення позовних вимог до поручителів суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Умовами договорів поруки № 230410-П/1 від 23.04.2010 року, № 230410-П/2 від 23.04.2010 року, № 150813-П/Е від 15.08.2013 року передбачено солідарну відповідальність поручителів за виконання основного зобовьязання. При цьому солідарна відповідальність ТОВ «Едвєйс» обмежена сумою у розмірі 1 000,00 доларів США.

В силу положень укладених між позивачем та відповідачами кредитним договором №230410-КЛВ від 23.04.2010 року, договором поруки № 230410-П/1 від 23.04.2010 року, Договором поруки № 230410-П/2 від 23.04.2010 року, договором поруки №150813-П/Е від 15.08.2013 року, останні взяли на себе на добровільних засадах зобов'язання відповідати перед позивачем за зобов'язаннями по вищевказаному кредитному договору, як солідарні боржники за повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), оплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Відповідачами не було надано суду жодних доказів на підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором або контррозрахунку, на спростування розміру грошового зобов'язання на загальну суму 12 468 769,93 доларів США, яку позивач просить стягнути з відповідачів. Враховуючи часткове виконання боржником грошового зобов'язання за кредитним договором, згідно графіків погашення кредитного зобов'язання, що підтверджує факт визнання ним грошових зобов'язань, та з огляду на те, що в судовому порядку вищевказаний кредитний договір визнано недійсним не було, з урахуванням презумпції правомірності правочину, укладеного з додержанням встановленої форми, закріпленої ст. 204 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідачів є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 168 ЦПК України заяви і клопотання осіб, які беруть участь у справі, розглядається судом після того, як буде заслухана думка решти присутніх у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, про що постановляється ухвала. Ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному його заявленню з інших підстав.

Необхідно зазначити, що в матеріалах справи наявні клопотання відповідачів та зустрічна позовна заява ОСОБА_3, які в порядку ч. 1 ст. 11, ст. 123 та ст. 168 ЦПК України не були розглянуті судом у зв'язку з відсутністю заявників в судових засіданнях та інших учасників процесу, з урахуванням того, що від останніх не надходило жодних клопотання про можливість розгляду справи (або відповідних заяв чи клопотань) за їх відсутності.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 гривень, сплата якого підтверджується відповідним платіжним дорученням № 17-53228 від 24.10.2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 543, 553, 554, 599, 610 - 612, 615, 625, 1048 - 1050, 1054 - 1055 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 128, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор - УТР», Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор - Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Едвєйс» про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор-Утр» (раніше - Товариство з обмеженою відповідальністю «АМАРАНТ») (вул. Лучанська, 1-Б, с. Юсківці, Лохвицький район, Полтавська область, 37222; ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор-Агро» (раніше - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВ-АГРО») (вул. Миру, буд. 3, м. Полтава, 36022; ), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 36000; ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (вул. Мечникова, 3, м. Київ, 01601; ) заборгованість за кредитним договором № 230410-КЛВ від 23.04.2010 року, договором поруки № 230410-П/1 від 23.04.2010 року, договором поруки № 230410-П/2 від 23.04.2010 року, станом на 24.10.2014 року в сумі 12 468 769,93 доларів США та 9 374, 96 гривні, що складається з:

- несплачена частка кредиту 12 078 000,00 доларів США;

- несплачені відсотки за користування кредитом 390 769,93 доларів США.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор-Утр» (раніше - Товариство з обмеженою відповідальністю «АМАРАНТ») (вул. Лучанська, 1-Б, с. Юсківці, Лохвицький район, Полтавська область, 37222; ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Едвєйс» (вул. Клари Цеткін, б. 8, кв. 6, м.Дніпропетровськ, 49044) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (вул. Мечникова, 3, м. Київ, 01601; ) заборгованість за кредитним договором № 230410-КЛВ від 23.04.2010 року, договором поруки № 150813-П/Е від 15.08.2013 року в сумі 1 000,00 доларів США.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор-Утр» (раніше - Товариство з обмеженою відповідальністю «АМАРАНТ») (вул. Лучанська, 1-Б, с. Юсківці, Лохвицький район, Полтавська область, 37222; ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор-Агро» (раніше - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВ-АГРО») (вул. Миру, буд. 3, м. Полтава, 36022; ), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 36000; ІПН НОМЕР_1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Едвєйс» (вул. Клари Цеткін, б. 8, кв. 6, м. Дніпропетровськ, 49044) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (вул. Мечникова, 3, м.Київ, 01601; ) судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду у розмірі 3 654,00 гривень у відповідності до заявлених вимог.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня отримання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя : А.В. Брага