№ 201/4630/14-ц
провадження 2-з/201/176/2015
УХВАЛА

13 травня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, поділ майна подружжя та визнання права спільної сумісної власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 7 квітня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення, поділ майна подружжя та визнання права спільної сумісної власності на майно.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2014 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 8 квітня 2014 року по справі було вжито заходи забезпечення позову.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 8 травня 2014 року було виправлено описки допущені в ухвалі суду від 8 квітня 2014 року.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року позовну заяву задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року справу знято з апеляційного розгляду та направлено її до суду для розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року апеляційну скаргу задоволено частково, а ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2014 року скасовано та передано питання новий розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року було повернуто ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2015 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року по справі скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

ОСОБА_1 28 квітня 2015 року до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту та заборони вчиняти дії по відчуженню, реалізації майна, у т.ч. стягнення, продажу арештованого майна, передачі іншим особам та переоформленню документів на інших осіб наступне нерухоме і рухоме майно: нежитлове приміщення № 6 по вул. Чкалова, 48 у м. Дніпропетровську; квартиру АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_2; квартиру АДРЕСА_3; квартиру АДРЕСА_4; квартиру АДРЕСА_5; автомобіль марки Субару Легаси, 2006 року випуску, ЛЕГКОВИЙ-СЕДАН-В, кузов VIN-JF1BLS57G029618, реєстраційний номер НОМЕР_1; автомобіль марки VOLKSWAGEN, 2007 року випуску, кузов № VIN-WV2ZZZ7HZ7X024750 WV2ZZZ7HZ7X024750, реєстраційний номер НОМЕР_2; автомобіль марки VOLKSWAGEN T5, 2008 року випуску, кузов № VIN-WV2ZZZ7HZ8H114725 WV2ZZZ7HZ8H114725, реєстраційний номер НОМЕР_3; іменні безвідсоткові цільові облігації у кількості 18694 штук, котрі розміщенні в АТ ОСОБА_3 Аваль згідно договору 014/142847/3178/74, право власності на які виникло на підставі договорів купівлі-продажу № 385-Б-23/48-Т від 25.12.2007 року, ЦП UA533771359G, ISIN UA040624BG03, № 383-Б-23/47-Т від 25.12.2007 року, ЦП UA533771359G, ISIN UA 040624BG03, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа по якій предметом спору є спірне майно, однак під час розгляду справи судом спірне майно може бути реалізовано відповідачем, в з вязку з чим невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що суд, за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 152 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, суд вважає можливим частково задовольнити заяву про забезпечення позову, в з вязку з чим накласти арешт та заборонити вчиняти дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на інших осіб стосовно майна, що належить відповідачу ОСОБА_2, а саме: нежитлове приміщення № 6 по вул. Чкалова, 48 у м. Дніпропетровську; квартиру АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_2; квартиру АДРЕСА_3; квартиру АДРЕСА_4; квартиру АДРЕСА_5; автомобіль марки Субару Легаси, 2006 року випуску, ЛЕГКОВИЙ-СЕДАН-В, кузов VIN-JF1BLS57G029618, реєстраційний номер НОМЕР_1; автомобіль марки VOLKSWAGEN, 2007 року випуску, кузов № VIN-WV2ZZZ7HZ7X024750 WV2ZZZ7HZ7X024750, реєстраційний номер НОМЕР_2; автомобіль марки VOLKSWAGEN T5, 2008 року випуску, кузов № VIN-WV2ZZZ7HZ8H114725 WV2ZZZ7HZ8H114725, реєстраційний номер НОМЕР_3; іменні безвідсоткові цільові облігації у кількості 18694 штук, котрі розміщенні в АТ ОСОБА_3 Аваль згідно договору 014/142847/3178/74, право власності на які виникло на підставі договорів купівлі-продажу № 385-Б-23/48-Т від 25.12.2007 року, ЦП UA533771359G, ISIN UA040624BG03, № 383-Б-23/47-Т від 25.12.2007 року, ЦП UA533771359G, ISIN UA 040624BG03, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа та між сторонами виник спір з приводу користування розпорядження та володіння майном, що є предметом спору, яке на даний час дійсно належить відповідачу, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами, в звязку з чим такі види забезпечення позову, як накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії, що є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 152 ЦПК України, є співмірними із заявленими позивачем вимогами та підлягають застосуванню в даному випадку. Зважаючи на вище викладене та враховуючи характер спірних правовідносини, які виникли між сторонами, вважаю, що вжиття заходів забезпечення позову є доцільним, обґрунтованим, а також існують всі підстави вважати, що вище вказане майно може бути відчужене на користь інших осіб або вчинені будь-які інші дії щодо вказаного майна з метою ухилення від виконання рішення суду, а тому з урахуванням вище викладеного суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову відповідач матиме можливість здійснити відчуження майна, що йому належить, на користь інших осіб, а тому дійсно існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду так як у сторони спору (відповідача ОСОБА_2А.) до його вирішення наявна можливість розпорядитися об'єктом прав, що стали предметом спору, в звязку з чим невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, крім того слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, в звязку з чим не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову вживаються судом до розгляду справи по суті, тобто мають тимчасовий характер, однак справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і зясування обставин та ін., всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами, по суті позовних вимог своїх пояснень сторони ще не давали, матеріали справи ще не досліджувалися по суті, в звязку з чим невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову іншими способами, які зазначено у заяві, слід відмовити, оскільки у заяві не обґрунтовано необхідність застосування саме таких способів забезпечення позову, які зазначено в заяві та їх відповідність заявленим позовним вимогам, а також не зазначено, яким чином вони можуть сприяти виконанню рішення суду, а тому вказані вимоги заяви безпідставні та не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. ч. 9, 10 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 1, 3 ст. 151, п. 2 ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову частково задовольнити.

Накласти арешт та заборонити вчиняти дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на інших осіб стосовно майна, що належить відповідачу ОСОБА_2, а саме: нежитлове приміщення № 6 по вул. Чкалова, 48 у м. Дніпропетровську; квартиру АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_2; квартиру АДРЕСА_3; квартиру АДРЕСА_4; квартиру АДРЕСА_5; автомобіль марки Субару Легаси, 2006 року випуску, ЛЕГКОВИЙ-СЕДАН-В, кузов VIN-JF1BLS57G029618, реєстраційний номер НОМЕР_1; автомобіль марки VOLKSWAGEN, 2007 року випуску, кузов № VIN-WV2ZZZ7HZ7X024750 WV2ZZZ7HZ7X024750, реєстраційний номер НОМЕР_2; автомобіль марки VOLKSWAGEN T5, 2008 року випуску, кузов № VIN-WV2ZZZ7HZ8H114725 WV2ZZZ7HZ8H114725, реєстраційний номер НОМЕР_3; іменні безвідсоткові цільові облігації у кількості 18694 штук, котрі розміщенні в АТ ОСОБА_3 Аваль згідно договору 014/142847/3178/74, право власності на які виникло на підставі договорів купівлі-продажу № 385-Б-23/48-Т від 25.12.2007 року, ЦП UA533771359G, ISIN UA040624BG03, № 383-Б-23/47-Т від 25.12.2007 року, ЦП UA533771359G, ISIN UA 040624BG03.

В задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову іншими способами, які зазначено у заяві, відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набрала законної сили 13 травня 2015 року.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя -