У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

11 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аско», виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування п. 2 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 88 від 29 січня 2003 року та визнання права власності, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «АСКО» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 27 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Аско», виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування п. 2 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 88 від 29 січня 2003 року в частині оформлення права власності на будівлю автозаправної станції за ТОВ «АСКО» та про визнання права власності на автозаправну станцію по АДРЕСА_1, обґрунтовуючи вимоги тим, що існування нескасованого в даний час рішення виконкому порушує його право власності на приміщення автозаправної станції по АДРЕСА_1, законним власником якого він є на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ПАТ Автотехсервіс". Крім цього, ТОВ «АСКО» не визнає й оспорює права власності ОСОБА_4 на дану автозаправну станцію.

Враховуючи вказане, позивач просив визнати недійсним п. 2 рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 88 від 29.01.2003 року в частині оформлення права власності на будівлю автозаправної станції за ТОВ «АСКО» та визнати за ним право власності на дану автозаправну станцію на підставі ст. 392 ЦК України.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 27 листопада 2014 року, позов було задоволено. Визнано незаконним та скасовано п. 2 рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 88 від 29.01.2003 року в частині оформлення права власності за ТОВ «АСКО» на будівлю автозаправної станції, площею 39,8 кв м. по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на будівлю автозаправної станції, площею 39,8 кв м. по АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ТОВ «АСКО» просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшли вірного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АСКО» відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов С.П. Штелик