АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1847/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Степченко М. Ю.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМагди Л. Ф. , Трюхана Г. М.
при секретаріРибасюк О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» - Стрюкової Ірини Олександрівни на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ПАТ КБ «Надра» про визнання договору поруки припиненим, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_8, ПАТ КБ «Надра» про визнання договору поруки припиненим.

В окремо поданій заяві позивач просив в порядку забезпечення позову зупинити виконавче провадження про стягнення з нього заборгованості в розмірі 7567, 96 грн., відкрите у відповідності до постанови про відкриття провадження № 47086178 від 02.04.2015 року.

Заяву обґрунтовує тим, що підстави визнання договору поруки припиненим є очевидними, а відтак існує небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення по суті.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2015 року заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову задоволено.

В апеляційній скарзі Уповноважена особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» - Стрюкова І.О. просить скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду м. Черкаси від 22 травня 2015 року, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та постановити нову, якою відмовити ОСОБА_7 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи з наведених положень процесуального закону, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем пред'явлено позов про визнання договору поруки припиненим.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що підстави визнання договору поруки припиненим є очевидними, а відтак існує небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення по суті.

Постановою державного виконавця від 02.04.2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 р. № 9 зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на вказане, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 1 ст.152 ЦПК України визначений перелік способів забезпечення позову, а саме: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 р. № 9, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

При цьому, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не врахував як вимог ст.152 ЦПК України, так і вказаних роз'яснень вищестоящого суду, та дав неправильну оцінку обставинам справи .

Зокрема, суд залишив поза увагою ту обставину, що зупиняючи виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості, фактично допустив зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили, забезпечивши при цьому позов у спосіб, що не передбачений ст.152 ЦПК України.

Враховуючи ту обставину, що питання зупинення виконавчого провадження віднесено до компетенції державного виконавця або відповідної посадової особи державної виконавчої служби, правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову в обраний позивачем спосіб відсутні.

Тому ухвала суду відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України має бути скасована з постановленням нової ухвали про відмову в забезпеченні позову по вказаній справі, як такому , що не передбачений чинним законодавством.

Оскільки апелянт при подачі апеляційної скарги був звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то з ОСОБА_7 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» - Стрюкової Ірини Олександрівни - задовольнити.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ПАТ КБ «Надра» про визнання договору поруки припиненим -скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_7 про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження № 47086178 від 02.04.2015 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держав судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку до суду касаційної інстанції не підлягає.

Головуючий :

Судді :