АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 681/24/15-ц
Провадження № 22-ц/792/810/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Карпусь С.А.

суддів: Баса О.Г., Федорової Н.О.

при секретарі Бондарі О.В.

з участю: представника позивача

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2015 року за позовом Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області (далі УПФ України) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії. Зазначало, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України з 09 липня 2001 року, їй призначено пенсію за віком на підставі ч.2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, котра станом на 01.01.1993 року проживала та працювала у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років. За результатами перевірки правильності призначення громадянам пенсій згідно вказаного Закону, яка здійснювалась у 2012 році, виявлено виправлення у трудовій книжці ОСОБА_1. На запити про уточнення періоду перебування відповідачки в зоні безумовного (обов'язкового) відселення з'ясувалось, що період перебування ОСОБА_1 у зазначеній зоні становить менше ніж три роки, а відтак право на отримання пенсії у відповідачки виникло на рік пізніше від призначеної дати. Посилаючись на те, що внаслідок зловживань зі сторони пенсіонера ОСОБА_1 виникла переплата пенсії за період з 09.07.2001 року по 08.07.2002 року на загальну суму 1215 грн.01 коп., які вона

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Горщар А.Г. Провадження №22-ц/792/810/15

Доповідач - Карпусь С.А. Категорія № 59

добровільно повертати не бажає, позивач просив стягнути з відповідача на користь управління ПФУ в Полонському районі Хмельницької області 1215 грн.01 коп. надміру виплаченої пенсії.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, невідповідність його висновків обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема положень ст. 1166 ЦК України, ч. 2 ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 50 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Ухвалюючи рішення, суд не врахував, що період перебування в зоні безумовного (обов'язкового) відселення ОСОБА_1 становить менше ніж три роки. Суми пенсій, виплачені надміру в результаті зловживань ОСОБА_1, яка надала до пенсійного органу трудову книжку з виправленнями, чим завдала шкоди інтересам держави.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином оповіщеною про розгляд справи, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що з 09 липня 2001 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області, виправлення у записі № 8 та № 10 належної їй трудової книжки не впливають на призначення їй пенсії з 09.07.2001 року. Оскільки позивач в судовому засіданні не надав доказів на підтвердження факту зловживань з боку відповідачки, недобросовісності останньої при поданні документів для оформлення пенсії та її перерахунку, тому суд обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність позовних вимог.

Такі висновки узгоджуються з матеріалами справи та відповідають закону.

Згідно ч. 1 ст. 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом; отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як встановлено судом, позивач, отримавши від відповідача трудову книжку з виправленнями, не скористався наданими йому повноваженнями щодо витребування відповідних документів для призначенні пенсії ОСОБА_1 та перевірки обґрунтованості їх видачі.

Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

На підставі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Згідно п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що переплата пенсії сталася не з вини ОСОБА_1, позивачем не доведено зловживань чи недобросовісності з боку пенсіонера, тому й відсутні правові підстави для стягнення з неї надміру виплаченої суми пенсії.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновок суду і впливали на його законність.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач зобов'язаний повернути надміру виплачену йому пенсію відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не заслуговують уваги.

Встановлений чинним законодавством механізм повернення надміру виплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна виплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Самого по собі виявлення факту переплати пенсії недостатньо для покладення на відповідача відповідальності по її поверненню.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі відхилити.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь