АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 755/5023/15 Головуючий у 1-ій інстанції - Ластовка Н.Д.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5960/2015 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді Музичко С.Г.,

суддів: Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі Кутц А.В.

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 10 березня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрторчормет» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 10 березня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «Укрторчормет» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати указану ухвалу, як постановлену з порушенням вимог процесуального права, та постановити нову ухвалу якою питання про відкриття провадження у справі повернути на новий розгляд. Вказує, що повертаючи позову заяву, суд належним чиномне перевірив ту обставину, що позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, яка утворилась в результаті несвоєчасної виплати заробітної плати.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів.

Постановлюючи ухвалу про повернення заяви ОСОБА_2 суд першої інстанції керувався ч.1 ст. 96, ч.3 ст. 118, 121 ЦПК України та виходив з того, що позов може бути прийнятий лише у разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Положеннями п.6 ч.3 ст.121 ЦПК України встановлено, що позовна заява повертається у випадках, коли: подана заява без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 цього Кодексу.

Відповідно до п. з ч. 1п.1ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати.

Згідно з керівними роз'ясненнями, які містяться у п.12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23 грудня 2011 р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР «Про оплату праці», Закон України від 19 жовтня 2000 року N 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

В позовній заяві ОСОБА_2 просив суд стягнути з ПАТ «Укрвторчормет» 20 656,60 грн. середній заробіток за час затримки виплат заробітної плати, моральну шкоду у розмірі 3 000 грн., відтак зазначений позов містить декілька позовних вимог, одна з яких не стосується стягнення заробітної плати.

Оскільки питання прийняття позовної заяви ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вирішене з порушенням процесуального закону, у суду апеляційної інстанції є підстави для скасування оскаржуваної ухвали з передачею питання відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене, ухвалу суд першої інстанції, як постановлену з порушенням норм процесуального права, слід скасувати, а питання про відкриття провадження у справі слід передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 -315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 10 березня 2015 року скасувати передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Музичко С.Г.

Судді Саліхов В.В.

Прокопчук Н.О.