Справа № 362/5752/13 Головуючий у І інстанції Ковбель М.М.
Провадження № 22-ц/780/6405/14 Доповідач у 2 інстанції Верланов
Категорія 52 23.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

23 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Приходька К.П., Березовенко Р.В.,

при секретарі - Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою Київської міської психоневрологічної лікарні №3 про роз'яснення рішення апеляційного суду Київської області від 08 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської психоневрологічної лікарні №3, третя особа: ОСОБА_2 про визнання неправомірними та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2014 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 08 грудня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасовано та ухвалено нове рішення в цій частині.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської психоневрологічної лікарні №3, третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ головного лікаря Київської міської психоневрологічної лікарні №3 від 03 вересня 2013 року № 637/п про звільнення ОСОБА_1 з 03 вересня 2013 року за п.3 ст.40 КЗпП України, завідувача відділенням, лікаря психіатра психотуберкульозного відділення № 6 (змішаного) з МБТ (+) та мультирезистентним туберкульозом легеневих форм за систематичне невиконання без поважних причин функціональних обов'язків покладених на працівника трудовим договором, посадовою інструкцією, правилами внутрішнього розпорядку, колективним договором Київської міської психоневрологічної лікарні №3.

Поновлено ОСОБА_1 з 03 вересня 2013 року на посаді завідувача відділенням, лікаря психіатра психотуберкульозного відділення № 6 (змішаного) з МБТ (+) та мультирезистентним туберкульозом легеневих форм Київської міської психоневрологічної лікарні №3.

Стягнуно з Київської міської психоневрологічної лікарні №3 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 вересня 2013 року по 08 грудня 2014 року у розмірі 87 510 грн. 42 коп.

У решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Допущено негайне виконання рішення апеляційного суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

У лютому 2015 року Київська міська психоневрологічна лікарня №3 звернулася до апеляційного суду Київської області із заявою, в якій просить роз'яснити рішення апеляційного суду Київської області від 08 грудня 2014 року в частині стягнення з Київської міської психоневрологічної лікарні №3 на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 87 510 грн. 42 коп., а саме, чи врахований судом у визначеній сумі загальний розмір відрахувань на податки та внески, що є обов'язковими, тоді як розмір розрахунку середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 за останні два місяці перед звільненням за липень 2012 по серпень 2013 року становить 275 грн. 19 коп.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У пункті 6 (абз.5) постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування законодавства про оплату праці» судам роз'яснено, що, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно з пунктом 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Як вбачається з рішення апеляційного суду Київської області від 08 грудня 2014 року, визначаючи розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 04 вересня 2013 року по 08 грудня 2014 року, апеляційний суд виходив із середньоденної заробітної плати за останні два місяці його роботи перед звільненням за липень 2013 року і серпень 2013 року, яка становить 275 грн. 19 коп.

Згідно з даними довідки Київської міської психоневрологічної лікарні №3 від 23 березня 2015 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 у сумі 275 грн. 19 коп. включає в себе податок на доходи фізичних осіб (15%) та єдиний соціальний внесок (3,6%) (т.6, а.с.75).

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність роз'яснення рішення апеляційного суду Київської області від 08 грудня 2014 року, а саме необхідно вказати, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 03 вересня 2013 року по 08 грудня 2014 року у розмірі 87 510 грн. 42 коп. визначена до стягнення судом без вирахування податків та інших обов'язкових платежів.

Керуючись ст.ст.221, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Заяву Київської міської психоневрологічної лікарні №3 задовольнити.

Роз'яснити, що рішення апеляційного суду Київської області від 08 грудня 2014 року в частині стягнення з Київської міської психоневрологічної лікарні №3 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 вересня 2013 року по 08 грудня 2014 року у розмірі 87 510 грн. 42 коп. слід розуміти таким чином, що сума 87 510 грн. 42 коп. визначена до стягнення судом без вирахування податків та інших обов'язкових платежів.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді