Справа № 591/1979/15-ц
Провадження № 2/591/1052/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.,

при секретарі судового засідання Кальченко М.В.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, треті особи: Перша Сумська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем та про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування -

В С Т А Н О В И В :

23 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд встановити факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_5 та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5

В обґрунтування вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її прабабуся ОСОБА_6, яка мала сина ОСОБА_7 (дід позивача) та доньку ОСОБА_5 (двоюрідна бабуся позивача).

Житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 на праві власності належав ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про право власності, яке є в матеріалах інвентарної справи. За життя ОСОБА_6 склала заповіт на доньку ОСОБА_5, після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_5 прийняла спадщину, так як фактично вступила в володіння спадковим майном (будинком), однак не отримала свідоцтво про право на спадщину. ОСОБА_5 ніколи не була заміжня, і власних дітей не мала.

Інший спадкоємець ОСОБА_7 мав обов'язкову частку у спадщині, однак ніяких дій щодо прийняття спадщини не вчинив, на момент смерті ОСОБА_6 він був прописаний і проживав за іншою адресою. ОСОБА_7 помер 18.02.1998 року.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 померла, заповіту не складала, на час смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1.

На протязі останніх десяти років ОСОБА_5 по причині старості потребувала догляду і проживала однією сім'єю зі своїм племінником ОСОБА_3 та двоюрідною онукою - позивачем ОСОБА_1, які піклувалися про неї фізично та матеріально, і забрали жити до себе в будинок АДРЕСА_2, а даний будинок межує з будинком бабусі по АДРЕСА_1, домоволодіння об'єднані спільною земельною ділянкою.

Позивач вказує, що вона має право на спадкування після смерті двоюрідної бабусі ОСОБА_5 як спадкоємець четвертої черги, так як проживала однієї сім'єю зі спадкодавцем більше п'яти років до часу відкриття спадщини. Батько позивача - ОСОБА_3, який є племінником спадкодавця, не заперечує проти визнання позивача єдиним спадкоємцем і не бажає приймати спадщину після смерті тітки ОСОБА_5

Тому позивач просить встановити факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_5, так як встановлення даного факту необхідно для визнання її спадкоємцем четвертої черги спадкування. Крім того, просить визнати за нею право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 в м. Суми, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 як за єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину.

На підтвердження того факту, що позивач більше п'яти років проживала з спадкодавцем ОСОБА_5 на момент її смерті, вона надала суду копії свідоцтв про смерть ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, копії свідоцтв про народження ОСОБА_7, ОСОБА_3, , копію свідоцтва про укладення шлюбу позивача, копію пенсійного посвідчення ОСОБА_5, копію заповіту ОСОБА_6, довідку про місце реєстрації ОСОБА_5, копію будинкової книги, копію технічного паспорту на будинок по АДРЕСА_2 в м. Суми, копію довідки про стаціонарне лікування ОСОБА_5, копії чеків про оплату лікування ОСОБА_5, копію квитанції про оплату ритуальних послуг на поховання ОСОБА_5, а також заявила клопотання про витребування письмових доказів та допит свідків.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали в повному обсязі.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 проти позову не заперечував, пояснив, що він не приймав спадщину після смерті тітки ОСОБА_5 і не має такого наміру, так як бажає, щоб єдиним спадкоємцем спадкового майна - будинку по АДРЕСА_2 в м. Суми була його донька - позивач ОСОБА_1

Представник відповідача Сумської міської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, подав письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що позивачем не надано доказів належності ОСОБА_6 на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1, не надано відомостей, за ким зареєстровано спірний будинок, не надано доказів проживання позивача однією сім'єю разом з ОСОБА_5 впродовж п'яти років, не надано доказів наявності чи відсутності інших спадкоємців у ОСОБА_5

Представник третьої особи Першої Сумської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, третьої особи, дослідивши надані позивачем та витребувані судом докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_6, що підтверджується матеріалами дослідженої в суді інвентаризаційної справи та наявними в справі рішенням виконкому Сумської міської ради від 15.06.1972 року і свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок (а.с. 97, 98).

Власник будинку ОСОБА_6 мала двох дітей: ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.17) та ОСОБА_5, що підтверджується архівним витягом запису про народження (а.с. 83).

За життя ОСОБА_6 склала заповіт на ім'я ОСОБА_5 (а.с. 23).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.18).

З домової книги вбачається, що на момент смерті ОСОБА_6 в будинку за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_6 як домовласник та ОСОБА_5 (а.с. 29-30).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, не заводились і свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.65).

ОСОБА_7 помер 19.02.1998 року (а.с.19).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.20).

З довідки центру надання адміністративних послуг Сумської міської ради вбачається, що ОСОБА_5 дійсно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 28.09.1974 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6. На момент смерті була зареєстрована одна (а.с.21).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, не заводились і свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.64).

Як вбачається з документів, наданих суду, ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_3 та дідом ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.16, 13) та свідоцтвом про шлюб (а.с. 14).

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 є рідною сестрою ОСОБА_7, і відповідно тіткою ОСОБА_3 та двоюрідною бабусею ОСОБА_1, що підтверджується архівним витягом запису про народження (а.с.83), свідоцтвом про народження (а.с. 17).

Той факт, що ОСОБА_5 останні десять років хоча і була зареєстрована по АДРЕСА_2 в м. Суми, але проживала однією сім'єю з племінником ОСОБА_3 та онукою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, і вони здійснювали догляд за ОСОБА_5 - підтверджується показаннями не лише позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3, а й показаннями свідків та дослідженими в суді письмовими доказами.

Так, допитана в суді свідок ОСОБА_9, яка є рідною сестрою позивача (по матері) пояснила, що її сестра ОСОБА_1 дійсно протягом більше 10 років доглядала бабусю ОСОБА_5, яка проживала з ними у будинку з 1998 року, піклувалась про неї, здійснювала догляд, оплачувала лікування. Вони забрали бабусю зі старого будинку, так як будинок дуже обветшав, там не було проведено ні газового опалення, ні води, ні каналізації, а пічним опаленням бабуся вже не могла опікуватися в зв'язку із станом здоров'я та похилим віком. Свідок пояснила, що сестра і останнім часом доглядала хвору бабусю, займалася її лікуванням та здійснила її поховання після смерті.

Свідок ОСОБА_10, яка є сусідом позивача, пояснила, що вона давно знайома з сім'єю позивача, знала і ОСОБА_5, і її матір ОСОБА_6, і ОСОБА_7. ОСОБА_5 ніколи не була заміжня і своїх дітей не мала, а все життя проживала зі своєю матір'ю ОСОБА_6 Свідок також підтвердила ту обставину, що позивач ОСОБА_1 та її батько ОСОБА_3 протягом останніх десяти років опікувались ОСОБА_5, і фактично проживали однією сім'єю, оскільки забрали її зі старого будинку, і вона проживала з ними спільно.

Свідок ОСОБА_11, яка є сусідом позивача, надала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_10

З технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що житловий будинок побудований з пластин, обмазаних глиною, в будинку немає водопроводу, каналізації, газопроводу, вид опалення - пічний (а.с.36).

З фотознімків, наданих позивачем, видно зовнішній вигляд будинку та прибудов (а.с.39).

Ці докази підтверджують показання позивача про те, що будинок бабусі став ветхий і практично непридатний для проживання, в будинку було пічне опалення, відсутні будь-які зручності, тому бабусю вони забрали проживати до себе, оскільки вона за станом здоров'я та похилим віком вже не могла обслуговувати цей будинок: топити піч, носити воду, тощо.

Крім того, судом встановлено, що спірний будинок АДРЕСА_1, де була зареєстрована ОСОБА_5, знаходиться на сусідній земельній ділянці з будинком АДРЕСА_1, де зареєстрована позивач, що підтверджується Державним актом на право власності на землю на сусідню земельну ділянку (а.с.40).

З технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що площа присадибної ділянки біля будинку за фактичним використанням становить 267 кв.м. (а.с.37).

З листа Головного управління Держземагентства у Сумській області встановлено, що право власності або користування на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 в м. Суми - в управлінні не зареєстровано (а.с.41).

Тобто, цими доказами підтверджуються показання позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3 про те, що будинок, де проживають позивач та третя особа, знаходиться на земельній ділянці, яка межує з земельною ділянкою по АДРЕСА_2 в м. Суми, де раніше проживала прабабуся та бабуся. Обидва будинки об'єднані земельною ділянкою, і на протязі багатьох років у них фактично спільне домоволодіння.

Крім того, факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем та здійснення позивачем догляду за ОСОБА_5 підтверджується також чеками на придбання ліків та медичних препаратів за той період, коли ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні (а.с.42, 43).

Також цей факт підтверджується і тим, що саме позивач ОСОБА_1 здійснювала поховання померлої ОСОБА_5 і понесла всі затрати на поховання (а.с.44, 45, 46).

Оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що факт проживання позивача ОСОБА_1 однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Стосовно вимоги позивача про визнання за нею права власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, суд виходить з наступного.

Як вже зазначалось вище, право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_6, що підтверджується рішенням виконкому Сумської міської ради від 15.06.1972 року і свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок (а.с. 97, 98).

Все своє майно ОСОБА_6 заповіла на ім'я ОСОБА_5 (а.с. 23).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.18).

На момент смерті ОСОБА_6 в будинку за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_6 як домовласник та її донька ОСОБА_5 (а.с. 29-30).

За нормами ст. 549 ЦК Української РСР, який діяв станом на 1994 рік (відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6), спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що після смерті матері (ОСОБА_6) ОСОБА_5 і надалі продовжувала проживати в будинку за адресою АДРЕСА_1 протягом ще декількох років, тобто вступила в володіння спадковим майном, таким чином вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6

Інші спадкоємці (в тому числі ОСОБА_7) після смерті ОСОБА_6 спадщину не приймали, спадкові справи не заводились і свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.65).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.20).

Позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями є вона та її батько ОСОБА_3, племінник померлої.

Інших спадкоємців немає, так як ОСОБА_5 не була заміжня і не мала дітей, а її рідний брат ОСОБА_7 помер раніше, у 1998 році.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, не заводились і свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.64).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом, одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Оскільки судом встановлено факт проживання позивача зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, то позивач ОСОБА_1 відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом згідно ст. 1264 ЦК України.

Третя особа ОСОБА_3 є рідним племінником померлої ОСОБА_5, і відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем за правом представлення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не подав заву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

.

Судом встановлено, що третя особа ОСОБА_3 протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини не подав заву про прийняття спадщини, тому він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Більше того, в судовому засіданні ОСОБА_3 особисто заявив, що він не приймав спадщину, оскільки хоче, щоб єдиним спадкоємцем була його донька ОСОБА_1

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину після смерті двоюрідної бабусі ОСОБА_5

Під час розгляду справи судом було достовірно встановлено, що право власності на спірний будинок було зареєстровано за ОСОБА_6 (а.с.98), також знайшов своє підтвердження факт родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 як матір'ю та донькою (а.с. 83), також було достовірно встановлено, що ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, вступивши в володіння будинком, і встановлено факт проживання позивача ОСОБА_1 однією сім'єю зі спадкодавцем протягом більше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Суд також враховує те, що право позивача ОСОБА_1 на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 не оспорюється іншими спадкоємцями.

Дослідивши всі докази у їх сукупності, суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на нерухоме спадкове майно - житловий будинок літ. "А-1" загальною площею 43,0 кв.м., підсобна площа 15,8 кв.м., житлова площа 27,2 кв.м., площа приміщень не включена в загальну 16,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 в м. Суми в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6.

На підставі ст.ст. 16, 1258, 1264, 1268, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Сумської міської ради, треті особи: Перша Сумська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем та про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт проживання спадкодавця ОСОБА_5 однією сім'єю з ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на нерухоме спадкове майно - житловий будинок літ. "А-1" загальною площею 43,0 кв.м., підсобна площа 15,8 кв.м., житлова площа 27,2 кв.м., площа приміщень не включена в загальну 16,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 в м. Суми в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Повне рішення суду складено 30 квітня 2015 року.

СУДДЯ Г.В. Кривцова