Справа № 369/3904/15-ц
Провадження №2/369/2064/15
РІШЕННЯ

Іменем України

17.07.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Остролуцькій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал" до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Петрівський квартал» звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що позивач є забудовником житлового комплексу який знаходиться за адресою: с. Петрівське, вул. Л. Українки будинки 2, 4, 6 ,8, 2А, 4А, 4Б, 6А, 6Б, 10, 12, 14, 10А, 1 ОБ, 10В, 14А, 14Б, 14В. вул. Б. Хмельницького 11, 13, ПА, 11 Б, 11В, та ОСОБА_2 Шевченка будинки 1, 3, 5, 7, 9 Києво-Святошинського району Київської області. Позивачем збудовано - 28 житлових багатоповерхових житлових будинків, з загальною кількістю жителів близько - 3 000 громадян.

16.02.2015 на засіданні наради Києво-Святошинської державної адміністрації Київської області відповідач виступив з заявою-виступом, та розповсюдив інформацію що позивач будує незаконне будівництво на території с. Петрівське, будівництво висить в повітрі, по генеральному плану будівництво мало бути здійснене лише 14-и житлових будинків, а збудовано 33, до каналізації будинки не підключені (лише 3-й з них), решта зливає стічні води незаконно.

Вважає, що усі перелічені факти не відповідають дійсності та принижують ділову репутацію компанії.

Позивач затвердив корегування детального плану території житлової забудови - згідно протоколу № 244/2012 від 24.04.12, на засіданні архітектурно-технічної ради відділу містобудування і архітектури. Генеральним планом населеного пункту передбачено будівництво на даній території - 49 житлових будинків. На всі будинки які в даний час будуються чи збудовані є відповідні дозвільні документи - декларації на початок будівництва, та декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Всі збудовані та введені в експлуатацію будинки підключені до каналізації.

Також зазначив, що негативна недостовірна інформація, поширена про позивача, порушила право на недоторканність ділової репутації, оскільки спотворила та принизила оцінку діяльності товариства з боку громадськості та суспільства, ця оцінка перестала бути об'єктивною, поставила під сумнів наявність у позивача необхідного досвіду діяльності з будівництва, дотримання товариством моральних та правових норм, створила враження вчинення позивачем неправомірних дій спрямованих на підрив діяльності товариства та створення загрози неможливості подальшої діяльності з будівництва.

Тому просив зобов'язати відповідача спростувати неправдиву інформацію поширену про позивача, у спосіб яким вона була поширена. Стягнути з відповідача судовий збір.

В ході судових засідань позивач доповнив позовні вимоги та просив зобов'язати відповідача спростувати неправдиву інформацію поширену про позивача у спосіб яким вона була поширена, а саме: виступити з заявою-виступом на найближчому засіданні наради Києво-Святошинської державної адміністрації Київської області з спростуванням неправдивої інформації розповсюдженої на засідання 16.01.2015 наради Києво-Святошинської державної адміністрації Київської області, та зазначити, що позивач здійснює законне будівництво, що підтверджується деклараціями про початок виконання будівельних робіт та деклараціями про готовність об'єкту до експлуатації, та у законний спосіб - на підставі договору зливає стічні води та публічно вибачитися перед позивачем за розповсюдження недостовірної інформації.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали.

Відповідач та представник проти позову заперечували, зазначивши, що КП «Вишнівськийводоканал» у листі № 74 від 10.03.2015 підтверджується відсутність підключення багатоповерхових будинків, збудованих позивачем, до каналізаційної мережі м. Вишневе, а також, що позивач станом на 2015 рік не виконав технічних умов на скид стічних вод в міську каналізаційну мережу м. Вишневе, виконання яких дозволило б скидати стоки в об'ємі 230 м куб./добу.

КП «Петрівське» у листі № 29 від 24.03.2015 було підтверджено, що фактичне підключення будинків, збудованих позивачем, до водовідведення стічних вод не було здійснене.

Петрівською сільською радою у листі № 440 від 18.05.2015 підтверджується, що територія, на якій будується позивач, не увійшла до містобудівної документації, а саме: як до Генерального плану розвитку та забудови с. Петрівське, затвердженого рішенням Петрівської сільської ради у 1992 року, так і до детального плану забудови житлових масивів в с. Петрівське, розробленого ДП «УкрНДІПроцивільсільбуд» у 1997 році.

Позивач мав намір внести зміни у детальний план території з добавлянням (розширенням) нових територій, що прилягають до вул. ОСОБА_3, бульв. Тараса Шевченка та бульв. Лесі Українки в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області, тільки з грудня 2014 року.

Проте, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.06.2015 у справі № 369/4091/15-а було визнано незаконним та скасовано рішення Петрівської сільської ради Києво-Святошинського районну Київської області від 28.01.2015 № 3227 «Про погодження «Ескізу генерального плану, поєднаного з детальними планами території окремих частин с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області», а також рішення Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області LVI сесії VI скликання від 28.01.2015 № 3228 «Про погодження «Проекту внесення змін в детальний план території з добавлянням (розширенням) нових територій, що прилягають до вул. ОСОБА_3, бульв. Тараса Шевченка та бульв. Лесі Українки в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області».

Здійснене будівництво позивачем порушує вимоги, закріплені у ст.ст. 16,19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Тому, поширену відповідачем 16.02.2015 на засіданні наради Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області інформацію вважають достовірною.

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з наступних підстав:

Судом встановлено, що 16.02.2015 на засіданні наради Києво-Святошинської державної адміністрації Київської області відповідач виступив з заявою-виступом, та розповсюдив інформацію що позивач будує незаконне будівництво на території с. Петрівське, будівництво висить в повітрі, по генеральному плану будівництво мало бути здійснене лише 14-и житлових будинків, а збудовано 33, до каналізації будинки не підключені (лише 3-й з них), решта зливає стічні води незаконно,що підтверджується поясненнями сторін а також відеозаписом , який було проглянуто в судовому засіданні, що позивач вважає неправдивою інформацією ,такою що порочить ділову репутацію його.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Відповідно до п. 2 Постанови № 1 при розгляді справ про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні точно і неухильно застосувати положення Конституції України, Цивільного кодексу України, законів України: від 16 листопада 1992 року № 2782-ХІІ «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», від 2 жовтня 1992 року № 2657-ХІ1 «Про інформацію», від 21 грудня 1993 року № 3759-ХІІ «Про телебачення і радіомовлення» (у редакції Закону від 12 січня 2006 року № 3317-ІУ), від 23 вересня 1997 року № 540/97-ВР «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» - та інших нормативно-правових актів, що регулюють вказані суспільні відносини.

Враховуючи положення статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права, а також враховувати роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст. 34).

У п. 15 Постанови № 1 роз'яснено, що згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права (п. 18 Постанови № 1).

Виходячи з вказаних норм діючого законодавства, відповідач та його представник вважають поширену відповідачем інформацію на засіданні наради Києво-Святошинськогої РДА достовірною, посилаючись на лист КП «Вишнівськийводоканал» № 74 від 10.03.2015, яким підтверджується відсутність підключення багатоповерхових будинків, збудованих позивачем, до каналізаційної мережі м. Вишневе, а також, що позивач станом на 2015 рік не виконав технічних умов на скид стічних вод в міську каналізаційну мережу м. Вишневе, виконання яких дозволило б скидати стоки в об'ємі 230 м куб./добу.

Також листом КП «Петрівське» № 29 від 24.03.2015 підтверджено, що фактичне підключення будинків, збудованих позивачем, до водовідведення стічних вод не було здійснене.

Крім цього Петрівською сільською радою у листі № 440 від 18.05.2015 підтверджується, що територія, на якій будується позивач, не увійшла до містобудівної документації, а саме: як до Генерального плану розвитку та забудови с. Петрівське, затвердженого рішенням Петрівської сільської ради у 1992 року, так і до детального плану забудови житлових масивів в с. Петрівське, розробленого ДП «УкрНДІПроцивільсільбуд» у 1997 році.

Також як на одну з підстав відмови позивачу в позові , відповідач та його представник посилаються на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.06.2015 у справі № 369/4091/15-а яким було визнано незаконним та скасовано рішення Петрівської сільської ради Києво-Святошинського районну Київської області ЬУІ сесії VI скликання від 28.01.2015 № 3227 «Про погодження «Ескізу генерального плану, поєднаного з детальними планами території окремих частин с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області», а також рішення Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області LVI сесії VI скликання від 28.01.2015 № 3228 «Про погодження «Проекту внесення змін в детальний план території з добавлянням (розширенням) нових територій, що прилягають до вул. ОСОБА_3, бульв. Тараса Шевченка та бульв. Лесі Українки в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області», що свідчить про порушення позивачем вимог ст.ст. 16,19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином , суд вважає, що відповідач в судовому засіданні довів, що поширена ним інформація щодо позивача 16.01.2015 на засіданні наради Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області є достовірною, що підтверджується вищенаведеними доказами.

За правилами ст. 47-1 ЗУ Про інформацію ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У відповідності зі ст. 3 Конституції України честь і гідність людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а також в ст. 21 Конституції наголошується що всі люди вільні і рівні в своєї гідності та правах.

Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як і ст. 34 Конституції України, передбачає, що кожна людина має право на свободу виявлення поглядів, змістом чого є свобода дотримуватися своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів.

Зокрема, Європейський Суд наголошує, що стаття 10 захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, але також і форму, в якій вони надані Oberschick v.Austria (№1), рішення від 23.05.1991). Журналістська свобода передбачає також використання висловлювань, деякою мірою перебільшених або, навіть, провокаційних (рішення у справі Prager and Oberschick v.Austria (no.l) від 26.04.1995). При дотриманні умов §2 статті 10 Конвенції, право вільно передавати інформацію поширюється не лише на «інформацію» та «ідеї», які сприймаються сприятливо або вважаються необразливими чи нейтральними, але й такі, які ображають, шокують чи викликають стурбованість. Такі є вимоги плюралізму, толерантності і лібералізму, без яких немає «демократичного суспільства» (рішення у справі Handyside v. the United Kindom від 07.12.1976).

Європейський Суд з прав людини відзначив, що навіть оціночне судження може виходити за межі прийнятного, якщо воно не має під собою ніякого фактичного підґрунтя (рішення у справі «Єрузалем проти Австрії))).

Таким чином, суд вважає, що виступ відповідача щодо незаконного будівництва позивачем на території с. Петрівське мало б визнаватися образою лише за умови поєднання з непристойною формою вираження такого судження,але ця обставина не доведена представниками позивача , і судом не встановлено.

Як на доказ в підтвердження своїх вимог, представники позивача посилаються на заяву громадянина ОСОБА_4 від 07.04.2015 на ім.»я директора ТОВ «Петрівський квартал» про відмову від договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 03.04.2015 в зв»язку з виступом відповідача у приміщенні Києво-Святошинської РДА щодо незаконного будівництва позивачем на території ЖК «Петрівський квартал», але суд до цього доказу ставиться критично, оскільки невідомо коли було написано цю заяву, також не надано доказів, що взагалі укладався договір купівлі-продажу квартири 03.04.2015, суду було надано лише копію договору бронювання квартири від 16.03.2015 , стороною якого вказано громадянина ОСОБА_4

Тобто, представники позивача не довели тих обставин на які посилався як на підставу позовних вимог, не надали докази в обґрунтування позовних вимог не спростували тих обставин на які посилалися відповідач та його представник в обґрунтування своїх заперечень , що є їх обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював представникам позивача їхправа та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про не обґрунтованість та не доведеність вимог позивача оскільки вони не відповідають вимогам ст. ст.. 57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 269, 271, 273, 275, 278, 297, 299 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал" до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: