Справа №173/581/15-ц
Провадження №2/173/444/2015
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.
При секретарі - Рудовій Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України Дніпропетровській області про визнання особи втратившою право на користування жилим приміщенням,-
До суду звернувся позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання особи, втратившою право користування жилим приміщенням до відповідача ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України Дніпропетровській області згідно якого просить визнати відповідача втратившою право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 посилаючись на наступне: на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченому 26.02.2008 року йому на праві приватної власності належить житловий будинок з господарчими спорудами, розташований в по АДРЕСА_1.
З відповідачем ОСОБА_2, він зареєстрував шлюб 24.10.2009 року і вони стали проживати однією сім»єю в належному йому будинку. Відповідач була зареєстрована за даною адресою 31.05.2010 року
В жовтні 2012 року вони припинили шлюбні відносини. Відповідач забрала свої особисті речі та виїхала з його домоволодіння і на даний час фактично проживає у свого сина за адресою: АДРЕСА_2.
В добровільному порядку відповідач з реєстраційного обліку в його домоволодінні не знімається, чим порушує його право власності на вказане домоволодіння, так як він не має змоги оформити субсидію на оплату комунальних послуг, та розпорядитись належним йому домоволодінням.
Самостійно він не може зняти відповідачку з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою, що й стало підвою звернення до суду.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному об"ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.
Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.
Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого 26.02.2008 року приватним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 378 та витягом з реєстру права власності на нерухоме майно № 18119549 від 17.03.2008 року комунального підприємства «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації».
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Таким чином судом встановлено, що уклавши договір купівлі-продажу вищевказаного домоволодіння у відповідача ОСОБА_1, виникло право власності на дане домоволодіння. При цьому судом встановлено, що право власності на вказане домоволодіння виникло лише у позивача. Так як згідно свідоцтва про укладення шлюбу позивач та відповідач одружились 24.10.2009 року. Тому право спільної сумісної власності на зазначене вище домоволодіння у відповідача не виникло, так як домоволодіння було придбане позивачем до реєстрації шлюбу.
Судом встановлено, що відповідач в жовтні 2012 року забравши свої речі вибралась із домоволодіння АДРЕСА_1.
Факт не проживання відповідача в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4, та ОСОБА_5, які в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_2, не проживає в домоволодіння АДРЕСА_1 більше двох років. Вони були свідками того, як відповідач повернувшись із поїздки за кордон, вибралась із домоволодіння належного позивачу, сказавши, що жити там не буде. Після цього відповідач до домоволодіння позивача з метою проживання в ньому не повреталась
Оцінюючи досліджені вище докази, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, за місцем своєї реєстрації не проживає з жовтня місяця 2012 року. Відповідач була зареєстрований в будинку позивача та проживала в ньому як член сім»ї власника будинку.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла.
Так як з наданих суду доказів встановлено, що відповідач не проживає в домоволодінні, розташованому за адресою за адресою: АДРЕСА_1 з жовтня 2012 року, тобто понад один рік, відповідно вона втрачає право на користування даним житловим приміщення.
Оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо визнання відповідача ОСОБА_2, такою, що втратила право користування домоволодінням розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином рішення суду про визнання ОСОБА_2, такою, що втратила право користування домоволодінням розташованим за адресою: АДРЕСА_1 є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою і не потребує додаткового покладення відповідних обов»язків на державну міграційну службу України в Дніпропетровській області.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені нею судові витрати, а саме 243 грн., 60 коп., за сплачений судовий збір, так як позовні вимоги позивача задоволені в повному об»ємі.
Керуючись ст. 10,60, 80 212,213 214, 215 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи, втратившою право користування жилим приміщення задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 243.60 грн., за сплачений судовий збір.
Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем протягом 10 днів з моменту його отримання шляхом подачі заяви про його скасування до Верхньодніпровського районного суду.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги та/або заяви про скасування заочного рішення, якщо така скарга та/або заява не подавались. У випадку подання апеляційної скарги або заяви про скасування заочного рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, або після перегляду заочного рішення судом, який його постановив, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.