АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5939/2015 Головуючий в суді 1 інстанції - МоскаленкоК.О.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановила:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Не погоджуючись з ухвалою, відповідач ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про передачу даної справи за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині недотримання правил підсудності.

Вказувала, що договором позики чітко не визначено, що повернення позики є місцем виконання договору, а також не визначено саме місце його виконання. Крім того, в якості забезпечення позики передбачено заставу земельної ділянки, що знаходиться в Макарівському районі Київської області. Оскільки позовні вимоги стосуються земельної ділянки - нерухомого майна, то позов повинен пред'являтись відповідно до ст. 114 ЦПК України - за місцем знаходження нерухомого майна.

В судове засідання апелянт та її представник не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегією суддів визнано за можливе розглянути справу за відсутності апелянта, оскільки причин своєї неявки у письмовій заяві про відкладення розгляду справи, що була здана до канцелярії суду в день розгляду справи 07.05.2015 року, ОСОБА_2 суду не повідомила, а поважність причин неявки її представника не підтверджена жодними доказами.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав доводи апеляційної скарги безпідставними та просив залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до Печерського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, позивач ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики, проценти за користування позикою, штрафні санкції за несвоєчасне повернення суми позики, а також інфляційні збитки, всього на загальну суму 6 515 217 грн. При цьому адресу місця проживання відповідача вказав: АДРЕСА_1.

Відкриваючи провадження у справі ухвалою від 02 лютого 2015 року, суддя виходив з того, що позовна заява відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України, справа підсудна Печерському районному суду м. Києва, підстави для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає нормам процесуального права та матеріалам справи.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим в установленому порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Як вбачається з відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у м. Києві від 23.01.2015 року, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться у Печерському районі м. Києва.

Таким чином, враховуючи, що предметом даного позову є стягнення заборгованості за договором позики, то судом першої інстанції правильно застосовані правила підсудності, визначені ст. 109 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Однак доводи апеляційної скарги про те, що позов має розглядатись за правилами виключної підсудності, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки та обставина, що в якості забезпечення виконання зобов'язань відповідачем було передано позивачу в іпотеку земельну ділянку, що розташована у Макарівському районі Київської області, не є визначальною щодо предмету даного позову і позивач не заявляє вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, оскільки даний позов не стосується нерухомого майна, то підстав для застосування ст. 114 ЦПК України не вбачається.

Доводи апеляційної скарги щодо незазначення у договорі позики конкретного місця його виконання - значення для вирішення питання щодо підсудності спору також не мають, оскільки у даному випадку застосовані загальні правила підсудності, визначені ст. 109 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апелянта про порушення судом правил підсудності при відкритті провадження у справі є необґрунтованими та безпідставними.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, підстави для її скасування - відсутні, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді: