ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1769/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Трусової Т.О.,

при секретарі Мінасян С.Г., з участю: позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_9, про встановлення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2014 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1.

Позов обґрунтований наступним. Квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності в рівних частках чотирьом особам: позивачу ОСОБА_2, її колишньому чоловіку ОСОБА_6, дочці ОСОБА_7 та неповнолітній онуці ОСОБА_8 Окрім власників у квартирі також зареєстровані син позивача ОСОБА_4 та малолітня онука ОСОБА_10 Спірна квартира має житлову площу 42 кв.м. і складається з трьох ізольованих жилих кімнат площею 14,9 кв.м., 10 кв.м., 17,1 кв.м. та місць загального користування. Таким чином на долю кожного із співвласників припадає по 10,5 кв.м. жилої площі. Відповідач ОСОБА_7 з сім'єю займає дві кімнати, а позивачу приходиться проживати в одній кімнаті з колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано в жовтні 2013 р. Проживаючи в одній квартирі, позивач та відповідачі не ведуть спільного господарства і комунальні послуги сплачують за домовленістю окремо. Посилаючись на те, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні квартирою, ОСОБА_2 просить встановити порядок користування квартирою, відповідно до якого виділити їй в користування кімнату площею 10 кв.м. з лоджією, відповідачам - дві інші кімнати площею 14,9 кв.м. з лоджією та 17,1 кв.м., а місця загального користування залишити в спільному користуванні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позов підтримали.

ОСОБА_2 пояснила, що протягом останніх п'яти років між нею та відповідачами існує конфлікт, викликаний поведінкою зятя та дочки. Чоловік також став на сторону зятя, що і призвело до розірвання їх шлюбних стосунків. До розірвання шлюбу вони з чоловіком займали кімнату площею 14,9 кв.м., а дочка з сім'єю - дві інші кімнати. Після розірвання її з ОСОБА_6 шлюбу порядок користування квартирою не змінився. Її колишній чоловік переважно мешкає за містом на дачі, але коли приїжджає, проживає в одній з нею кімнаті. На грунті тривалого конфлікту, який загострився після її розлучення з чоловіком, дочка з зятем створюють їй перешкоди в користуванні квартирою, які полягають у погрозах отруїти та у встановленні певних годин, коли вона може зайти на кухню чи відвідати ванну або туалет, що робить її життя нестерпним. Зазначила, що згоди на проведення ремонту у кімнаті площею 10 кв.м., яку займають онуки, вона не надавала.

Третя особа ОСОБА_4 позов підтримав та пояснив, що фактично він у спірній квартирі не проживає. На його думку сестра та її чоловік порушують права його матері на користування квартирою, яка була отримана батьками.

Представник відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_5 позов не визнала. Послалась на те, що виділення в користування позивачу кімнати площею 10 кв.м. призведе до порушення прав інших співвласників. Вказана кімната тривалий час використовується як дитяча, у ній, на відміну від інших кімнат, зроблено гарний ремонт, вона облаштована дитячими меблями, а тому на виділення її в користування позивачу ОСОБА_7 не погоджується. За запропонованим позивачем порядком користування відповідач ОСОБА_6 отримає в користування на 4,5 кв.м. жилої площі більше, а відповідач ОСОБА_7 відповідно менше, що призведе до суттєвого дисбалансу прав власників квартири. Не заперечуючи існування між сторонами тривалого конфлікту, представник відповідача пояснила, що наразі відповідачі замовили акт оцінки квартири, після отримання якого мають намір сплатити позивачу вартість її частки.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, представників сторін, та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

В 2002 р. квартира АДРЕСА_1 була набута у власність ОСОБА_6, його дружиною ОСОБА_2, дочкою ОСОБА_7 та онукою ОСОБА_8 в рівних частках на підставі Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25 лютого 2002 р. (а.с. 7).

28 березня 2002 р. право власності вказаних осіб зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 5099 (а.с. 6).

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Судом встановлено, що між співвласниками спірної квартири - позивачем ОСОБА_2 з одного боку, та відповідачами ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - з іншого, існує тривалий особистісний конфлікт, внаслідок якого відповідач ОСОБА_7 чинить позивачу перешкоди у користуванні квартирою, які полягають в обмеженні користування місцями загального користування.

Спірна квартира не може бути поділена в натурі, так як неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, а конфліктні відносини між співвласниками перешкоджають їм домовитися про порядок користування квартирою.

За таких обставин вирішити існуючий спір можливо лише шляхом встановлення конкретного порядку користування квартирою.

Згідно технічного паспорту спірна квартира складається із трьох ізольованих житлових кімнат площею 14,9 кв.м., 10 кв.м. і 17,1 кв.м. та місць загального користування: кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, вбудованої шафи. Також квартира обладнана двома лоджіями однакової площі, вихід на які здійснюється з кімнат площею 14,9 кв.м. і 10 кв.м. (а.с. 10-12).

Враховуючи, що жила площа квартири складає 42 кв.м., на кожного з співвласників припадає в користування по 10,5 кв.м. жилої площі.

За запропонованим позивачем ОСОБА_2 варіантом порядку користування квартирою її частка буде меншою на 0,5 кв.м. від розміру частки, яка припадає на її частку у праві власності, а частка відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно буде перевищувати на 0,5 кв.м. розмір частки, яка припадає на їх спільну частку у праві власності (31,5 кв.м.).

Позивач не заперечує, що наразі кімната площею 10 кв.м. перебуває в користуванні відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Проте враховуючи розміри та конструктивні особливості спірної квартири, а також те, що відповідачі не запропонували альтернативний порядок користування квартирою, іншого варіанту порядку користування нею встановити неможливо.

Та обставина, що у кімнаті площею 10 кв.м. за рахунок відповідача ОСОБА_7 зроблено ремонт, не впливає на вирішення спору, оскільки вона не позбавлена права вимагати від ОСОБА_2 відшкодування його вартості.

Доводи представника відповідача про те, що за запропонованим позивачем порядком користування квартирою відповідач ОСОБА_6 отримає в користування на 4,5 кв.м. жилої площі більше, а відповідач ОСОБА_7 відповідно менше, не має правового значення і не впливає на вирішення справи, оскільки між відповідачами спору щодо порядку користування квартирою немає, а отже вони можуть домовитися про порядок володіння та користування житловою площею, виділеною у їх спільне користування.

Враховуючи встановлені обставини, вимоги ОСОБА_2 про встановлення конкретного порядку користування квартирою суд вважає доведеними і обґрунтованими та задовольняє їх.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат, присуджуючи з відповідачів на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Встановити порядок користування приміщеннями квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого виділити в користування ОСОБА_4 ізольовану жилу кімнату площею 10 квадратних метрів з лоджією, а ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виділити в спільне користування дві ізольовані жилі кімнати площею 17,1 квадратних метрів та 14,9 квадратних метрів з лоджією.

Місця загального користування залишити у спільному користуванні співвласників квартири.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 судові витрати по 121 гривні 80 копійок з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня копії цього рішення.

Суддя: