Номер провадження: 22-ц/785/241/15
Головуючий у першій інстанції Плавич І.В.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П., Цюри Т.В.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеського обласного центру зайнятості на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2014 року у справі за позовом Одеського обласного центру зайнятості до Приватного підприємства "І-Макс-Технології", ОСОБА_2 про визнання договору недійсним,-

встановила:

Представник Одеського обласного центру зайнятості звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання договору поступки боргу № 05/05 від 22.07.2013 року, укладеного між ПП "І-Макс-Технології" та ОСОБА_2, недійсним (а. с. 1-2).

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 22 липня 2013 року між ПП "І-Макс-Технології" та ОСОБА_2 було укладено договір поступки боргу № 05/05, предметом якого є уступка права вимоги боргу в сумі 46 000,00 гривень по господарському договору про надання консультаційних послуг № 27/5 від 01 серпня 2010 року, укладеного між Одеським обласним центром зайнятості та ПП "І-Макс-Технології". Позивач вважає, що договір поступки боргу не відповідає вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України, оскільки зміст цього договору суперечить ч. 2 ст. 175 ГК України, ч. 3 ст. 512 ЦК України, та укладений без згоди Одеського обласного центру зайнятості. Оскільки договір № 27/5 є господарським і його укладено між Одеським обласним центром зайнятості і ПП "І-Макс-Технології", які є суб'єктами вказаних майново-господарських зобов'язань, тому заміна останнього договором № 05/05, який є похідним від договору № 27/5, на ОСОБА_2, який не є суб'єктом господарювання, суперечить ч. 3 ст. 512 ЦК України та ч. 2 ст. 175 ГК України.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2014 року у задоволенні позову Одеського обласного центру зайнятості - відмовлено (а. с. 184-186).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати судове рішення з ухваленням нового рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 188-193).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги представника Одеського обласного центру зайнятості з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позову.

З таким висновком слід погодитись, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом встановлено, що 01 серпня 2010 року між Одеським обласним центром зайнятості та Приватним підприємством "І-Макс-Технології" було укладено договір № 27/5 про надання консультаційних послуг. Відповідно до умов цього Договору ПП "І-Макс-Технології" зобов'язалось надати Одеському обласному центру зайнятості інформаційні, консультаційні, методичні послуги та іншу допомогу по організації і проведенню процедури закупівлі (відкриті торги) на будівництво Б-Дністровського МРЦЗ з урахуванням специфічних потреб Замовника та вимог чинного законодавства. Вартість робіт визначається на основі кошторису (Додаток 1), який є невід'ємною частиною даного Договору та складає 60 000,00 гривень у томі числі ПДВ (20%) 10 000,00 гривень (а. с. 28-30).

22 липня 2013 року ПП "І-Макс-Технології", в особі директора Філімонова В.В. та ОСОБА_2, оформили договір поступки боргу № 05/05, згідно з умовами якого Первісний кредитор передав Новому кредиторові, а Новий кредитор прийняв право вимоги до Боржника щодо оплати за невиконані послуги на загальну суму 46 000,00 гривень згідно основного договору. За цим Договором Новий Кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання зобов'язань передбачених чинним законодавством та Основним Договором щодо оплати за невиконані послуги на загальну суму 46 000,00 гривень, згідно Основного договору. Тлумачення предмету договору здійснюється з урахуванням Основного договору. Первісний кредитор зобов'язується забезпечити Нового кредитора всім необхідним, що засвідчує право вимоги. Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань (а. с. 3).

Умовами договору про надання консультаційних послуг №27/5, укладеного між Одеським обласним центром зайнятості та ПП "І-Макс-Технології" не встановлено заборони або певних застережень щодо заміни кредитора у зобов'язанні.

Як встановлює ст. 516 ч.1 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання, які виникли між Одеським обласним центром зайнятості та ПП "І-Макс-Технології", не підпадають під обмеження, визначені ст.515 ЦК України щодо заміни кредитора. Діючим ЦК України не передбачено обов'язкової згоди боржника на заміну кредитора у зобов'язанні, яке виникло між Одеським обласним центром зайнятості та ПП "І-Макс-Технології", а Одеський обласний центр зайнятості та ПП "І-Макс-Технології" при укладенні договору про надання консультаційних послуг №27/5, таких умов також не передбачали.

Отже, доводи апеляційної скарги про необхідність отримання обов'язкової згоди Одеського обласного центра зайнятості на укладання оспорюваного правочину є безпідставними.

Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правих наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, договір про надання послуг є двостороннім та таким, що вважається укладеним з моменту досягнення згоди за всіма істотними умовами (ст. 638 ЦК).

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не вставлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В контексті даної норми зобов'язальні права Кредитора можуть передаватися як у повному обсязі так і частково. Відступлення права вимоги являє собою договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.

Якщо відступлення вимоги має оплатний характер, до цього договору застосовуються положення ЦК України про купівлю-продаж, якщо передача права є безоплатною - положення про дарування.

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин на підставі якого виникло зобов'язання, прав вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Предметом договору про надання послуг, є вчинення виконавцем певних дій або здійснення певної діяльності (надання правових консультацій, аудиторських послуг).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.07.2011 року пункт перший резолютивної частини рішення місцевого господарського суду Одеської області від 20 травня 2011 року скасовано та викладено в наступній редакції: позов ПП "І-Макс-Технології" задовольнити частково, стягнути з Одеського обласного центру зайнятості на користь ПП "І-Макс-Технології" 14 000 гривень боргу, 484,58 гривень збитків від інфляції, 185,13 гривень 3% річних, 146,69 гривень витрат на сплату державного мита, 56,62 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу; в решті позову відмовити. В решті рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що договір про надання послуг містить у собі всі істотні умови, притаманні договорам такого виду; виконання послуг на суму 14 000 гривень підтверджено належними доказами; водночас суд апеляційної інстанції відмовив у стягненні пені, виплата якої не передбачена умовами договору, та у стягненні 46 000 гривень вартості послуг, не наданих з вини замовника, за недоведеності відповідних позовних вимог.

Умовами договору встановлено, що розрахунки за виконані роботи з виконавцем здійснюються після виконання і приймання послуг, передбачених договором та підписання акту прийому - здачі виконаних робіт.

Передача невизначених вимог законом не передбачена.

Умовами договору встановлено, що розрахунки за виконані роботи з виконавцем здійснюються після виконання і приймання послуг, передбаченим договором та підписання акту прийому здачі виконаних робіт.

Отже, судова колегія вважає, що спірний правочин не укладено, оскільки договір № 27/5 від 01.08.2010 року , який є основним до спірного договору № 05/05 від 22.07.2013 року, безпосередньо не встановлював конкретних боргових зобов'язань перед ПП "І-Макс-Технології". Одеський обласний центр зайнятості, до укладання договору поступки боргу, добровільно не визнавав борг у розмірі 46 000 гривень, право вимоги за яким було передано новому кредитору - фізичній особі ОСОБА_2, що дає підстави вважати, що оскаржуваний договір підписувався сторонами цього договору формально, а не з метою на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 та ПП "І-Макс-Технології" не уклали спірний договір № 5/05, оскільки не досягли згоди щодо належного його предмету, який повинен бути визначений основним договором № 27/5 або господарським судом за результатами розгляду справи, борг повинен бути безспірним, індивідуалізованим та відповідати вимогам закону.

Отже, договір, який фактично не укладений не може бути визнаний судом недійсним.

Інші доводи скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2014 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника Одеського обласного центру зайнятості - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2014 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.