Справа № 699/1213/14-ц
Номер провадження 2-др/699/1/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4

представника відповідачів ОСОБА_5 районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Корсуні - Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_1 предявив у суд даний позов і просив усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні будинком №25 по вул. Дяченка в м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області шляхом виселення відповідача з вказаного житлового будинку без надання іншого житла та зняття відповідача з реєстраційного обліку посилаючись на те, що являється власником зазначеного будинку. Згідно усної домовленості з ним, відповідач вселився і зареєструвався в його будинку. Відповідач проживає тимчасово, членом сімї не являється, добровільно звільнити помешкання та знятися з реєстрації не бажає.

До початку розгляду справи по суті позивач змінив підставу і предмет позову, і просив визнати незаконною реєстрацію відповідача, усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні будинком шляхом виселення відповідача з вказаного житлового будинку без надання іншого житла та зобовязати ОСОБА_5 районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області здійснити скасування реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 10 листопада 2014 року ОСОБА_5 районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області був залучений як співвідповідач.

Ухвалою суду від 24 грудня 2014 року Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області було залучено співвідповідачем.

До початку розгляду справи по суті позивач змінив предмет та підставу позову, відповідач не предявив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Ухвалою від 25 лютого 2015 року суд закрив провадження у цивільній справі в частині позовних вимог до ОСОБА_5 районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання незаконною реєстрації відповідача ОСОБА_3 та зобовязання ОСОБА_5 районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області здійснити скасування реєстрації відповідача як такий, що є публічно - правовим, а тому підлягає розгляду в порядку, визначеному ст.ст.17,18 КАС України.

Рішенням суду від 25 лютого 2015 року в іншій частині позовних вимог в позові відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 08 квітня 2015 року ухвала районного суду про закриття провадження скасована, оскільки вимоги до ОСОБА_5 районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання незаконною реєстрації відповідача ОСОБА_3 та зобовязання ОСОБА_5 районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області здійснити скасування реєстрації відповідача підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 08 квітня 2015 року цивільна справа повернута до суду для ухвалення додаткового рішення в частині нерозглянутих позовних вимог.

Згідно ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх неявка не є обовязковою.

У суд позивач ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_2 не зявилися, надавши письмові заяви про відкладення судового засідання у звязку з участю представника в іншому засіданні в іншому суді.

Представники відповідачів ОСОБА_5 районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в суд не заявилися, надавши письмові заяви про ухвалення додаткового рішення без участі представників на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідач ОСОБА_3 підтримав свого представника адвоката ОСОБА_4 про відмову у задоволенні вимог про визнання незаконною реєстрації відповідача ОСОБА_3 та зобовязання здійснити скасування реєстрації відповідача, так як позивач не надав суду доказів, які б підтверджували такі його вимоги.

Приписами п1) ч.1 ст.220 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення може ухвалити додаткове рішення,якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення,не ухвалено рішення.

Так, предявлені позивачем вимоги про визнання незаконною реєстрації відповідача ОСОБА_3 та зобовязання здійснити скасування реєстрації нерозривно повязані з іншими вимогами про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом виселення відповідача.

У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог:

1) про позбавлення права власності на житлове приміщення;

2) про позбавлення права користування житловим приміщенням;

3) про визнання особи безвісно відсутньою;

4) про оголошення фізичної особи померлою.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Позивач в підтвердження своїх вимог про визнання незаконною реєстрації відповідача ОСОБА_3 та зобовязання здійснити скасування реєстрації відповідача до своїх пояснень письмових доказів не надав суду. Показання ж свідків про те, що відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований у будинку працівниками РВ за сприянням дружини позивача за отримання ними матеріальної винагороди,свого підтвердження при розгляді справи в суді не знайшли, такі обставини їм відомі зі слів самої дружини позивача.

Відповідно до правил ст.214 ЦПК України обовязком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те,яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Оскільки спір виник між членом сімї та власником житла, підлягають застосуванню норми ЖК України, а не ЦК України.

Таким чином, в зазначеній частині позовних вимог також суд відмовляє, а тому не вирішує питання застосування позовної давності заявленою відповідачем про те, що позивачу стало відомо про реєстрацію відповідача у 2009-2010 роках, а з позовною вимогою визнання незаконною реєстрацію відповідача він звернувся до суду лише 22 вересня 2014 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для задоволення позову до ОСОБА_5 районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання незаконною реєстрації відповідача ОСОБА_3 та зобовязання ОСОБА_5 районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області здійснити скасування реєстрації відповідача не має.

При відмові в частині позовних вимог суд не присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі.

Керуючись ст.ст.220,294 ЦПК України, суд

вирішив :

Відмовити в позові до ОСОБА_5 районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання незаконною реєстрації відповідача ОСОБА_3 та зобовязання ОСОБА_5 районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області здійснити скасування реєстрації відповідача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі,але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7sp; А.