справа № 200/7055/15-ц 23.07.15
Рішення

Іменем України

09 липня 2015 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Яковлева Д.О.

при секретарі Сабій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Філії «Дніпропетровське РУ» про стягнення заборгованості та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає наступне, що 14 листопада 2014 року між нею та банком було укладено Договір-заяву №307231/28213/07-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в іноземній валюті, а саме 19200,00 доларів США. 27 листопада 2014 року вищевказаний договір було розірвано, кошти в сумі 19200,00 доларів США були розділені на три частини та з банком було укладено наступні три договори: строковий договір «Класік» №307231/29403/1-14 від 27.11.2014 на суму 9000,00 доларів США строком дії до 27.12.2014; строковий договір «Блискуча сімка» №307231/29404/07-14 від 27.11.2014 на суму 7500,00 доларів США строком дії до 25.02.2015; залишок коштів у сумі 2700,00 доларів США був покладений на її поточний рахунок відкритий на підставі Договору №2450 від 11 листопада 2013 року про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи в іноземній валюті. Протягом деякого часу на її вимогу банк виплачував по 100 доларів США в день. Однак після закінчення дії договорів, вона неодноразово зверталась з відповідними заявами до банку про повернення їй депозитів та нарахованих відсотків, однак відповідач грошові кошти не повернув, посилаючись на Постанову правління НБУ №160 від 03.03.2015. Просила стягнути з відповідача на її користь загальну суму заборгованості у розмірі 17593,16 доларів США відповідно до довідки Банку щодо залишку грошових коштів на розрахункових рахунках та 20000грн. на відшкодування моральної шкоди.

В судове засідання сторони не зявились, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, в поданій до суду заяві представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідно до ст..224 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.

У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні 14 листопада 2014 року між сторонами був укладений Договір-заява №307231/28213/07-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в іноземній валюті, а саме 19200,00 доларів США (а.с.6-7). Внесення вказаної суми іноземної валюти в касу відповідача підтверджується Меморіальним валютним ордером №4719847 від 14 листопада 2014 року (а.с.7).

27 листопада 2014 року вищевказаний договір між сторонами було розірвано, кошти в сумі 19200,00 доларів США були розділені на три частини та між позивачем та банком було укладено наступні три договори: строковий договір «Класік» №307231/29403/1-14 від 27.11.2014 на суму 9000,00 доларів США строком дії до 27.12.2014 (а.с.10); строковий договір «Блискуча сімка» №307231/29404/07-14 від 27.11.2014 на суму 7500,00 доларів США строком дії до 25.02.2015 (а.с.8-9); залишок коштів у сумі 2700,00 доларів США був покладений на її поточний рахунок відкритий на підставі Договору №2450 від 11 листопада 2013 року про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи в іноземній валюті (а.с.11-12).

18 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про повернення їй депозитів та виплати нарахованих відсотків (а.с.17). Відповідно до довідки №7.1-7.1/307 від 18.03.2015 (зворотня сторона а.с.16), залишок коштів на депозитному рахунку 9507 станом на 18.03.2015 становить 3061,62 доларів США; на депозитному рахунку 9505 станом на 18.03.2015 становить 1005,02 доларів США; на депозитному рахунку 9508 станом на 18.03.2015 становить 7526,44 доларів США; на депозитному рахунку 01 станом на 18.03.2015 становить 6000,08 доларів США. Проте, вказані грошові кошти банком не були повернені.

У відповідь на звернення позивачки щодо повернення депозитів, від ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» надійшла письмова відповідь вих. №7.1-7.1/934 від 20.03.2015 на вимоги позивача, в якій повідомлено про набуття з 04.03.2015 чинності Постановою Правління НБУ №160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» в якому є певні обмеження щодо видачі валютних коштів з депозитних рахунків в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта (а.с.16).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Частиною 1 ст.1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона(банк), що прийняла від другої сторони(вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або доходів в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно з положеннями договорів-заяв, укладених між позивачкою та відповідачем, після закінчення строку, визначеного п.1 цих Договорів-заяв, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов.

Пунктом 5.2 Основних умов визначено, що у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, Вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити, зобов'язаний надати Банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою. Вказану письмову вимогу Вкладник зобов'язаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий - повертається Вкладнику з відміткою Банку про отримання письмової вимоги. У зазначеній письмовій заяві Вкладник обов'язково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (із вказанням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування). Якщо день повернення суми Вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться Банком на наступний перший робочий день. У випадку, коли Вкладник надав Банку зазначену письмову вимогу про отримання суми Строкового вкладу шляхом видачі готівки, але не вимагає отримання Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою, або останнього з строків, на який продовжено розміщення Строкового вкладу, Договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу та нарахування процентів на суму вкладу на вимогу після закінчення вказаного строку за період подальшого знаходження коштів у користуванні Банку здійснюється по процентній ставці за вкладом на вимогу, розмір якої встановлено тарифами банку та є чинним у період знаходження коштів на вкладі на вимогу. Для обліку цих коштів Вкладник підписанням Договору-заяви уповноважує Банк: відкрити Вкладникові Рахунок на вимогу, та не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою, або останнього з строків, на який продовжено розміщення Строкового вкладу, перерахувати суму Вкладу зі Строкового вкладного рахунку та суму нарахованих на Вклад процентів (суму нарахованих на Вклад, але не виплачених процентів) з Рахунку для нарахування процентів за Вкладом на Рахунок на вимогу та після зазначеного перерахування закрити Строковий вкладний рахунок та Рахунок для нарахування процентів за Вкладом. Розмір вкладу на вимогу складається із суми Вкладу та суми процентів, нарахованих на Вклад (суми процентів, нарахованих на Вклад, але не виплачених Вкладникові).

Однак, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у визначені строки банківські вклади у повному обсязі позивачеві не повернув, та станом на 09 липня 2015 року суму вкладів 17593,16 доларів США так позивачці і не повернена.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Щодо посилань ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на Постанову Правління НБУ №160 від 03.03.2015 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», суд зазначає, що відповідно до ст.56 Закону України "Про Національний банк України" від 20.05.1999 за № 679-ХІV, Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Такі акти не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом'якшують або скасовують відповідальність. Нормативно-правові акти Національного банку підлягають обов'язковій державній реєстрації в Міністерстві юстиції України та набирають чинності відповідно до законодавства України. Нормативно-правові акти Національного банку можуть бути оскаржені відповідно до законодавства України.

Також суд зазначає, що Цивільний кодекс України після Конституції України є другим по юридичній силі актом, який стосується спірних правовідносин, а, відповідно до ч.2 ст.4 Цивільного кодексу України, основним актом цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Таким чином, жодним своїм нормативно-правовим актом, Національний банк України не вправі обмежити права вкладника, встановлені Цивільним кодексом України, зокрема закріплені у ст.1060 ЦК України.

Враховуючи, що ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, банківські вклади у повному розмірі не повернув, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь позивача грошових коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у сумі 17593,16 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату винесення рішення становить 386521грн.72коп.

Посилаючись на ст.1167 ЦК України, позивачка просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20000грн. у зв'язку з невиконанням умов договору банківського вкладу.

Правовідносини, що існують між сторонами, є зобов'язальними. У разі порушення зобов'язання моральна шкода може відшкодовуватися лише тоді, якщо це встановлено договором або законом (ст.611 ЦК України).

Оскільки між сторонами існують договірні відносини, які врегульовані норми ЦК України (ст.ст. 625, 1058-1074), що не передбачають такого виду відповідальності відповідача, як відшкодування моральної шкоди. Можливість відшкодування моральної шкоди у таких правовідносинах не виключається у випадку, якщо сторони передбачили таку відповідальність в укладеному договорі.

Договіри банківського вкладу року не містять умов, згідно з якими відповідач повинен відшкодовувати моральну шкоду.

Положення ст.1167 ЦК України до договірних відносин не застосовуються.

У зв'язку з цим, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000грн. задоволенню не підлягають.

Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3654грн.00коп.

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» () в особі АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Філії «Дніпропетровське РУ» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) заборгованість за договорами банківських вкладів (депозитів) в доларах США, у загальному розмірі 17593 (сімнадцять тисяч пятсот девяносто три) доларів США 16 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на дату винесення рішення становить 386521 (триста вісімдесят шість тисяч пятсот двадцять одна) гривня 72 копійки.

Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» () в особі АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Філії «Дніпропетровське РУ» () на користь держави судовий збір у розмірі 3654грн.00коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Д.О. Яковлев