Справа № 360/1388/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

народних засідателів Збродської Л.П., Герасименко І.Г.

при секретарі Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі, про визнання особи безвісно відсутньою,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 є її бувшим чоловіком, у них є спільна дитина син ОСОБА_4. У квітні 2010 року шлюб між нею /заявницею/ та ОСОБА_3 було розірвано без присутності останнього, останнє місце проживання ОСОБА_3 Донецька область, м.Горлівка, пр..Перемоги, 58, кв.41 і за цією адресою він був зареєстрований з травня 2005 року по листопад 2010 року, згідно рішення Центрально-Міського суду м.Горлівка від 16 серпня 2010 року ОСОБА_3 було визнано таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а фактично ОСОБА_3 припинив мешкання у вищевказаній квартирі з квітня 2009 року, вивіз свої речі та виїхав у невідомому напрямку, адресу нового місця проживання не повідомив і з того моменту жодних відомостей про його місцезнаходження не надходило. Останнє місце роботи ОСОБА_3 шахта ім.Гагаріна, що в м.Горлівка Донецької області, звідки його у 2009 році було звільнено за прогули, з того часу по теперішній час інших відомостей про місце роботи останнього також не надходило.

За рішенням Центрально-Міського суду м.Горлівка Донецької області від 30 листопада 2011 року ОСОБА_3 визнано безвісно відсутнім з січня 2010 року і на підставі цього рішення їй /заявниці/ було оформлено пенсію на дитину в УПФУ в Центрально-Міському районі м.Горлівка.

У квітні 2013 року вона /ОСОБА_2В./ отримала лист з УПФУ в Центрально-Міському районі м.Горлівка про припинення виплати їй пенсії на дитину у зв»язку з тим, що 01 квітня 2013 року ОСОБА_3 звернувся особисто з паспортом до пенсійного фонду для отримання своєї трудової книжки, яка зберігалась у пенсійній справі, і йому було рекомендовано звернутись до суду для скасування вищевказаного рішення суду про визнання його безвісно відсутнім.

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 отримала позовну заяву від УПФУ в Центрально-Міському районі м.Горлівка про скасування рішення суду про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім і за рішенням від 06 листопада 2013 року Центрально-Міського районного суду м.Горлівка Донецької області вказану заяву було задоволено.

Але, оскільки, окрім працівників пенсійного фонду, з 01 квітня 2013 року ОСОБА_3 ніхто не бачив, трудову книжку за якою він нібито звернувся, йому не видано, позов про скасування рішення суду про визнання його безвісно відсутнім самим ОСОБА_3 не подано, відомості з податкової служби про отримання ним /ОСОБА_3В./ доходів також відсутні, за місцем останньої реєстрації він не з»являвся, що можуть підтвердити сусіди та комісія ЖЕК, відомостей про його місцезнаходження ні у неї /заявниці/, ні в інших їх спільних знайомих немає, то просила визнати ОСОБА_3 безвісно відсутнім з квітня 2013 року.

В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала і викладене підтвердила.

Заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі свого представника в судове засідання не направило, про час і місце розгляду справи повідомлене належним чином.

Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 111 від 21 квітня 2010 року, і від цього шлюбу у них є дитина син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.8-9/.

За рішенням Центрально-Міського районного суду м.Горлівка Донецької області з ОСОБА_3 стягнуто на користь заявниці аліменти на утримання дитини, однак у зв»язку з тим, що останній, незважаючи на неодноразові виклики державного виконавця, до виконавчої служби не з»являвся, при виході державного виконавця за адресою проживання боржника встановлено, що він за цією адресою не мешкає, то за ухвалою Центрально-Міського суду м.Горлівка Донецької області від 20 липня 2011 року ОСОБА_3 було оголошено в розшук /а.с.13-15/.

За рішенням вказаного суду від 30 листопада 2011 року ОСОБА_3 визнано безвісно відсутнім з січня 2010 року /а.с.16/ і, як пояснила заявниця в судовому засіданні, на підставі цього рішення їй було оформлено пенсію на дитину в УПФУ в Центрально-Міському районі м.Горлівка.

Однак, через те, що до УПФУ у Центрально-Міському районі м.Горлівка Донецької області, 01 квітня 2013 року звернувся визнаний безвісно відсутнім ОСОБА_3 з метою отримання своєї трудової книжки, яка знаходиться у матеріалах пенсійної справи, останній пред»явив паспорт громадянина України, з якого була зроблена копія, про що спеціалістами пенсійного фонду було складено відповідний акт про появу ОСОБА_3, Управління Пенсійного фонду України у Центрально-Міському районі м.Горлівка звернулося до суду із заявою про скасування вищевказаного рішення суду про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім і за рішенням від 06 листопада 2013 року позов управління Пенсійного фонду було задоволено та скасовано рішення Центрально-Міського районного суду м.Горлівка Донецької області від 30 листопада 2011 року про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім /а.с.17/ .

З копії акту від 30 березня 2015 року, затвердженого КП «Сервіс» м. Горлівка Донецької області, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 4 особи, зі слів сусідів ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає з квітня 2009 року, його місцезнаходження не відоме, особистих речей у квартирі немає /а.с.21/, а згідно інформаційної довідки Бородянського відділення Ірпінської об»єднаної державної податкової інспекції, починаючи з третього кварталу 2010 року відомості про доходи ОСОБА_3 відсутні /а.с.19-20/.

Відповідно до ч.1,2 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Оскільки з квітня 2013 до цього часу, в місці постійного проживання ОСОБА_3 за адресою: пр..Перемоги, 58АДРЕСА_2, немає відомостей про місце його перебування, його місцезнаходження за цей час не встановлено, то суд задовольняючи заяву, вважає за необхідне визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Російської Федерації, безвісно відсутнім з квітня 2013 року.

Керуючись ст.43 ЦК України, ст. 10,11,209,212-215,234-235,246-250 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі, про визнання особи безвісно відсутньою задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Російської Федерації, безвісно відсутнім з квітня 2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча-суддяОСОБА_1

Народні засідателі Збродська Л.П.

ОСОБА_6.