Справа № 461/5620/12 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/1597/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

з участю: представника апелянта(відповідача) Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" - Бондарук І.Ю.,

представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 січня 2014р.,

в с т а н о в и л а:

В липні 2011р. ОСОБА_4 звернулась в суд із позовом до ПАТ ""Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", третя особа ПАТ "Укргазбанк" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 125127,01 грн., пені в розмірі 15642,12 грн. та судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею, як страхувальником та ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієна Іншуранс Груп" (страховиком) укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №06/02-200001400 від 13.08.2009 року. Крім того, 14.08.2009 року між нею та відповідачем укладено договір №ВС/1849101 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Заставодержателем транспортного засобу, що застрахований згідно договору, є ПАТ АБ "Укргазбанк". Згідно договору страхування, об'єктом страхування є автомобіль позивача марки "Honda Civic 4D", д.н.з. НОМЕР_1, одним зі страхових ризиків визначено пошкодження, знищення транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 15.07.2010 року сталась ДТП, в результаті якої пошкоджено її автомобіль, розмір матеріального збитку становить 126506,84 грн.. 16.07.2010 року позивачем подано страховику необхідні документи для виплати страхового відшкодування, проте страховиком виплачено страхове відшкодування частково, в розмірі 1379,83 грн., в решті вимог відмовлено.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30 січня 2014р. позов ОСОБА_4 задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієна Іншуранс Груп" на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування в розмірі 125127,01 грн., пеню в розмірі 15642,12 грн., а всього 140769,13 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" .

В апеляційній скарзі, посилається на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Вважає, що судом порушено норми матеріального і процесуального права та не повно з'ясовано обставини справи. Зокрема покликається на те, що судом не враховано вимоги п.22.9 Договору добровільного страхування транспортного засобу №06/02-200001400 від 13.08.2009 року, згідно якого ліміт відповідальності Страховика щодо предмету договору страхування зменшується на суму кожної страхової виплати. Транспортний засіб позивача був застрахований на суму 148000 грн.. Під час дії договору відбулось п'ять страхових випадків по яких було оплачене страхове відшкодування на загальну суму 69452,94 грн., а відтак залишок страхової суми становить 78547,06 грн.. Отже, судом заяво присуджено до стягнення страхове відшкодування в розмірі 46579,95 грн.. При цьому змінюється розмір пені та судових витрат, які підлягають до стягнення у зв'язку із зменшення розміру страхового відшкодування. Враховуючи вищенаведене просить: апеляційну скаргу задовольнити. Оскаржуване рішення змінити, стягнувши з ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь ОСОБА_4 78547,06 грн. страхового відшкодування та 9778,55 грн. пені, а всього 88325,61 грн.. стягнути 882 грн. судового збору та 75,29 грн. витрат на ІТЗ. Здійснити поворот виконання оскаржуваного рішення та зобов'язати ОСОБА_4 повернути на користь ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" кошти в розмірі 52443,52 грн. та відповідну частину судових витрат в розмірі 524,27 грн. судового збору та 44,71 грн. витрат на ІТЗ.

В судове засідання позивач та представник третьої особи не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу(далі-ЦПК) України, розглянути справу у їх відсутності. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, представника позивача на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення змінити виходячи з таких підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 303 ЦПК Українипід час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.988,990,992 ЦК України виходив з того, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений у договорі, що останнім зроблено не було.

Проте, повністю погодитись з таким висновком суду, колегія суддів не може з таких підстав.

За змістом ч.2 ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно з положеннями ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок, це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Частиною 1 ст. 990 ЦК Українизакріплено положення, за яким страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Аналогічною за змістом є і ст. 25 Закону України "Про страхування".

Матеріалами справи та судом встановлено, що між позивачем (страхувальником) та відповідачем (страховиком) укладено договір добровільного страхування транспортного засобу(КАСКО), що знаходиться у заставі №06/02-200001400 від 13.08.2009 року, відповідно до якого об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки "Honda Civic 4D", д.н.з. НОМЕР_1, 2008 року випуску. Одним зі страхових випадків відповідно до договору є пошкодження, знищення транспортного засобу внаслідок ДТП. Строк дії договору з 15.08.2009р. по 14.08.2010р.. Страхова сума 148000 грн..(а.с.11-12)

Відповідно до вищезгаданого договору добровільного страхування транспортного засобу він набирає чинності з 00:00 год. дня наступного за днем надходження страхового платежу або першої частини страхового платежу на поточний рахунок або в касу страховика.

Згідно п. 19.4.2 договору добровільного страхування транспортного засобу(КАСКО) №06/02- 200001400 від 13.08.2009 року страхувальник зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх документів, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

16 липня 2010 року позивачем подано заяву про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №06/02-200001400 від 13.08.2009 року(а.с.18-20), проте відповідачем прийнято рішення про часткову виплату страхового відшкодування в сумі 1379,83 грн..

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно зі ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Разом з тим, судом не враховано, що згідно п.22.9 вищезгаданого договору ліміт відповідальності Страховика щодо предмету договору страхування зменшується на суму кожної страхової виплати.

Як вбачається із матеріалів справи, під час дії договору відбулись наступні випадки, які визнані страховими: 21.08.2009р. - по якому виплачена сума страхового відшкодування - 13849,39 грн., 15.10.2009р. - по якому виплачена сума страхового відшкодування 2420,11 грн. та 33792,56 грн., 29.06.2010р. - по якому виплачена сума страхового відшкодування 18011,05 грн., 15.07.2010р. - по якому виплачена сума страхового відшкодування 1379,83 грн.(а.с.287-295).

Таким чином, за час дії вищезгаданого договору (КАСКО) позивачу було сплачено 69452,94 грн., а відтак залишок страхової суми становить(148000 грн. - 69452,94 грн.) 78547,06 грн.. Отже, судом першої інстанції при ухваленні рішення зайво стягнуто страхове відшкодування у розмірі 46579,95 грн.

Із врахуванням наведеного, змінюється розмір суми пені, який відповідно до п.24.2 становить розмір подвійної облікової ставки НБУ, яка діє під час виникнення заборгованості, від суми, що підлягає сплаті за кожен день затримки.

На думку колегії суддів строк розрахунку пені слід розраховувати з 27.09.2010р., оскільки останній день строку проведення розрахунку є 24.09.2010р., а 25-26.09.2010р. є вихідними днями. За період з 27.09.2010р.-27.01.2011р. кількість днів прострочення становить 123(сума пені 4174,81грн), а за період з 28.01.2011р. - 14.07.2011р. - 168(сума пені 5603,74грн.), що разом становить 9778,55 грн..

За оскаржуваним рішенням суду з відповідача стягнуто 15642,12 грн. пені, а відтак зайво стягнуто пеню в розмірі 5863,57 грн..

Таким чином, в результаті неповного з'ясування судом обставин по справі та порушення норм матеріального і процесуального права з відповідача зайво було стягнуто кошти на загальну суму 52443,52 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення суду про стягнення страхового відшкодування в розмірі 140769,13 грн.(страхове відшкодування в розмірі 125127,01 грн., пеня в розмірі 15642,12 грн.) було виконано, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві(а.с.298)

Згідно ч.1 ст.380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Частиною 2 ст. 380 ЦПК Українипередбачено якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія судів також вважає за необхідне стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь ОСОБА_4 судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 882,80 грн. та 75,29 грн. витрат на ІТЗ. Як вбачається з позовної заяви, ціна позову складає - 140769,13 грн., задоволено позов на суму 88325,61 грн., що складає 62,74%. Отже, судові витрати становлять: судовий збір - 882,80 грн.(1407,07 грн. х 62,74%) та витрати на ІТЗ - 75,29 грн.(120 грн. х 62,74%).

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, рішення суду на підставі п.1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, п.п.1,4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" - задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 30 січня 2014р. в частині стягнення розміру страхового відшкодування та судових витрат - змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" в користь ОСОБА_4 страхове відшкодування в розмірі 78547,06 грн. та 9778,55 грн. пені, а всього 88325,61 грн..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" в користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 882,80 грн. та 75,29 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Здійснити поворот виконання Рішення Галицького районного суду м.Львова від 30 січня 2014р. та зобов'язати ОСОБА_4 повернути на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" кошти в розмірі 52443,52 грн., судовий збір в розмірі 524,27 грн. та 44,71 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

Б.М.Гриновець