Номер провадження: 22-ц/785/3668/15
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Процик М.В., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі судового засідання Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник ПАТ КБ "Приватбанк" з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем - ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н від 09.11.2007 року, відповідно до умов якого відповідач - ОСОБА_2, отримав кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку із несвоєчасним виконанням боргових обов`язків, у відповідача станом на 07.10.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 22 243, 85 грн., яка складається із наступного: 4 085,13 грн. - заборгованість за кредитом; 11 066, 47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7 092, 25 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом. Від цієї суми заборгованості позивач віднімає суму у розмірі 4 990, 51 грн., яка була стягнута судовим наказом Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2008 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк", різниця становить - 17 253, 34 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 862, 67 грн. - штраф (процентна складова). Отже, загальна сума заборгованості становить 18 366, 01 грн. (а.с.2-4).

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" було задоволено у повному обсязі (а.с. 40-42).

13 січня 2015 року ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року (а.с. 46-47).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 березня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року - було залишено без задоволення (а.с.55-56).

04 березня 2015 року ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року (а.с. 60-74). В обґрунтування апелянт посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вважає, що заочне рішення було постановлено за відсутністю відповідача по справі, який не був повідомлений жодного разу про час та місце розгляду справи, а також судом не було повно з`ясовано усіх фактичних обставин справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Також, апелянт посилається на сплив строку позовної давності - вважає, що строк позовної давності закінчився в червні 2010 року, тому суд першої інстанції повинен був звернути на це увагу та відмовити у задоволенні позову Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" на цій підставі. Оскільки, як зазначає апелянт, відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою, граничний строк дії картки (місяць, рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH).

В судовому засіданні відповідач свою апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити. Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

В судовому засіданні колегією суддів було оглянуто оригінал платіжної картки, яка була надана відповідачем, копія якої приєднано до матеріалів справи (а.с. 64).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення учасників провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції правильно виходив з того, що між сторонами провадження було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надає позичальнику кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.12-18). Через невиконання прийнятих на себе зобов'язань у відповідача по справі виникла заборгованості, за стягненням якої звернувся позивач до суду (а.с.2-4), а тому заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" було задоволено у повному обсязі (а.с. 40-42). Між тим, 13 січня 2015 року ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року (а.с. 46-47), у задоволенні якої було відмовлено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 березня 2015 року (а.с.55-56). При цьому, судом першої інстанції було порушено норми процесуального та матеріального права, що в остаточному підсумку призвело до нерівного вирішення спору по суті. Так, при зверненні до суду першої інстанції з заявою про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року, ОСОБА_2 звертав увагу суду про пропуск строку позовної давності (а.с. 46-47). Однак, суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не прийняв до уваги це посилання, не дав йому оцінки, так само як не звернув увагу на ту обставину, що відповідач не був жоден раз повідомлений про час та місце проведення судового засідання, оскільки конверти повертались з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.33, 38). При цьому, в матеріалах справи наявне поштове повідомлення від 06.01.2015 року про вручення особисто позивачу судової повістки на 22.12.2014 року о 10 год. 45 хв., про що свідчить підпис на повідомленні (а.с.36), тобто судовий виклик на судове засідання було отримано відповідачем через 15 днів після проведення судового засідання. Таким чином, суд першої інстанції як безпідставно ухвалив заочне рішення, так і безпідставно відмовив в його перегляді.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечувалось позивачем, останнім було укладено з позивачем кредитний договір №б/н від 09.11.2007 року, згідно з умовами якого відповідач - ОСОБА_2, отримав кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та наявності заборгованості по кредиту у зв`язку із його несвоєчасним виконанням.

Відповідач по справі звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності на стадії перегляду заочного рішення (а.с.47), а також посилався на сплив строку позовної давності в апеляційної скарзі (а.с. 60-62). Колегія суддів погоджується з цим доводом апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг сторони домовились, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. При цьому, відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою, граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH). Таким чином, зобов'язання щодо повернення грошових коштів та сплати відсотків за їх користуванням повинні були виконані до 30 червня 2010 року, про що свідчить зазначення на картці терміну її дії (а.с. 64), та положення ч. 3 ст. 253 ЦК України

Згідно зі ст. 257 ЦК України, строк позовної давності встановлено в три роки. З позовною заявою ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси 11.11.2014 року, про що свідчить штамп канцелярії на позовній заяві (вх. суду №48608) (а.с. 1), тому трирічний строк для звернення з позовом у ПАТ КБ "Приватбанк" витік. Даний механізм обрахування строків відповідає правовим позиціям, викладеним у правових позиціях ВСУ, що були зазначені у Постанові від 19.03.14 р. по справі № 6-14 цс14, та у Постанові по справі № 6-240 цс14 від 11.02.2015 р. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Щодо посилань апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема в частині вимог, встановлених ЦПК України для судового рішення, то колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З врахуванням того, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження - судом першої інстанції не в повному обсязі було встановлено обставини справи та були невірно застосовані норми матеріального права, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу, на підставі п.п.3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, скасовує рішення суду першої інстанції та приймає нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року - задовольнити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року-скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.11.2007 року у розмірі 18 366, 01 грн. - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

М.В. Процик

Є.С. Сєвєрова