Справа № 184/740/15-ц
Номер провадження 2/184/322/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

розглянувши в м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орджонікідзевський міський сектор головного управління Державної міграційного служби України в Дніпропетровській області «про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом позбавлення права користування ним та зняття з реєстрації», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить усунути йому перешкоди у користуванні його житловим будинком № 14 по вул. Сєрова в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області шляхом позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування вказаним житловим будинком та шляхом зняття його з реєстраційного обліку в цьому житловому будинку.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник Орджонікідзевського міського сектору ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, але надіслав до суду письмову заяву, в якій не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача і просять розглянути справу за їх відсутності.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачами вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 14 по вул. Сєрова в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області. Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами належить позивачу на підставі договору купівлі - продажу від 07.03.2015 року, посвідченому приватним нотаріусом Орджонікідзевського нотаріального округу ОСОБА_3. Відповідно до умов договору колишній власник прийняла на себе зобов'язання звільнити житловий будинок позивача від особистих речей та зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих у житловому будинку осіб. В житловому будинку позивача зареєстрований колишній зять попереднього власника житлового будинку ОСОБА_4 - ОСОБА_2. З 06.11.1999 року і по 24.04.2009 року ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з донькою ОСОБА_4. 15.04.2009 року їх шлюб був розірваний рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, яке набрало чинності 25.04.2009 року. Після реєстрації шлюбу з донькою ОСОБА_4 відповідач вселився в житловий будинок матері своєї дружини у якості члена сім'ї і був зареєстрований в ньому, але проживав він в ньому тільки до березня 2008 року. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.04.2009 року по справі про розірвання шлюбу за позовом ОСОБА_2 було встановлено що з березня 2008 року він не проживає разом з донькою ОСОБА_4, місцем постійного проживання якої був зазначений житловий будинок. Судом також встановлено, що він з березня 2008 року проживає окремо і має намір створити іншу сім'ю. У березні 2008 року він забрав свої речі, а також інше майно, яке знаходив потрібним забрати і залишив вказаний житловий будинок. З тих пір ніяких стосунків з колишнім власником житлового будинку та її донькою він більше не підтримує. Останні відомості від нього вони отримали у квітні 2009 року, коли їм стало відомо, що він звертався до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, протягом майже 6 років після вказаних подій він залишається бути зареєстрованим у житловому будинку позивача, на який він не має ніяких прав. Фактично відповідач вже втратив право користування вказаним житловим будинком з викладених вище підстав, що підтверджується довідкою квартального комітету. Позивач змушений звернутися до суду з цим позовом з тієї підстави, що сам факт реєстрації відповідача в житловому будинку позивача породжує йому перешкоди в користуванні та розпорядженні ним. До тих пір, поки відповідач є зареєстрований в житловому будинку позивача, він не може розпоряджатися та користуватися ним на свій розсуд. Поки відповідач зареєстрований у житловому будинку позивача, він може у будь - який час повернутися до нього та користуватися ним, що надає йому перешкоди у здійсненні свого права власності. Крім того у разі наявності у нього боргів виконавча служба та суд може накласти арешт на майно позивача, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача. Таким чином, позивач не може належним чином використати своє право власності на вказаний житловий будинок відповідно до ст. 317 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ст. 319 ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому.

У відповідності зі ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. При цьому на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності зі ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

ВСУ в «Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» зазначив наступне: «Відповідно до висновків, що містяться в ухвалах у справах Верховного суду України № 6-10723св08, № 6-2778св08, № 6-55662св10, право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сімї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а, отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника.

Позовна давність до вимог про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном не застосовується, оскільки порушення прав триває у часі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до ст. 7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: - заяви особи або її законного представника; - судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до положень норм ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Таким чином, суд вважає необхідним усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні його житловим будинком № 14 по вул. Сєрова в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області шляхом позбавлення ОСОБА_2 права користування вказаним житловим будинком та шляхом зняття його з реєстраційного обліку в цьому житловому будинку.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 10, 11, 57, 60, 209 213, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні його житловим будинком № 14 по вул. Сєрова в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області шляхом позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування вказаним житловим будинком та шляхом зняття його з реєстраційного обліку в цьому житловому будинку.

Копію заочного рішення протягом трьох днів направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського

міського суду

ОСОБА_5