Справа №
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2015 року м. Болехів
Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - судді Головенко О. С.
секретаря судового засідання Латик В.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 26.01.2008 року між нею та ОСОБА_2, в якому народилися діти: дочка ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Вимоги обгрунтовує тим, що шлюбні стосунки між ними припинено, за час спільного проживання між ними часто виникали сварки, які спричиняли їй душевні страждання. Відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають у неї та не підтримує нормальну моральну атмосферу у сім'ї, проживаючи з листопада 2014 року окремо, тому збереження сім'ї є не можливе.
В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності (а.с.3).
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Однак в судове засідання не з'явився повторно, причину неявки не повідомив.
З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦК України.
Суд, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2008 року у виконкомі Поляницької сільської ради Болехівської міської ради згідно актового запису № 1 укладено шлюб між сторонами (а.с.5), у якому народилися діти: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_4, 04.05.2010 р.н.(а.с.7-8).
Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що на даний час у них склалися різні характери та погляди на життя, сім'я фактично розпалася, сімейного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, відповідач не бере участі у вихованні та спілкуванні із малолітнім дітьми, подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї суперечить інтересам позивачки, оскільки вона втратила почуття любові та поваги до відповідача, шлюб існує формально, примушування до такого не допускається .
Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобо'"язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов"язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім"ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім"ї за свою поведінку в ній.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ( ст. 56 СК ). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Позивачка, скориставшись даним правом, звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки відповідач уже тривалий час проживає окремо та не піклується ні про неї, ні про їхніх малолітніх дітей.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем та наполягала на розірванні шлюбу.
При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх дітей, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітніх дітей залишити на проживання з матір'ю.
Бажання позивачки залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.24,55,110-112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Шлюб, зареєстрований 26 січня 2008 року у виконкомі Поляницької сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис №1, між ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити за її бажанням прізвище ОСОБА_1.
Малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити на проживання з матір'ю ОСОБА_1
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання чинності надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Болехівським міським судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ ГОЛОВЕНКО О.С.