Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 243/3947/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Мінаєв І.М.
№22-ц/778/347/15Суддя-доповідач Гончар М.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Стрелець Л.Г.

суддів Каракуші К.В., Гончар М.С.

при секретарі Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Слов'янське тролейбусне управління" (надалі - КП "СТУ"), за участю третьої особи - ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження здоров'я

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування шкоди, завданої пошкодженням здоров'я, що потягло стійку втрату працездатності, втрачений заробіток за період з 01.07.2006 року по 01.10.2013 року в розмірі 108 558,76 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 19.09.2001 року з вини робітника ОСОБА_3, яка керувала тролейбусом маршруту № 5 в м. Слов'янську Донецької області, сталася ДТП. Через ДТП ОСОБА_2, як пасажир зазначеного тролейбусу, отримав тяжкі тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом хірургічної шийки правого плеча, забій - здавлення лівої стопи, перелом внутрішньої та зовнішньої щиколоток лівого гомілковостопного суглобу, закритий перелом - вивих лівої таранної кістки, ускладнений сухою гангреною лівої стопи з наступною ампутацією лівої гомілки на рівні середньої і верхньої третини. ОСОБА_2 встановлено інвалідність третьої групи безстроково. До отримання травми ОСОБА_2 працював електромонтером 5 розряду Слов'янської ТЕС, та у зв'язку з отриманими травмами в подальшому виконувати роботу позивач не може, йому призначено пенсію з інвалідності.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08.12.2005 року з відповідача на користь позивача було стягнуто шкоду, спричинену внаслідок пошкодження здоров'я позивача, в розмірі втраченого заробітку з 01.11.2005 року щомісячно в розмірі 822,71 грн.

У зв'язку з тим, що за період з 01.11.2005 року по теперішній час сталися економічні перетворення у країні та процеси інфляції, збільшилась вартість життя, збільшився розмір мінімальної заробітної плати та, відповідно, збільшився розмір заробітної плати електромонтера 5 розряду Слов'янської ТЕС, з якої позивачу нараховано відшкодування шкоди.

Позивач вважає, що відповідно до ст. 1208 ЦК України, він має право на збільшення розміру щомісячного відшкодування шкоди, спричиненої каліцтвом.

Оскільки, за період з 19.12.2005 року по теперішній час заробітна плата електромонтера 5 розряду Слов'янської ТЕС збільшилась: з 01.07.2005 року - на 12 %, з 01.10.2006 року - на 13 %, з 01.07.2007 року - на 12 %, з 01.10.2007 року - на 10 %, з 01.04.2008 року - на 10,5 %, з 01.07.2008 року - на 20 %, з 01.12.2008 року - на 3,1 %, з 01.02.2009 року - на 10 %, з 01.06.2009 року - на 6 %, з 01.05.2010 року - на 8 %, з 01.07.2010 року - на 9 %, з 01.07.2011 року - на 9 %, з 01.05.2012 року - на 6,8 %, з 01.07.2012 року - на 2,7 %, з 01.10.2012 року - на 2,9 %, з 01.04.2013 року - на 7,4 %.

Позивач вважає, що розмір щомісячного відшкодування шкоди позивачу повинен бути збільшений на розмір збільшення заробітної плати електромонтера 5 розряду, та відповідач повинен виплатити ОСОБА_2 шкоду в наступних розмірах: за липень, серпень та вересень 2006 року - 296,16 грн.; за період з 01.10.2006 року по 01.07.2007 року - 1966,50 грн.; за період з 01.07.2007 року по 01.10.2007 року - 1030,32 грн.; за період з 01.10.2007 року по 01.04.2008 року - 2760,30 грн.; за період з 01.07.2008 року по 01.12.2008 року - 4391,15 грн.; за період з 01.12.2008 року по 01.02.2009 року - 1861,92 грн.; за період з 01.02.2009 року по 01.06.2009 року - 4425,32 грн.; за період з 01.06.2009 року 01.05.2010 року - 13442,77 грн.; за період з 01.05.2010 року по 01.07.2010 року - 2771,30 грн.; за період з 01.07.2010 року по 01.07.2011 року - 19012,80 грн.; за період з 01.07.2011 року по 01.05.2012 року - 18010,40 грн.; за період з 01.05.2012 року по 01.07.2012 року - 3958,90 грн.; за період з 01.07.2012 року по 01.10.2012 року - 6165,33 грн.; за період з 01.10.2012 року по 01.04.2013 року - 12831,36 грн.; за період з 01.04.2013 року по 01.10.2013 року - 14146,14 грн.

Всього за підрахунками позивача відповідач не виплатив йому у відшкодування шкоди станом на 01.10.2013 року 108558,76 грн.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до КП "СТУ", за участю третьої особи - ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження здоров'я залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

У судове засідання 07.05.2015 року належним чином, з додержанням вимог ст. ст. 74-77 ЦПК України, повідомлені апеляційним судом про час та місце розгляду цієї справи (а.с. 91-93) апелянт - позивач ОСОБА_2, представник останнього - адвокат Винник З.Г. (а.с.40) та третя особа ОСОБА_3 не з'явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Апелянт - позивач ОСОБА_2, представник останнього - адвокат Винник З.Г. подали апеляційному суду (а.с.88) заяву про розгляд апеляційним судом цієї справи у їх відсутність.

Третя особа про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та причини своєї неявки на виконання вимог ст. 77 ЦПК України апеляційний суд не повідомила.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажною причину неявки третьої особи у цій справі та ухвалила розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю апелянта-позивача, представника останнього та третьої особи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що відмовляючи у задоволенні позову позивача ОСОБА_2 у повному обсязі у цій справі, суд першої інстанції керувався ст. ст. 10, 11, 88, 210, 213-215 ЦПК України та виходив із того, що позовні вимоги ОСОБА_2 до КП "СТУ" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження здоров'я, заявлені передчасно та задоволенню на підставі наданих суду доказів не підлягають.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції можна погодитись лише частково.

Згідно із ст. 307 ч. 1 п. 3 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у рішенні суду першої інстанції можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що відповідно до довідки серії ДОН-02 № 081584, виданої МСЕК 21.04.2003 року, ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням, йому протипоказана праця з тривалою ходою та тривалим перебуванням на ногах, потребує протезування та виготовлення ортопедичного взуття. (а. с. 4)

З довідки " 03/2-3939 від 24.09.2013 року, виданої Слов'янської ТЕС, вбачається, що на Слов'янській ТЕС до тарифних ставок електромонтерів з ремонту апаратури, релейного захисту та автоматики (5, 6 розрядів) Дільниці з ремонту та обслуговування пристроїв РЗА та другорядних ланцюгів приєднань власних потреб блоку № 7, КТЦ, хімцеху та загальностанційні навантаження Електричного цеху з 19.12.2005 року були застосовані наступні підвищуючі відсотки: 01.07.2009 року - 12 %; 01.10.2006 року - 13 %; 01.07.2007 року - 12 %; 01.10.2007 року - 10 %; 01.04.2008 року - 10,5 %; 01.07.2008 року - 20 %; 01.12.2008 року - 3,1 %; 01.02.2009 року - 10 %; 01.06.2009 року - 6 %; 01.05.2010 року - 8 %; 01.07.2010 року - 9 %; 01.07.2011 року - 9 %; 01.05.2012 року - 6,8 %; 01.07.2012 року - 2,7 %; 01.10.2012 року - 2,9 %; 01.04.2013 року - 7,4 %. (а. с. 5)

Відповідно до листа управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області від 10.10.2014 року №17540/06, ОСОБА_2 на обліку в управлінні не перебуває, особовий рахунок ОСОБА_2 був знятий з обліку згідно із запитом управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві № 4533/02-15 від 01.07.2014 року у зв'язку зі зміною місця проживання. (а. с. 30)

Згідно із листом управління статистики у м. Слов'янську від 09.10.2014 року № 05-04/71, управління статистики у м. Слов'янську не володіє інформацією щодо зростання середньої заробітної плати електромонтерів 5 розряду в галузі електроенергетики (а. с. 32).

У п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що до цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків , що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності

Правовідносини щодо пошкодження здоров'я позивача є триваючими, а тому до спірних правовідносин застосовуються норми ЦК України 2004 року.

Дійсно відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, посилання суду першої інстанції на ненадання позивачем суду першої інстанції до позову у цій справі рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08.12.2005 року (а.с.54-55), що стало однією із підстав для відмови судом першої інстанції для відмови позову позивача у цій справі, є безпідставними.

Оскільки, позивач у додатках до свого позову первісного та уточненого зазначав копію цього рішення (а.с.3, 15).

Відповідний акт про відсутність цього рішення в додатках до позову позивача під час надходження останнього від позивача на адресу суду першої інстанції (05.09.2014 року) не був складений.

Навпаки, позов ОСОБА_2 у цій справі був залишений без руху ухвалою судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08.09.2014 року (а.с.9) зовсім з інших підстав, а саме - відсутності оригіналу позовної заяви позивача.

Тому, акт Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04.02.2014 року (а.с.70), складений з цього приводу на виконання ухвали апеляційного суду Запорізької області від 22.01.2015 року (а.с.66-67), не може бути прийнятий до уваги судом апеляційної інстанції у цій справі як належний доказ відсутності копії вказаного рішення суду у додатках до первісного позову позивача.

Крім того, в силу вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України суд має сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

У зв'язку із чим, судом апеляційної інстанції була витребувана у суду першої інстанції копія належним чином завіреного рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08.12.2005 року в іншій цивільній справі № 2-46-5 за позовом ОСОБА_2 до КП "СТУ"Словянської міської Ради, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди (а.с.54-55).

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що за цим рішенням суд стягнув з КУ "СТУ" на користь ОСОБА_2 втрачений заробіток з 11.01.2002 року по 01.11.2005 року у сумі 24 854,94 грн., у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000,0 грн., кошти на придбання автомобілю у сумі 15 500,0 грн., починаючи з 01.11.2005 року у рахунок втраченого заробітку щомісячно стягувати по 822,71 грн. Вирішив питання про судові витрати.

Проте, цивільне судочинство дійсно здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч. 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08.12.2005 року в іншій цивільній справі № 2-46-5 (а.с.54-55) встановлено, що 19.09.2001 року від дії джерела підвищеної небезпеки, власником якого був відповідач, ОСОБА_2, отримав тяжкі тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом хірургічної шийки правого плеча, забій - здавлення лівої стопи, перелом внутрішньої та зовнішньої щиколоток лівого гомілковостопного суглобу, закритий перелом - вивих лівої таранної кістки, ускладнений сухою гангреною лівої стопи з наступною ампутацією лівої гомілки на рівні середньої і верхньої третини. ОСОБА_2 встановлено інвалідність третьої групи безстроково.

До отримання травми ОСОБА_2 працював електромонтером 5 розряду Слов'янської ТЕС, та у зв'язку з отриманими травмами в подальшому виконувати роботу позивач не може, йому призначено пенсію з інвалідності.

Вказаним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08.12.2005 року в іншій цивільній справі № 2-46-5 суд ухвалив стягувати з КУ "СТУ" на користь ОСОБА_2 у рахунок втраченого заробітку щомісячно по 822,71 грн.

ОСОБА_2, як позивач у цій справі, посилаючись на ст.1208 ЦК України, зазначав у позовній заяві про збільшення середньомісячної заробітної плати електромонтерів на Слов'янській ТЕС з 01.07.2006 року по 01.10.2013 року (а.с.5), та необхідність стягнення за рішенням суду у зв'язку із цим з відповідача на його користь 108 558,76 грн., як різницю між збільшеною середньомісячною заробітною електромонтера на Слов'янській ТЕС та отримуваною ним щомісяця пенсією 822,71 грн.

Суд першої інстанції правильно відмовив позивачеві у задоволенні його вищезазначеного позову у цій справі.

Проте, підстави для правового обґрунтування відмови у позові позивача у цій справі підлягають зміні, а саме: законом не передбачено правових підстав для встановлення визначення розміру відшкодування втраченого заробітку, який раніше встановлений рішенням суду, у спосіб визначений позивачем.

Оскільки, відповідно до ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Зазначена норма закону спрямована на забезпечення реального захисту інтересів потерпілого.

Таким чином, у відповідності до ст. 1208 ЦК України, підставами збільшення розміру відшкодування шкоди є:

1) підвищення вартості життя;

2) збільшення розміру мінімальної заробітної плати.

Позивач у цій справі, хоча й посилався на ст.1208 ЦК України, однак, фактично просив здійснити нові нарахування, а не провести коригування раніше вже призначеної судом суми втраченого заробітку відповідно до збільшення розміру мінімальної заробітної плати, як це передбачено ст.1208 ЦК.

Вимоги про індексацію розміру відшкодування на підставі ч.1 ст.1208 ЦК України та про збільшення розміру відшкодування втраченого заробітку відповідно до збільшення розміру мінімальної заробітної плати на підставі ч.2 ст. 1208 ЦК України ОСОБА_2 не заявляв.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог.

Звідси, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є такими, що частково ґрунтуються на доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року у цій справі слід змінити лише в частині правового обґрунтування відмови у позові.

ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду вважає за доцільне роз'яснити ОСОБА_2, що відмова у задоволенні його позову у цій справі не є перешкодою у подальшому для вирішення питання поза межами цієї справи шляхом подачі відповідного позову до суду до відповідача саме у спосіб, передбачений ст. 1208 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року у цій справі змінити в частині правового обґрунтування відмови у позові.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Стрелець Л.Г.Каракуша К.В.Гончар М.С.