ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/341/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №187/341/15-ц за позовом прокурора Петриківського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі управління соціального захисту населення Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

Встановив:

26.03.2015 року до суду звернувся прокурор Петриківського району Дніпропетровської області (далі прокурор) в інтересах держави в особі управління соціального захисту населення Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі УПСЗН) до ОСОБА_1 (далі Відповідач) про відшкодування шкоди в розмірі 27 012,60 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі пропозиції № 6 виданої виконкомом Петриківської селищної ради від 26.07.2011 року, заяв Відповідача від 07.05.2009 року та від 01.08.2011 року про призначення усіх видів соціальних допомог останній, УПСЗН призначено державну допомогу, як одинокій матері та у подальшому з 17.05.2009 року по 31.08.2014 року виплачувалась така допомога. Відповідно до встановленого "Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 (далі - Порядок) Відповідач у заявах від 07.05.2009 року та від 01.08.2011 року про призначення усіх видів соціальних допомог, поданих до УПСЗН особисто вказано, що остання у шлюбі не перебуває, з особою, від якої має дітей не проживає. Однак, в порушення ч. 4 ст. 18-1 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" Відповідач, проживаючи з батьком неповнолітніх ОСОБА_1 (Паніна) Давіда Джумберовича ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 (Паніна) Джумберія Джумберовича ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме з ОСОБА_1 Джумберієм Джумберовичем, виховуючи 2 вищевказаних спільних дітей, ведучи спільне господарство подала неправдиві відомості до заяв про призначення усіх видів соціальних допомог. Як наслідок, Відповідач з 01.05.2009 року по 31.08.2014 року незаконно отримала на утримання своїх дітей 27 012,60 грн., в якості державної допомоги як одинокій матері.

В судовому засіданні представник прокуратури та УПСЗН позов підтримали просили його задовольнити.

Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала в повному обсязі.

Суд, вислухавши представників прокуратури та УПСЗН, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову, дійшов висновку про задоволення вимог прокурора.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а також обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказуванню.

Судом беззаперечно встановлено, що відповідачем визнано факт завдання збитків та їх розмір, тому даний факт доказуванню не підлягає, відповідно до ст. 61 ЦПК України. Таким чином позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України).

Враховуючи вищезазначене, положення ст. 174 ЦПК України щодо визнання Відповідачем позовних вимог, та те, що прокурор звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Державного бюджету України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 270,13 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Петриківського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі управління соціального захисту населення Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) на користь управління соціального захисту населення Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області () матеріальну шкоду в розмірі 27 012 (двадцять сім тисяч дванадцять) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 270 (двісті сімдесят) грн. 13 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено та підписано 28.04.2015 року.

Суддя

ОСОБА_2