У х в а л а

іменем україни

08 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Житомирської міської ради, ОСОБА_5, Житомирської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», третя особа - Управляння Держземагентсва у Житомирському районі Житомирської області, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації державного акта та відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Житомирська міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Богунського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року ОСОБА_4 звернулась до суду із указаним позовом, у якому просила визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_5, зобов'язати Житомирську регіональну філію ДП «Центр державного земельного кадастру» скасувати запис про державну реєстрацію вищевказаного державного акта, а також відомості про ОСОБА_5, як власника земельної ділянки у поземельній книзі, зобов'язати ОСОБА_5 демонтувати (знести) капітальну огорожу в натурі (на місцевості) та відновити межу земельної ділянки в натурі (на місцевості) шляхом встановлення нової огорожі, відповідно до плану земельної ділянки, зазначеної у технічному паспорті на будинковолодіння.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона та відповідач є співвласниками зазначеного будинковолодіння. Порядок користування земельною ділянкою між ними не було встановлено, однак на підставі рішенням 22 сесії Житомирської міської ради 5 скликання від 06 лютого 2008 року №553 року ОСОБА_5 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку за вказаною адресою, який 08 серпня 2008 року був зареєстрований управлінням земельних ресурсів у м. Житомирі. Вважаючи, що зазначеним рішенням було порушено її право на отримання у власність земельної ділянки пропорційно до частки у праві власності на будинковолодіння, просила позов задовольнити.

У грудні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом у якому просив суд визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованої по АДРЕСА_1, між його співвласниками, виділивши йому у користування земельну ділянку площею 0,0258 га, на якій розташовано 46/100 частин належного йому житлового будинку.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що порядок користування земельною ділянкою біля будинку встановлено не було, а тому, звернувшись до Житомирської міської ради, 08 серпня 2008 року він отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. 30 жовтня 2008 року спеціалістами комунального підприємства «Житомирський міський центр земельних відносин» було встановлено межі земельної ділянки на місцевості, після чого ним було збудовано огорожу, згідно з варіантом № 2, запропонованим спеціалістами зазначеного підприємства. Враховуючи викладене, просив позов задовольнити, а у задоволені первісного позову відмовити.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 8062674, виданий ОСОБА_5 на підставі рішення 22 сесії Житомирської міської ради 5 скликання від 06 лютого 2008 року №553 року та зареєстрований управлінням земельних ресурсів м. Житомира у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 513. В решті позову відмовлено. У задоволені зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29 квітня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні її позовних вимог, та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення вказаних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, оскільки рішення міської ради, на підставі якого ОСОБА_5 було видано вказаний правовстановлюючий документ, відповідно до рішення суду визнано недійсним. Рішення в цій частині не оскаржуються.

Разом з тим, відмовляючи у задоволені позовних вимог щодо скасування запису про державну реєстрацію державного акта, а також відомостей про ОСОБА_5, як власника, суди правильно виходили з того, що визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку є підставою для скасування відповідного запису в поземельній книзі.

Крім того, суди дійшли правильного висновку щодо передчасності позовної вимоги про відновлення меж земельної ділянки в натурі, шляхом встановлення огорожі, що існувала станом на 14 серпня 2006 року, у зв'язку з тим, що конфігурація та площа земельної ділянки органом місцевого самоврядування не встановлювалась, угода про порядок користування земельною ділянкою, якою було б визначено в натурі межі земельних ділянок співвласників не укладалася.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Богунського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська