Номер провадження: 22-ц/785/3432/15
Головуючий у першій інстанції Маломуж А. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року у справі за заявою управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про встановлення юридичного факту,-

встановила:

Представник управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси звернувся із заявою про встановлення факту проживання ОСОБА_2 на території Росії (а. с. 1-3).

В обґрунтування своєї заяви посилався на те, що у січні 2009 року ПАТ "Державний ощадний банк України" надіслав до УПФ України в Київському районі м. Одеси списки пенсіонерів, які не отримують пенсію через ПАТ "Державний ощадний банк України" більше року. У зазначених списках перебував ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. За повідомленням ВСГІРФО ГУМВС України в Одеській області було встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 06.09.2000 року отримав паспорт громадянина України для виїзду на постійне місце проживання до Росії. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року у задоволенні заяви представника Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси - відмовлено (а. с. 47-48).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 51-53).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що в січні 2009 року ПАТ "Державний ощадний банк України" надіслав до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси списки пенсіонерів, які не отримують пенсію через ПАТ "Державний ощадний банк України" більше року. У зазначених списках перебував пенсіонер ОСОБА_2 Для встановлення причин неотримання пенсії ОСОБА_2, йому були надіслані запрошення № 4644 від 06.08.2009 року, № 4978 від 28.08.2009 року, № 5421 від 24.09.2009 року. Оскільки за запрошенням до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси пенсіонер не з'явився, з 01.02.2010 року виплата його пенсії була переведена на поштове відділення №104. З 01.02.2010 року пенсія пенсіонером не отримувалась.

З відповіді адресно-довідкового центру ГУМВС України в Одеській області вбачається, що станом на 02.03.2010 року ОСОБА_2 у м. Одесі та Одеській області не зареєстрований.

Зі змісту відповіді відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області за № 31/30-246 від 02.03.2010 року вбачається, що згідно обліків ВСГІРФО ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 отримав паспорт громадянина України для виїзду на постійне місце проживання в США.

Листом ОМУ ГУМВС України в Одеській області за № 31/30-1270 від 19.07.2010 року повідомлено, що згідно обліків ВСГІРФО ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 06.09.2000 року документований паспорт громадянина України для виїзду на постійне проживання до Росії.

Управління звернулось до Державної прикордонної служби України з проханням надати інформацію, чи перетинав ОСОБА_2 державний кордон. ДПС України своїм листом № 0.254-3996/0/15-14 від 02.04.2014 року відмовила Управлінню в наданні такої інформації.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання ОСОБА_2 на території Росії, заявник зазначав, що метою такого звернення є можливість отримання компетентними органами інформації про місце знаходження ОСОБА_2 відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та у кримінальних справах, підписаної 22.01.1993 року та ратифікованої із застереженням Законом України 10.11.1994 року № 240/94-ВР.

Проте, звертає увагу, що Управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси обраний спосіб захисту порушеного права в порушенні приписів чинного законодавства.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України N 25-рп/2009 від 7 жовтня 2009 року пункт 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов'язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Отже, з 07.10.2009 року порядок виплати пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, регулюється нормами Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з урахуванням рішення Конституційного Суду України щодо неконституційності положень п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати (ч. 2 ст. 49 цього Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 102 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон України № 1788-ХІІ) пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 103 Закону України № 1788-ХІІ суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

У разі припинення виплати пенсії (внаслідок, відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Скаргу на рішення органу, який призначає пенсії, може бути подано до районної (міської) Ради народних депутатів або до районного (міського) народного суду (ст. 104 цього Закону).

Отже, встановивши, що ОСОБА_2 не отримує пенсію, не значиться зареєстрованим у м. Одесі та Одеській області, Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси мало можливість припинити виплату пенсії відповідно до ст. ст. 47, 49 Закону України "Про пенсійне забезпечення" N 1788-XII від 05.11.91 року, до з'ясування відповідних обставин.

Управлінню Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси слід враховувати, що згідно приписів частини 2 статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року N 1382-IV реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Інформація про перетинання державного кордону громадянами України може бути отримана у Державної прикордонної служби України, шляхом отримання офіційних відомостей, а встановлення факту проживання громадянина в іншій державі не передбачено діючим законодавством.

Посилання в апеляційної скарги на те, що у Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси є труднощі в отриманні офіційної інформації про перетинання кордону громадянами України, судова колегія не може прийняти до уваги, оскільки таку інформацію можна отримати в порядку забезпечення доказів до подачі позову до суду за правилами ст. 135 ЦПК України або ст. 75 КАС України в залежності від виду судочинства, за яким поданий позов.

З урахуванням наведеного, мотивувальна частина рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року підлягає зміні з підстав, викладених вище.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309, ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси - частково задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року змінити в мотивувальній частині з підстав, викладених у даному рішенні апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.