Справа № 523/2145/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2015 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Одеської міської ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Ленінського районного народного суду м. Одеси від 12.02.1985 року мати позивача, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, була визнана недієздатною.

Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 17.12.2013 року № 563/01-06 позивача, ОСОБА_1, було призначено опікуном над недієздатною ОСОБА_3

Після призначення позивача опікуном, він від імені матері, звернувся до КП «Міське агентство з приватизації житла» з заявою про приватизацію 190/1000 частин квартири спільного заселення № 16 у будинку № 20-В по вулиці Академіка Воробйова у місті Одесі, загальною площею 18,56 кв.м., у якій була зареєстрована мати.

Право приватної власності ОСОБА_3 Є Я. на вищезазначену квартиру було оформлено розпорядженням органу приватизації № 230669 та свідоцтвом про право власності на житло № 12-40075 від 03.06.2014 року.

Однак у звязку з тим, що 23.06.2014р. ОСОБА_3 померла, право власності на квартиру не було зареєстровано. В звязку з чим, позивач не має можливості оформити спадщину.

В звязку з чим, позивач просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на 190/1000 частин квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, а також підтвердили обставини заявлених вимог.

Представник відповідача в судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Згідно письмового заперечення позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що за померлою не було зареєстровано право власності на квартиру.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що рішенням Ленінського районного народного суду м. Одеси від 12.02.1985 року мати позивача, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, була визнана недієздатною.

Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 17.12.2013 року № 563/01-06 позивача, ОСОБА_1, було призначено опікуном над недієздатною ОСОБА_3

Після призначення позивача опікуном, ОСОБА_1 від імені матері, звернувся до КП «Міське агентство з приватизації житла» з заявою про приватизацію 190/1000 частин квартири спільного заселення № 16 у будинку № 20-В по вулиці Академіка Воробйова у місті Одесі, загальною площею 18,56 кв.м., у якій була зареєстрована мати.

Відповідно до розпорядження органу приватизації № 230669 від 03.06.2014 року було приватизовано 190/1000 частин квартири АДРЕСА_2 на імя ОСОБА_3. Крім того, на підставі вищевказаного розпорядження було свідоцтво про право власності 190/1000 частин квартири АДРЕСА_2 на імя ОСОБА_3 за № 12-40075 від 03.06.2014 року.

Вищевказані відомості підтверджується листом КП «Міське агентство з приватизації житла» від 26.03.2015р. № 149/0113.

Однак 23.06.2014р. ОСОБА_3 померла, у звязку з чим, право власності на квартиру не було зареєстровано.

В звязку з чим, позивач не має можливості оформити спадщину.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, тобто спадкоємцем першої черги за законом.

З матеріалів спадкової справи, яка була заведена Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою після померлої ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини. Однак постановою державного нотаріуса Четвертої Одеської державної нотаріальної контори № 162/02-32 від 28.01.2015р. у видачі свідоцтва про право на спадщину було ОСОБА_1 відмовлено, оскільки за померлою не було зареєстровано право власності на квартиру.

Вищевказані правовідносини регулюються наступними нормами.

Так, згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р. встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною 3 п. 6 Постанов Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 5 від 07.02.2014р. є «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності…, що якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону.

Таким чином, суд вважає, що оскільки на імя померлої ОСОБА_3 було виготовлено свідоцтво про право власності на 190/1000 частин квартири АДРЕСА_2 за № 12-40075 від 03.06.2014 року, то до позивача, як спадкоємця перейшло право власності у порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1218, 1222, 1261, 1268,1269,1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1) право власності на 190/1000 частин квартири АДРЕСА_3«В», в місті Одесі, що складає 18,56 кв.м. від загальної площі кв. 16, тобто 97,60 кв.м. у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, яка померла 23 червня 2014р..

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний з дня проголошення.

Суддя