АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Гаращенка Д.Р., Ратнікової В.М.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 квітня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 7» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 7» про витребування майна (грошових коштів) із чужого незаконного володіння, заборону вчинення певних дій та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року позивач ТОВ «Рада 7» звернувся із позовом до суду, в якому зазначив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, де ТОВ «Рада 7» є житлово-експлуатаційною організацією з обслуговування вказаного будинку. 10 травня 2003 року між сторонами було укладено Договір «Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території», однак внаслідок постійного порушення відповідачем п.2.2.4 вказаного Договору щодо сплати коштів за надані послуги, станом на 01 листопада 2013 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 14 393,96 грн., тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також інфляційні збитки у розмірі 2 119,86 грн., 3 % річних у розмірі 1 078,69 грн., а також 229,40 грн. судового збору. (т.1 а.с.3-5)

ОСОБА_1 заперечував проти заявленого позову, у т.ч. з підстав пропуску позовної давності, звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому з урахуванням уточнень посилався на те, що він не укладав з ТОВ «Рада 7» договорів про надання житлово-комунальних послуг, відповідно останній не має права вимагати від нього оплати таких послуг, тому позивач просив визнати дії відповідача щодо нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги протиправними, стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти за житлово-комунальні послуги з лютого 2009 року по грудень 2013 року у розмірі 19 225,58 грн., заборонити відповідачу вчиняти дії по відключенню його квартири від інженерних мереж водо-, теплопостачання та здійснювати нарахування коштів за житлово-комунальні послуги з оформленням квитанцій, а також стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 17 582,50 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 730,80 грн. та 15,74 грн. банківських послуг. (т.1 а.с.26-29, 42-44, 72-76, 117-124)

ТОВ «Рада 7» проти зустрічного позову заперечував. (т.2 а.с.53-56)

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 29 квітня 2014 року позов ТОВ «Рада 7» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 7» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 14393,96 грн., суму інфляційної складової боргу - 2119,86 грн., 3% річних - 1078,69 грн. та суму судового збору у розмірі 229,40 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. (т.2 а.с.94, 97-100)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким задовольнити вимоги за зустрічним позовом до ТОВ «Рада 7». На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував обставин та доказів, які викладені на обґрунтування зустрічного позову та заперечень проти позову ТОВ «Рада 7», не застосував строк позовної давності, помилково встановив факт наявності договірних відносин між сторонами, не надав належної правової оцінки щодо вимог про відшкодування моральної шкоди та дійшов помилкового висновку про задоволення позову ТОВ «Рада 7». (т.2 а.с.105-111)

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 25 вересня 2014 року, з урахуванням ухвали Апеляційного суду міста Києва від 09 жовтня 2014 року про виправлення описок, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 квітня 2014 року змінено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 7» заборгованість за комунальні послуги в розмірі 9480,36 грн., три відсотки річних у розмірі 324,05 грн., інфляційні втрати у розмірі 464,20 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. В решті рішення залишено без змін. (т.3 а.с.22-27, 33-34)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 25 вересня 2014 року в частині вирішення позову ТОВ «Рада 7» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за додаткові послуги з утримання будинку та прибудинкової території скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 квітня 2014 року, в незміненій апеляційним судом частині, та рішення Апеляційного суду міста Києва від 25 вересня 2014 року залишено без змін. (т.3 а.с.132-134)

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу та просив її задовольнити, представник ТОВ «Рада 7» Коршун В.І. заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази.(т. 3 а.с. 139-142)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Оскільки судом касаційної інстанції скасоване рішення Апеляційного суду міста Києва від 25 вересня 2014 року в частині вирішення позову ТОВ «Рада 7» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за додаткові послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а в іншій частині ухвалені судові рішення залишені без змін, колегія суддів перевірила законність оскаржуваного рішення районного суду саме в частині стягнення заборгованості за додаткові послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частковоза наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. (т.1 а.с.83)

Позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку, де знаходиться належна відповідачу ОСОБА_1 на праві власності квартира.(т. 1 а.с. 127-145, 183-249 т. 2 а.с. 1-48)

10 травня 2003 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Рада» корпорації «Познякижилбуд» договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, до якого 26 липня 2005 року внесено зміни в частині назви та реквізитів обслуговуючої організації, зокрема вказано ТОВ «Рада 7».(т. 1 а.с. 11-12 т. 2 а.с. 71)

Пунктом 2.2.12 цього Договору ОСОБА_1 зобов'язався для поліпшення комфортного мешкання та проведення комплексу робіт, направлених на підтримання в належному стані конструкцій та систем інженерного обладнання будинку і прибудинкової території, збереження експлуатаційних якостей, не пов'язаних зі зміною основних техніко-економічних показників, сплачувати за ці додаткові послуги за квадратний метр загальної площі квартири на рахунок ТОВ «Рада 7» 0.5 грн. щомісяця.

Цих обставин відповідачем в суді апеляційної інстанції не спростовано, вказані обставини встановлені набравшими законної сили судовими рішеннями у цій справі.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Умови зазначеного вище договору відповідають положенням ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки належна відповідачу квартира знаходиться у багатоквартирному будинку, надання житлово-комунальних послуг в якому здійснює позивач, при цьому відповідач не спростував фактичне отримання від позивача наданих комунальних послуг, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про часткову сплату відповідачем грошей за отримані послуги, тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 638 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність між сторонами договірних правовідносин.

Позивачем заявлено до стягнення із відповідача 2084.19 грн. заборгованості за додаткові послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з липня 2007 року до жовтня 2013 року. Вказана заборгованість визначена як: 252.65 грн. у 2007 році, 531 грн. у 2008 році, 137.19 грн. у 2009 році, 531 грн. у 2010 році, 531 грн. у 2011 році, 101.35 грн. у 2012 році, за 2013 рік такої заборгованості не зазначено.(т. 1 а.с. 6-7)

Позивач звернувся із зазначеним позовом 29 листопада 2013 року, відправивши позовну заяву по пошті.(т. 1 а.с. 3-14)

Відповідач ОСОБА_1 заявив про пропуск позивачем строку позовної давності про що подав письмову заяву до районного суду.(т. 1 а.с. 26-29)

За таких обставин та зважаючи на положення ст. 257, ч. 4 ст. 267 ЦК України, колегія суддів визначила, що із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача має бути стягнуто 720.85 грн. заборгованості за додаткові послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з листопада 2010 року до жовтня 2013 року.

При цьому, колегія суддів наводить наступний розрахунок: 88.50 грн. (44.25 грн. х 2) за листопад та грудень 2010 року, 531 грн. у 2011 році, 101.35 грн. у 2012 році, за 2013 рік такої заборгованості позивачем не зазначено.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування вказаних висновків до суду не надано, не встановлено таких і в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення заборгованості за додаткові послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а розмір стягуваної суми зменшенню з 2084.19 грн. до 720.85 грн.

Оскільки рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 квітня 2014 року, в незміненій апеляційним судом частині, та рішення Апеляційного суду міста Києва від 25 вересня 2014 року в іншій частині залишено без змін судом касаційної інстанції, колегія суддів не вправі втручатись в ці судові рішення, у т.ч. шляхом внесення до них змін, визначення загальної суми заборгованості, або перевіряти обставини встановлені цими судовим рішеннями, як того просив апелянт ОСОБА_1

Інші доводи скарги не спростовують цих висновків, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 квітня 2014 року змінити в частині стягнення заборгованості за додаткові послуги з утримання будинку та прибудинкової території, зменшити розмір стягуваної з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 7», суми заборгованості за додаткові послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з листопада 2010 року до жовтня 2013 року з 2084.19 грн. до 720 (сімсот двадцять) грн. 85 коп.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Д.Р.Гаращенко

В.М.Ратнікова

Справа № 22-ц/796/6670/2015

Унікальний номер 757/26749/13-ц

Головуючий у першій інстанції - Москаленко К.О.

Доповідач Левенець Б.Б.