Справа № 515/357/15-ц
Провадження № 2/515/564/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Семенюк Л.А.

при секретарі Унгурян Т.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

05.03.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, посилаючись на те, що 13 листопада 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий запис за №81.

Подружнє життя у сторін не склалося, вони проживають за різними адресами понад три роки. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не бажає щомісячно в добровільному порядку надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутності, позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, не заперечував проти вимог позову.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 ЦПК України, частина четверта якої передбачає, що в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 від 13.11.2010 року (а.с.6), 13.11.2010 року був укладений шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий запис за №81.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.7), батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

З довідки, виданої виконкомом Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області №26 від 16.01.2015 року (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 разом з дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку - з 05.03.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13.11.2010 року, від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час сторони проживають окремо, не спілкуються між собою, їх син ОСОБА_3 проживає біля матері - позивачки по справі. Відповідач не бажає щомісячно в добровільному порядку надавати останній матеріальну допомогу на утримання дитини, що й стало підставою для звернення її до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, з урахуванням заяви відповідача, який не заперечував проти вимог позову, суд вважає, що останній має сплачувати аліменти у частці від свого заробітку, на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3, починаючи з 05.03.2015 року, до його повноліття.

Керуючись ст.ст.180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 58-60, 130, 174, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, тобто до 16.05.2029 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Семенюк