Ухвала

іменем україни

27 березня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду

м. Миколаєва від 19 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 24 лютого 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної державної інспекції з питань праці у Миколаївській області, Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про повернення суми адміністративного штрафу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 січня

2015 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної державної інспекції з питань праці у Миколаївській області, Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про повернення суми адміністративного штрафу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп. оплачений ОСОБА_2 повернуто.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 24 лютого 2015 року ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані ухвали суду першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвала суду першої інстанції, яка залишена без змін ухвалою суду апеляційної інстанції постановлена у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, оскільки суд вірно виходив з положень п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки справа не відноситься до цивільної юрисдикції.

Так, ч. 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації. Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

За таких обставин, суди дійшли вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення суми адміністративного штрафу та витрат на виконавчі дії.

З матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних ухвал вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених ухвал суду.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 24 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної державної інспекції з питань праці у Миколаївській області, Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про повернення суми адміністративного штрафу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ: О.І. Євтушенко