Справа №2/489/1287/15
УХВАЛА

06 травня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про стягнення грошових коштів за договором позики в сумі 1164920 грн., посилаючись на порушення нею зобовязань по щомісячному поверненню частинами суми позики наданої відповідачці 15 квітня 2013 р. до терміну не пізніше 01 грудня 2016 р. в сумі 50000 доларів США. Залишок позики складаєж46750 доларів США, що у перерахунку за курсом НБУ складає суму позову. Відповідачка добровільно не повертає залишок позичених коштів.

Ухвалою суду від 24 березня 2015 р. у справі було відкрито провадження та ухвалою від того ж числа задоволено клопотання про забезпечення позову обґрунтоване наявністю у відповідачки майна та побоюванням втрати цього майна, що може ускладнити виконання рішення суду шляхом накладання арешту на все нерухоме майно та автотранспорті засоби, що зареєстровані за ОСОБА_2

У звязку із втратою в ході підготовки справи до розгляду оригіналу позову з квитанціями про сплату судового збору за позовні вимоги в сумі 3654 грн., на пропозицію суду в судовому засіданні позивачкою та представником були надані суду примірник позову від 13 березня 2015 р. зі штампом Ленінського районного суду м. Миколаєва про надходження його 13 березня 2015 р. та ксерокопія квитанції про сплати судового збору в сумі 3654 грн., що зі згоди представника відповідача були долучені до справи.

05 травня 2015 р. до суду надійшла заява ОСОБА_2 про скасування в повному обсязі заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 24 березня 2015 р. в даній справі.

Цю вимогу відповідачка обґрунтувала необґрунтованістю вжиття цих заходів, а саме: відсутністю доказів, що відсутність цих заходів ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду по справі, не співмірністю цих заходів за безпідставними позовними вимогами із вартістю наявного у відповідачці рухового майна та відсутністю у власності відповідачки нерухомого майна. Крім того, два автомобіля «Фольксваген Поло» та «Фольксваген Тігуан» на які накладено арешт ухвалою суду від 24 березня 2015 р. обтяжені заставою ТОВ «Порше мобіліті», чим порушуються права та інтереси цього товариства.

В судовому засіданні представник відповідачки заяву про скасування заходів забезпечення позову підтримала.

Позивачка з представником проти задоволення цієї заяви заперечували.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові матеріали справі, дійшов висновку, що підстав для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову немає.

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 17 квітня 2015 р. та копії договору купівлі- продажу наданого представником відповідача від 13 серпня 2007 р. у власності відповідачка будь-якого нерухомого майна немає.

Згідно довідки УДАІ УМВС України в Миколаївській області від 16 квітня 2014 р. на праві власності за відповідачкою зареєстровані автомобілі «Фольксваген Тігуан» 2014 року випуску та «Фольксваген Поло» 2013 року випуску.

Згідно документів наданих представником відповідача, довідки ТОВ «Порше Мобіліті2, договорів застави на користь цього ТОВ автомобілю «Фольксваген Поло», реєстраційний номер НОМЕР_1,від 26 червня 2013 р. та автомобілю «Фольксваген Тігуан», реєстраційний номер НОМЕР_2, наці й автомобіля накладено обтяження у вигляді заборони відчуження задля виконання ОСОБА_2 зобовязань перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитними договорами терміном виконання першого договору 15 червня 2018 р. та строком виконання другого 60 місяців з дня договору відповідно. Заставна вартість автомобіля визначена, відповідно, сумами153093,75 грн. та 512246,80 грн.

Відтак суму позову є співмірною з єдиним майном, зареєстрованим за відповідачкою. З огляду на майновий характер спору вибуття майна із власності відповідачки може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Права та інтереси ТОВ «Порше Мобіліті» як вбачається з наданих документів обмежуються своєчасним виконанням позичальником ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором і арешт накладений ухвалою від 24 березня 2015 р.

В разі порушнення прав та інтересів цього ТОВ при звернення стягнення на предмет застави законом передбачений відповідний спосіб захисту. Тому позивачка не уповноважена захищати права ТОВ шляхом подання заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Відтак суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову вжитих в даній спаєві ухвалою від 24 березня 2015 р.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2015 р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Губницький