Справа №668/181/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого: судді Головко О. В.

при секретарі: Дровосєкової В. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Левчук Володимир Юрійович про визнання договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір дарування 52/100 частин квартири АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Левчуком В.Ю.

Позивач звернулася до суду з позовом та уточненнями до позову в якому просить визнати недійсним договір дарування 52/100 частин квартири АДРЕСА_1, укладений 15.11.2013 року між позивачем та відповідачем та скасувати рішення приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Левчука В.Ю. про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за відповідачем.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та пояснили суду, що на момент укладення спірного договору дарування позивач помилялася щодо його правової природи, не знала про можливість укладення договору довічного утримання та вважала, що договір дарування разом з розпискою є юридичною гарантією, що відповідач буде доглядати за нею, та фактично розуміла під цими документами договір довічного утримання, тобто воля позивача була спрямована саме на отримання допомоги та догляду взамін на належну їй частину спірної квартири.

Відповідач позовні вимоги визнала.

Третя особа заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши надані документи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належали 52/100 частини квартири АДРЕСА_1.

15 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір дарування 52/100 частин квартири АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Левчуком В.Ю.

Через похили вік, позивач потребувала стороннього догляду та допомоги, та в зв'язку з даними обставинами позивач запропонувала відповідачу, яка являється її сусідкою, доглядати за нею в замін передачі їй права власності на спірну частину квартири.

При укладенні вказаного договору дарування позивач наполягала, щоб до його умов було включено обов'язки відповідача по догляду за позивачем, але нотаріус роз'яснив, що такі умови не можуть бути включені до договору дарування, при цьому не роз'яснив позивачу, що вона може укласти з відповідачем договір довічного утримання.

Відповідно до розписки від 15.01.2014 року, відповідач зобов'язувалася доглядати та утримувати позивача.

Таким чином, в силу свого похилого віку позивач помилялася, щодо правової природи договору дарування, та не знала про можливість укладання договору довічного утримання.

Після укладання вказаного договору дарування і до теперішнього часу відповідач не надає допомогу позивачу. Позивач продовжує самостійно утримувати спірну квартиру, самостійно сплачує комунальні послуги, рахунки та комунальні послуги у відповідних комунальних установах залишаються зареєстрованими на ім'я позивача. Що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ст. 229 ЦК України, правочин, вчинений під впливом помилки, є оспорюваний.

Враховуючи, що позивач укладаючи договір дарування від 15.11.2013 року, мала на меті інший правочин - договір довічного утримання, а договір дарування уклала внаслідок помилки щодо його правової угоди та те, що відповідач визнала позов, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Таким чином, недійсність будь-якого договору має наслідком скасування державної реєстрації прав, проведеної на підставі такого договору; порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджено наказом Міністерства Юстиції від 12.12.2011 року №3502/5.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині скасування рішення приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Левчука Володимира Юрійовича про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215, ст. 203, 215, 229, 717 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати недійсним договір дарування 52/100 частин квартири АДРЕСА_1 укладений 15.11.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та який посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Левчук В.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №2586.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Левчука Володимира Юрійовича про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області в 10 денний строк з дня проголошення рішення через Суворовський районний суд м.Херсона.

Суддя:О. В. Головко