Справа № 465/2129/15 Головуючий у 1 інстанції: Лозинський Б.М.
Провадження № 22-ц/783/4094/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шашкіної С.А.

при секретарі: Гацій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ "Дельта Банк" на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 31 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Дельта Банк" про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відкрито провадження у зазначеній справі.

Ухвалу суду оскаржив відповідач в особі Павляк А.В., який в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та повернути справу до суду першої інстанції для вирішення питання про повернення позовної заяви відповідно до ст.115 ЦПК України.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права з порушенням правил підсудності. Зокрема, вважає, що спірні правовідносини виникли на підставі договору, а не з приводу захисту прав споживачів. Відтак вважає, що застосування судом ч.5 ст.110 ЦПК України безпідставним. Вказує, що на його думку, судом повинна була бути застосована ч.2 ст.109 ЦПК України. У зв'язку з тим, що місцезнаходження ПАТ «Дельта Банк»: м. Київ, вул. Щорса, 36-Б вважає, що суд першої інстанції повинен був повернути матеріали справи, а відтак просить скасувати таку ухвалу.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що 27 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулась у Франківський районний суд м. Львова із позовом до ПАТ «Дельта Банк» про повернення депозиту.

Оскаржуваною ухвалою від 31 березня 2015 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

Як вбачається із матеріалів справи, відкриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що позивач, скориставшись свої правом, як споживач фінансової послуги, на підставі ч.5 ст.110 ЦПК України, звернулась до Франківського районного суду м. Львова, за зареєстрованим у встановленому порядку своїм місцем проживання.

Згідно преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», такий регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу Українита інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

На підставі вказаного колегія суддів вважає, що відносини, що виникли між сторонами, серед іншого, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», а відтак суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач звертається до суду із позовом про захист прав споживачів.

Такий висновок колегії суддів в повній мірі відповідає і роз'ясненням Верховного Суду України, наданим в абз.2 п.2 постанови Пленуму цього суду №5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», згідно яких, серед іншого, оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог процесуального права та є законною.

Керуючись 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - відхилити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 31 березня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: М.Я.Богонюк

Судді: О.М.Ванівський

С.А.Шашкіна