Справа № 456/493/15-ц
Провадження № 2/456/556/2015
РІШЕННЯ

іменем України

31 серпня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом,

в с т а н о в и в :

представник позивачів ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просив вселити позивачів в будинок №7 по вул. Шевченка в с. Добряни Стрийського району Львівської області та зобовязати відповідача ОСОБА_3 не чинити їм перешкод в користуванні зазначеним будинком.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що ОСОБА_1 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1979р., тобто після укладення 29 грудня 1979р. шлюбу з відповідачем. Зазначений будинок належав батькам відповідача. Після смерті матері відповідача останній спадщину не приймав. ОСОБА_2 проживає в даному будинку з народження, тобто з 1981р.

Відповідач влаштовував постійні конфлікти з дружиною та дочкою, у 1998р., застосувавши фізичну силу, вигнав дружину ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_2 з даного житлового будинку, не впускав їх у будинок, змінив замки у вхідних дверях будинку, що є поважною причиною відсутності позивачів за місцем реєстрації та є підставою для збереження за ними житлового приміщення.

У спірному будинку знаходяться особисті речі позивачів, що встановлено рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2013р. у справі № 456/3233/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

ОСОБА_2 з 1998 по 2003 роки приїжджала в с.Добряни та проживала у спірному будинку лише по вихідних днях, оскільки навчалася у Львівській академії ветеринарної медицини та проживала тимчасово у гуртожитку у м. Львові. Після завершення навчання ОСОБА_2 змушена винаймати квартиру для проживання сімї у м.Львові. Однак, щомісяця приїжджає в с. Добряни, намагаючись порозумітись з батьком, але відповідач виштовхує доньку з дому, не бажаючи розмовляти з нею, чим чинить перешкоди в користуванні житловим приміщенням.

ОСОБА_1 з 2002р. тимчасово перебуває на заробітках в Італії (має дозвіл на роботу та проживання в цій країні), але бере участь в оплаті комунальних послуг по даному житловому будинку, а саме: згідно виконавчого листа № 2/456/285/2013 від 05 лютого 2013р. проводиться стягнення з пенсії, яку вона отримує.

Оскільки позивачі проживали в даному будинку з 1981р., беруть участь в оплаті комунальних послуг, вони мають право на визнання їх наймачами житлового приміщення та мають право на проживання в даному житловому приміщенні.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та представник позивачів ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обстаини, ОСОБА_2 додатково пояснила, що вони всі разом проживали до 1998р. в будинку. Відповідач вигнав їх із будинку, бив, не допускав до будинку, оскільки хоче проживати один, у нього «важкий» характер. Вона з матірю змушені були винаймати житло у м.Стрий на вул. Шевченка. Неодноразово пробували повернутися в спірний будинок, але відповідач їх не впускав, біля дверей тримав сокиру, погрожуючи їм розправою. У вересні 2014р. вони разом з дільничним інспектором міліції намагалися зайти в будинок, але відповідач знову їх вигнав. В будинку залишилися її речі: книги, одяг, меблі, штори, ковдри. Мати з 2002р. їздить на заробітки в Італію, приїжджає один раз у рік.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що відповідачі у 1998р. самостійно виселилися з будинку, за вказаною адресою не зареєстровані, не проживають, витрат на оплату комунальних послуг не несуть, в будинку немає їхніх особистих речей. Обставини, наведені представником позивачів у позовній заяві, є неправдиві, останній намагається ввести суд в оману.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Захист прав у порядку цивільного судочинства - це передбачені законом способи охорони цивільних, житлових, земельних, сімейних чи трудових прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Тому власник порушеного права зобовязаний довести належність йому такого права і відповідно може скористатися не будь-яким, а лише конкретно визначеним законом способом захисту свого права.

Згідно з ч.3 ст.60 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

В постанові від 11.07.2012р. у справі №6-60цс12(13) Верховний Суд України вказав, що за змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Отже, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обовязки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (чч.1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 16.01.2015р. у справі №456/369/14-ц, яке набрало законної сили, відмовлено у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком №7 по вул. Шевченка в с.Добряни Стрийського району. Даним рішенням встановлено, що згідно відомостей занесених у погосподарських книгах на 1977-79 р.р. головою сімї господарствапо вул. Шевченка,7 в с.Добряни Стрийського району по записана ОСОБА_5 У 1981 р. запис голови сімї вищевказаного господарства змінено на ОСОБА_3 у звязку зі смертю ОСОБА_5 Відомості щодо власника даного господарства в погосподарських книгах відсутні. Даний житловий будинок у комунальній власності громади села Добряни Стрийського району не рахується. В даному будинку зареєстровані позивач ОСОБА_3 та до квітня 2014р. були зареєстровані відповідачі колишня дружина ОСОБА_1 та донька позивача ОСОБА_2 Однак, відповідачі на даний момент у вказаному будинку не проживають. Відповідач ОСОБА_1 з 2002р. перебуває на заробітках в республіці Італія, що стверджується копією паспорта та дозволом на роботу, а донька ОСОБА_2 проживає з сімєю в м. Львові. На підставі заочного рішення Стрийського міськрайонного суду від 13.03.2014р., відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25.04.2014р. було знято з реєстрації в будинку по вул. Шевченка,7 в с.Добряни Стрийського району. Однак, ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 28.10.2014р. вищевказане заочне рішення суду було скасоване.

З копій будинкової книги (а.с.11-14) та копій паспортів позивачів (а.с.5,6) вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 19.05.1981р., ОСОБА_2 була зареєстрована з 1981р., згодом знята з реєстрації та повторно зареєстрована 21.05.1998р.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 11.12.2015р. у справі №456/3233/13-ц (а.с.10), яке набрало законної сили, розірваний шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, який був зареєстрований 29.12.1979р.

Як вбачається з копії виконавчого листа, виданого Стрийським міськрайонним судом 12.03.2013р. на підставі рішення суду від 05.02.2013р. у справі за позовом ПАТ «Львівобленерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних порушенням Правил користування електричною енергією для населення, та копій долучених представником позивачів квитанцій, із ОСОБА_1 здійснювалося стягнення зазначених збитків, розмір яких становив 7879 грн. 44 коп.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ствердили, що працюють дільничими інспекторами Стрийського МВ, зокрема ОСОБА_6 ДІМ в с. Добряни Стрийського району. Протягом останніх трьох років до них декілька разів зверталась ОСОБА_2, яка просила допомогти їй потрапити в будинок, оскільки її батько - ОСОБА_3 чинить їй перешкоди в цьому. Вони разом з ОСОБА_2 виходили на місце, однак ОСОБА_3 категорично відмовлявся впустити позивачку в будинок.

Враховуючи, що позивачі вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї відповідача; зареєстровані в ньому; при вселенні між позивачами та відповідачем не було жодної іншої угоди про порядок користування спірним будинком; це приміщення тривалий час було постійним місцем проживання позивачів, які вели з відповідачем спільне господарство; позивачі проживали у спірному будинку допоки відповідач почав чинити їм перешкоди в користуванні таким, суд прийшов до висновку, що даний позов є підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити. Вселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в будинок №7 по вул. Шевченка в с. Добряни Стрийського району Львівської області.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користуванні будинком №7 по вул. Шевченка в с.Добряни Стрийського району Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, без участі якої постановлено рішення, протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Головуючий-суддя ОСОБА_8