Справа № 286/944/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Олех Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб; стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Позов мотивований тим, що відносини в сім'ї не склались, сторони припинили спільне проживання, відповідач проживає з іншою жінкою, неповнолітній син сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає; примирення, подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим і таким, що суперечить інтересам сторін, а тому має твердий намір розірвати шлюб та стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти.

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Відтак, з огляду на норми ст.ст.158, 169 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності сторін.

Перевіривши законність визнання позову та дослідивши докази у справі суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, 09.02.2002 року було укладено шлюб, актовий запис № 12. Під час перебування в шлюбі у сторін народилась дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області 24.06.2003 року.

Вирішуючи вимогу про розірвання шлюбу суд виходив з наступного.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не погоджуються на примирення та спільно бажають розірвати шлюб, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю, що довідками виконкому Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 18.03.2015 року № 503 та № 504.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало не можливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також роз'яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Вирішуючи вимогу позивача про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Доказів того, що відповідач добровільно виконує свій батьківський обов'язок щодо утримання неповнолітньої дитини та надання матеріальної допомоги матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано, як і доказів того, що на його утриманні знаходяться інші діти та непрацездатні особи чи він сам є непрацездатною особою.

Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З огляду на викладене, врахувавши відповідно до ч.1 ст.182 СК України стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному в позовній заяві. Відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття - підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимоги позивача допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць, то вона підлягає задоволенню, оскільки згідно з приписами ч.1 ст.367 ЦПК України, негайному виконанню підлягає зокрема рішення у справах про стягнення аліментів.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу в сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути частину сплаченого судового збору за подання позову про розірвання шлюбу в сумі 121,80 грн. За подання позову про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, ці судові витрати підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Тому керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 158, 169, 174, 196, 209, 212-215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.

Розірвати шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області 09.02.2002 року, актовий запис № 12, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Витрати при реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану розірвання шлюбу покласти на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках на кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 частину сплаченого судового збору в сумі 121,80 грн.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в с.Клинець Овруцького району Житомирської області, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої в АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, починаючи з 03.03.2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд Житомирської області в Апеляційний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. І. Вачко