Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого судді: Василевича В.С.

суддів: Малько О.С., Бондаренко Н.В.

при секретарі Пиляй І.С.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічненського районного суду від 15 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та відшкодування додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Зарічненського районного суду від 15 січня 2015 року позов у даній справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3253 грн. 75 коп.- додаткових витрат (лікування), понесених на доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 112 грн. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 доводить про незаконність та необгрунтованість рішення через неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначає, що суд не дав правової оцінки її доводам про те, що за змістом норм ст.ст.7, 141, 180 СК України та ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» та ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» відповідач щонайменше повинен щомісячно надавати на утримання малолітньої дитини 643 грн.

Вважає, що відповідач є працездатним, а отже має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у мінімальному розмірі, який за законом необхідний для забезпечення її фізичного існування та нормального розвитку.

Стверджує, що вона та відповідач в однаковій мірі повинні брати участь в утриманні спільної дитини, однак з огляду на доводи оскаржуваного рішення дитина має проживати в місяць на 60 гривень.

Вважає, що суд повинен був урахувати при розгляді справи існуючий прожитковий мінімум.

По наведених підставах позивачка просить рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зміну розміру аліментів скасувати, постановити нове про задоволення позовних вимог в цій частині, вирішити питання про розподіл судових витрат, в решті рішення залишити без змін.

В запереченні на апеляційну скаргу відповідач вказує, що суд ухвалив правильне рішення. Позивачка не довела погіршення її матеріального становища чи покращення його, платника аліментів.

Просить про залишення рішення без змін.

В судовому засіданні позивачка апеляційну скаргу підтримала, привівши наведені у ній доводи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальне становище позивачки не погіршилось, а тому немає підстав для застосування положень ст.192 СК України.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що аліменти у розмірі 30 грн. були стягнуті з відповідача на утримання доньки судовим рішенням ще у березні 2011 року (а.с.-7).

Сторони на той час проживали спільно, а шлюб між ними розірвано 5 червня 2012 року (а.с.-6), тобто сімейний стан позивачки з того часу змінився.

Одночасно змінився і рівень витрат на дитину. Донька сторін навчається у першому класі загальноосвітнього навчального закладу, за станом здоров'я потребує лікування.

Також збільшився розмір прожиткового мінімуму.

Є очевидним, що за реальних соціально - економічних умов у державі розмір аліментів у 30 грн. явно не забезпечує рівня участі відповідача, як батька в утриманні дитини.

За таких обставин рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог про збільшення розміру аліментів не можна визнати правильним, тому воно в цій частині, як ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового.

Керуючись ст.ст.307,309,314,316,317,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Зарічненського районного суду від 15 січня 2015 року в частині відмови у задоволенні вимог про збільшення розміру аліментів скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення.

Вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти щомісячно в розмірі 400 грн. до досягнення нею повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з набрання ним чинності.

Головуючий Василевич В.С.

Судд Малько О.С.

Бондаренко Н.В.