Справа № 359/2394/14 Головуючий у І інстанції Муранова-Лесів І.В.
Провадження № 22-ц/780/3876/15 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 58 22.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Ігнатченко Н.В., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області до ОСОБА_2 про стягнення суми неправомірно отриманої пенсії,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення суми неправомірно отриманої пенсії. Заявлені вимоги мотивував тим, що відповідач знаходиться на обліку в управлінні з 21 червня 2012 року, а до цього - в Управлінні Пенсійного Фонду України в Голосіївському районі м. Києва. Відповідно до протоколу № 32458 від 05 січня 2005 року, з 24 листопада 2004 року відповідачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за зайнятість на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС Ради міністрів СРСР від 29 грудня 1987 року і постановою ЦК КПРС Ради міністрів СРСР від 05 червня 1986 року, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі Списком 1. При зверненні за призначенням пенсії відповідачем були надані довідки Чорнобильської науково-дослідної та виробничої станції Всесоюзного проектно-дослідного інституту (зараз ВАТ «Провідний проектно-розшуковий та науково-дослідний інститут промислових технологій»): № 34 від 16 квітня 1998 року за період роботи з 16 липня 1991 року по 30 березня 1998 року та довідки про заробітну плату за № 35 від 16 квітня 1998 року за період з 01 серпня 1991 року по 31 липня 1996 року, на підставі зазначених довідок позивачу було призначено пенсію за віком по Списку № 1. При здійсненні перевірки достовірності вказаних довідок Управлінням Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва було зроблено запит до ВАТ «Провідний проектно-розшуковий та науково-дослідний інститут промислових технологій», дана організація не підтвердила факт роботи відповідача за вказані в довідці періоди, а НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області було надано інформацію, що зображення відтисків печатки та штампу в довідках від 16 квітня 1998 року нанесені електрографічним друком з застосуванням кольорового лазерного принтера та не є відтисками кліше. Вказував, що внаслідок подання відповідачем недостовірних довідок, за період з 29 листопада 2004 року по 02 березня 2011 року за відповідачем утворилась заборгованість до Управління пенсійного фонду України в м. Бориспіль та Бориспільському районі Київської області в сумі 151555,85 грн. Просив стягнути із відповідача на користь позивача суму неправомірно отриманої пенсії в розмірі 151555,85 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2015 року в задоволенні позову УПФ України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області відмовлено.

Позивач УПФ України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області, не погоджуючись із рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2015 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на обставини, викладені в позовній заяві, зазначав, що судом не взято до уваги надані ним докази, а інші докази, зокрема скасоване посвідчення відповідача як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1, є нікчемними і суд використав їх протиправно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає даним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області, суд першої інстанції виходив із того, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження недостовірності наданих довідок до Голосіївського районного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, на підставі яких відповідачу була призначена пенсія на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку, суду надано не було.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області і отримує пенсію за віком при повному стажі із листопада 2004 року.

Так, 29 листопада 2004 року ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення йому пільгової пенсії.

Згідно довідки № 34 від 16 квітня 1998 року, виданої Всесоюзним проектно-розвідувальним науково-дослідним інститутом, ОСОБА_2 був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради міністрів СРСР і ВЦСПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378 і постановою Ради міністрів СРСР ВЦСПС від 05 червня 1986 року № 665-195, які надають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі списком № 1, затверджених постановою РМ СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, постановою РМ СРСР від 12 листопада 1990 року № 1136 і постановою Кабінету Міністрів України від 29 лютого 1996 року № 250 із 16 липня 1991 року по 30 березня 1998 року.

Згідно довідки № 35 від 16 липня 1998 року, виданої Всесоюзним проектно-розвідувальним науково-дослідним інститутом, ОСОБА_2 отримував заробітну плату з серпня 1991 року по липень 1996 року.

Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС від 25 червня 2003 року № 974-6950 встановлено, що захворювання ОСОБА_2 (ранній церебральний атеросклероз. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. з вегетативною дисфункцією, стійким вираженим церебрастенічним синдромом, з дистимічним компонентом) пов'язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС

Довідкою МСЕК серії КМ № 078534 про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги визначено, що ступінь втрати професійної здатності ОСОБА_2 у відсотках складає 70 % з 15 грудня 2003 року безстроково; з цієї ж дати встановлено ІІ групу інвалідності ЧАЕС безстроково.

Протоколом № 32458 від 05 січня 2005 року Голосіївським районним управлінням ПФУ було призначено ОСОБА_2 пенсію за віком із умовами призначення «Робота за списком 1».

Згідно листа ВАТ «Провідний проектно-розшуковий та науково-дослідний інститут промислових технологій» від 02 травня 2012 року № 110-26-07/1143, в документах по особовому складу Чорнобильської науково-дослідницької і виробничої станції Всесоюзного проектно-розвідувального науково-дослідного інституту, які знаходяться на зберіганні у відділі фондів «Накази по особовому складу», «Особові рахунки на заробітну плату», «Журнал обліку карток індивідуального опромінення» ОСОБА_2 не значиться.

Згідно довідки про розмір заробітної плати за серпень 1986 року, працівник УМ-123 тресту «ХСК» геодезист ОСОБА_2 з 15 серпня по 31 серпня 1986 року був зайнятий на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Довідкою спеціалізованого тресту «Харківстальконструкція» від 11 грудня 1998 року № 1/482 посвідчено, що ОСОБА_2 за роботу у населених пунктах м. Чорнобиль ІІ та ІІІ зон відчуження в період з 15 серпня по 31 серпня 1986 року по місцю командирування в тресті отримав заробітну плату з урахуванням коефіцієнтів 3,4 відповідно до постанови РМ УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7.

Листом УПФ України в Червонозаводському районі м. Харкова від 27 грудня 2012 року № 10465/02-33 направлено акт зустрічної перевірки факту роботи в зоні відчуження на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_2 в період з 15 серпня 1986 року по 31 серпня 1986 року в СУ-605 «Харьківстальконструкція» (раніше Спеціалізований трест «Харьківстальконтрукція») та довідку від 26 грудня 2012 року № 62 про те, що ОСОБА_2 не був співробітником тресту «Харьківстальконструкція».

Згідно листа НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області від 08 травня 2013 року № 6/1944, експертами проведено попередню перевірку дійсності відтисків печаток та штампу у наступних документах: довідці (ф. 122) від 16 квітня 1998 року № 3 на ім'я ОСОБА_2, довідці про заробітну плату (додаток № 6) від 16 квітня 1998 року № 34 на ім'я ОСОБА_2 Проведеною перевіркою встановлено, що зображення відтисків печатки та штампу «Чорнобильська науково-дослідницька і виробнича станція» у вказаних документах нанесені електрографічним другом з застосуванням кольорового лазерного принтера та не є відтисками кліше.

В матеріалах справи наявне посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, серія НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_2

Протоколом засідання комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, від 28 січня 2014 року № 2 вирішено в зв'язку з нововиявленими обставинами визнати видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 (1) ОСОБА_2 безпідставною з повідомленням органів виконавчої влади. ПАТ «Харківстальконструкція» листом від 26 грудня 2012 року № 62 не підтвердило факту його роботи в зоні відчуження в період з 15 серпня 1986 року по 31 серпня 1986 року.

В матеріалах справи містяться дві трудові книжки позивача. Згідно однієї із них, в період з 16 липня 1991 року по 30 березня 1998 року ОСОБА_2 працював у Всесоюзному «Проектно-дослідницькому науково-розшуковому інституті», перейменування якого не відображено. Згідно другої трудової книжки (без напису «дублікат»), записи продубльовано до 08 липня 1991 року, де зазначено, що ОСОБА_2 був звільнений в порядку переводу до МП «Гарант-строй», де пропрацював до 15 вересня 1999 року.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до зазначеної норми відрахування можливе лише за двох умов, а саме зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Судом встановлено, що Голосіївським районним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відповідачу було призначено пенсію за віком із умовами призначення «Робота за списком 1».

В матеріалах справи відсутній вирок суду або інший належний доказ, який підтверджує вину ОСОБА_2 в отриманні зайво нарахованої пенсії.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» судом не встановлено зловживань з боку пенсіонера, документи, що подані ОСОБА_2 для призначення пенсії, не містять відомостей, що давали б підстави вважати, що відповідачем при зверненні до Голосіївського районного управління Пенсійного фонду України в м. Києві дійсно умисно вчинені дії, які становлять зловживання з його боку.

Доводи апеляційної скарги про докази підробки довідок, відсутність ОСОБА_2 в списках працівників і не доведення факту роботи відповідача за вказані в довідках періоди, наявність двох трудових книжок і зарахування на роботу на повний робочий день на два підприємства одночасно, а також про наявність листа УПСЗН Десннянської районної державної адміністрації від 31 січня 2014 року, яким визнано видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_2 безпідставною висновків суду першої інстанції не спростовують, були належним чином оцінені судом при ухваленні рішення і відхиляються колегією суддів.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц

Судді: Ігнатченко Н.В.

Фінагєєв В.О.