Справа № 522/2161/13-ц
Н.п. № 2/522/1463/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк" в особі Одеської філії ТОВ „Укрпромбанк", Публічного акціонерного товариства „Дельта-Банк" про визнання недійсним споживчого, валютного кредитного договору, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів та просять визнати недійсним кредитний договір № 6-232/ПК-12/06 від 11.12.2006 року та кредитний договір № 12/ПС-01/07 від 17.01.2007 року укладені між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1; застосувати до сторін за вказаними кредитними договорами двосторонню реституцію; визнати за наслідками реституції суму, що підлягає поверненню банку, суму грошей що було надано за кредитними договорами в гривні за курсом 5,05 гривень за долар США в розмірі 454500 гривень.

При цьому посилаються на те, що ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 6-232/ПК-12/06, за яким останній мав отримати на придбання нерухомості 70000 доларів США. Крім того ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 уклали другий кредитний договір №12/ПС-01/07 за яким позичальник мав отримати на спожівчі цілі 20000 доларів США.

Укладаючи споживчі кредитні договори ТОВ «Укрпромбанк» порушив вимоги чинного законодавства щодо надання повної, необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про умови кредиту та наслідки його отримання. Крім того, вказані споживчі валютні кредитні угоди суперечать вимогам чинного законодавства. Отримання в касі банку іноземної валюти, яка не може бути засобом платежу для покупки товарів послуг, не відповідає основним умовам споживчого кредиту, що визначені чинним законодавством і за якими кредит має бути лише в гривні та використовуватися тільки на придбання товарів робіт послуг.

Враховуючи те, що кредитний договір № 6-232/ПК-12/06 від 17.12.2006 року та кредитний договір № 12/ПС-01/07 від 17.01.2007 року суперечать вимогам закону і мають бути визнані недійсними, а банком дійсно були надані кошти позивачу в розмірі 454500 гривень, судом має бути застосована реституція в вигляді повернення позивачем банку отриманих коштів в розмірі 454500 гривень з урахуванням виплачених коштів в гривневому еквіваленті.

Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства „Дельта банк" в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, надав суду письмові заперечення на позов.

Представник відповідача ТОВ „Укрпромбанк" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача Публічного акціонерного товариства „Дельта банк", дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.12.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 6-232/ПК-12/06, згідно якого ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 70000 доларів США для придбання нерухомості, з терміном повернення - до 10.12.2026 р., процентна ставка за користування кредитом становить 12,5 % річних.

17.01.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 12/ПС-01/07, згідно якого ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 20000 доларів США на споживчі цілі, з терміном повернення - до 16.01.2022 р., процентна ставка за користування кредитом становить 13,5 % річних.

Згідно п. 7.1 Кредитного договору № 6-232/НК-12/06 від 11.12.2006 року та п. 7.1 Кредитного договору № 12/ПС-01/07 від 17.01.2007 року передбачено, що шляхом підписання цього Договору Позичальник підтверджує факт письмового ознайомлення з умовами кредитування Банка та отримання копії відповідного листа - повідомлення про умови кредитування Банка, за якими надається цей кредит. А також підтверджує, що уважно ознайомився із змістом цього Договору, всі умови цього договору зрозумів, повністю з ними згоден, заперечень, зауважень, запитань не має, та зобов'язується їх дотримуватись та виконувати.

17.01.2007 р. між ТОВ «Укрпромбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 12/ПС-01/07/П/1, відповідно до якого ОСОБА_2 виступив поручителем ОСОБА_1 за кредитним договором № 12/ПС-01/07 від 17.01.2007 р.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним Банком України укладено договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь Дельта Банку, відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив, а АТ «Дельта Банк» набув право вимоги боржників по кредитних договорах, зокрема й за Кредитними договорами № 6-232/ПК-12/06 та № 12/ПС-01/07.

Відповідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже підписавши кредитний договір № 6-232/ПК-12/06 від 11.12.2006 року та кредитний договір № 12/ПС-01/07 від 17.01.2007 року ОСОБА_1 погодився з їх умовами. Крім того ОСОБА_1 тривалий час виконував умови спірних кредитних договорів.

Посилання позивачів на «Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року є безпідставним, оскільки спірні кредитні договори були укладені до набрання чинності зазначеної постанови, а відповідно до ст. 58 Конституції України «закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи».

Згідно ч.2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Статтею 47 Закону України „Про банки і банківську діяльність" передбачено банківські операції, які здійснюються банком на підставі банківської ліцензій, і, зокрема, операції з валютними цінностями.

Як зазначено в пункті 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», банк, як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій із валютними цінностями, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (п. 2 ст. 5 Декрету про валютне регулювання).

13 грудня 2001 р. Національним банком України видано ТОВ «Український промисловий банк» банківську ліцензії № 67 на право здійснювати банківські операції, в тому числі щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та власний ризик, та письмовій Дозвіл № 67-5 від 27 червня 2006 р. на право здійснювати операції з валютними цінностями.

Отже ТОВ «Український промисловий банк» мав право на видачу валютних кредитів.

Таким чином, укладаючи спірні кредитні договори в іноземній валюті, обидві сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу.

Крім того, п. 6.1. Кредитного договору № 6-232/ПК-12/06 від 11.12.2006 року та п. 6.1. Кредитного договору № 12/ПС-01/07 від 17.01.2007 року обумовлено, що у випадку зміни порядку кредитування та/або умов придбання кредитних ресурсів, їх вартості (зміни облікової ставки Національного банку України), погіршення фінансового чи майнового стану Позичальника, або у разі погіршення стану заставного майна, а також у всіх інших випадках, коли Банк вважатиме це необхідним Банк має право переглянути умови кредитування, встановлені цим Договором (в т.ч. процентну ставку та комісії), про що повідомляє Позичальника в письмовій формі за 10 календарних днів до введення і дію зазначених змін.

За таких умов (підписавши кредитні договори) позивач ОСОБА_1 не може стверджувати, що він не прийняв на себе ризик зміни обставин.

Таким чином, спірні кредитні договори відповідають всім вимогам ст.ст. 203, 215 ЦК України, тому відсутні будь-які правові підстави для визнання їх недійсними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 192, 203, 215, 526, 533, 627, ст. 47 Закону України „Про банки і банківську діяльність", ст.ст. 213 - 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк" в особі Одеської філії ТОВ „Укрпромбанк", Публічного акціонерного товариства „Дельта-Банк" про визнання недійсним споживчого, валютного кредитного договору відмовити.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

19.03.2015