АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/776/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Колода Л. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І. , Корнієнко Н. В.
при секретаріРибасюк О.С.

представника позивача Харченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ПП «ЖЕОС», Харченка Олега Миколайовича на ухвалу Придніпровського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2015 року по справі за позовом ПП. «ЖЕОС» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за послуги за утримання будинку та прибудинкової території, -

в с т а н о в и л а :

ПП «ЖЕОС» звернувся до суду з позовом ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за послуги за утримання будинку та прибудинкової території.

Ухвалою Придніпровського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2015 року позов ПП «ЖЕОС» залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою представник ПП «ЖЕОС», Харченко О.М. подав апеляційну скаргу, вважаючи що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та просить змінити ухвалу Придніпровського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2015 року в частині стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу.

Вислухавши сторону, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи ПП «ЖЕОС» у частині стягненні коштів з відповідача на користь позивача за юридичну допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів скільки робочого часу витрачено на складання позовної заяви та, що ціна позову менша за гонорар адвоката і що чинним законодавством не передбачено повернення позивачу витрат на правову допомогу при залишенні позовної заяви без розгляду.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції не є можливим.

Встановлено, що ПП «ЖЕОС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за послуги за утримання будинку та прибудинкової території. Після вручення копії позовної заяви судом, відповідач ОСОБА_7 добровільно відшкодував суму заборгованості за послуги за утримання будинку та прибудинкової території.

В зв'язку з добровільним відшкодування відповідачем заборгованості представник позивача 13.02.2015 р. подав до суду заяву в якій в мотивувальній частині відмовлявся від позову в зв'язку з добровільним відшкодуванням заборгованості відповідачем, а в резолютивній частині просив залишити позов без розгляду.

В пункті 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до статті 89 ЦПК у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат.

Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

В інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов'язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач (статті 10, 11 ЦПК). При цьому саме по собі пред'явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Частина перша статті 89 ЦПК України передбачає право позивача на стягнення з відповідача всіх понесених ним у справі витрат лише якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову. Розмір витрат на правову допомогу та кількість потраченого робочого часу визначено позивачем та його представником в додатку до договору про надання правової допомоги.

Відповідно до частини 4. ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Але судом першої інстанції не було уточнено у представника позивача підстави відмови від позову чи залишення позову без розгляду, від чого залежало застосування чи незастосування правил статті 89 ЦПК України та прийнято поспішне рішення про залишення позову без розгляду та відмові в застосуванні правил ст. 89 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПП «ЖЕОС», Харченка Олега Миколайовича на ухвалу Придніпровського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2015 року задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду питання про розгляд заяви представника позивача про відмову від позову чи залишення позову без розгляду та вирішення питання про відшкодування судових витрат за надання правової допомоги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :