Справа № 447/412/14 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/783/2086/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

суддів: Гриновця Б.М., Ванівського О.М.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 12 грудня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням задоволено позов Регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області до Товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївське АТП-14627" та ОСОБА_2, треті особи: Стрийське державне комунальне міжрайонне бюро технічної інвентаризації, Миколаївська міська рада Львівської області про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Витребувано об'єкти цивільної оборони: сховище №51359, загальною площею 140,7 кв.м на 300 чоловік та протирадіаційне укриття №31359, загальною площею 132,0 кв.м, місткістю 160 чоловік, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_2.

Визнано за державою в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області право власності на об'єкти цивільної оборони: сховище №51359, загальною площею 140,7 кв.м на 300 чоловік та протирадіаційне укриття №31359, загальною площею 132,0 кв.м, місткістю 160 чоловік, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову за пропуском строку позовної давності.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджує, що ОСОБА_2 13.10.2008 року клав договір купівлі - продажу нерухомого майна із ВАТ "Миколаївське АТП №14627", відповідно до якого він набув право власності на частину будівель і споруд, на момент укладення вказаного договору жодних правових перешкод для відчуження майна не існувало. Відтак ОСОБА_2 є добросовісним набувачем спірних підвальних приміщень.

Вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки ВАТ "Миколаївське АТП №14627" відчужило адміністративно - побутовий корпус разом з підвальними приміщеннями (в яких знаходяться об'єкти цивільної оборони, що є предметом спору) позивачу - Регіональному відділенню ФДМУ у Львівській області було відомо ще у 2010 році із довідки ВАТ "Миколаївське АТП №14627" №153 від 12.10.2010 року, яка відображена в Акті перевірки позивача від 12.10.2010 року. Відтак при зверненні до суду із позовною заявою від 17.02.2014 року позивачем пропущено строк позовної давності.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно норм, закріплених у ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи Миколаївський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області в лютому 2014 року звернувся в суд з позовом до ТзДВ «Миколаївське АТП-14627», ОСОБА_2 про витребування майна (об'єктів цивільної оборони) з чужого незаконного володіння та визнання права власності на вищезгадане майно.

Матеріалами справ встановлено, що ВАТ (в подальшому ТзДВ) «Миколаївське АТП-14627» було оформлено право власності на об'єкти цивільної оборони - сховище №51359 загальною площею 140,7 м.кв. на 300 чоловік та протирадіаційне укриття №31359 загальною площею 132,0 м.кв. місткістю 160 чоловік, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

13 жовтня 2008 року ВАТ «Миколаївське АТП-14627» на підставі договору купівлі-продажу відчужило вказані об'єкти ОСОБА_2

Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.22 постанови Пленуму №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред'явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК України. У зв'язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

Згідно п.26 згаданої постанови відповідно до положень частини першої статті 388 ЦКвласник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України.

Як беззаперечно встановлено судом спірне нерухоме майно (об'єкти цивільної оборони) перебували у власності держави і відповідно до положень Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» (в редакції, що діяла на момент приватизації) не підлягало приватизації. Дані об'єкти не ввійшли до статутного капіталу ВАТ «Миколаївське АТП-14627», як такі що підлягають приватизації, що підтверджено актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу підприємства, затвердженого наказом ФДМУ у Львівській області від 26 грудня 1995 року.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції вірно виходив з того, що ВАТ «Миколаївське АТП-14627»неправомірно оформило право власності на спірні об'єкти, які і в подальшому відчужило. Тобто не було наділено правами на його відчуження.

Дане майно вибуло із володіння держави поза волею власника, а відтак підлягає витребуванню у добросовісного набувача.

Безпідставними є покликання відповідача на те, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки в суді першої інстанції ним така вимога не заявлялась. Також судом встановлено, що позивач про своє порушене право дізнався в 2012 році із відповіді Стрийського МБТІ (лист від 23.11.2012 року №05-13-06808).

Судом вірно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права та дотримано вимог процесуального права, передбачених ЦПК України. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 12 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: М.Я.Богонюк

Судді: О.М.Ванівський

Б.М.Гриновець