Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Присяжний А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, а саме квартири АДРЕСА_1.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 22.07.1988 року, між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, про що Відділом державної РАЦС Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1334. Перебуваючи в шлюбі, у 1997 році на підставі договору купівлі-продажу подружжям було придбано трьохкімнатну квартиру, загальною площею 66 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Між сторонами виникають конфлікти, пов'язані з спільною власністю подружжя, у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з наведених у ньому підстав.

Відповідачка та представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що 22.07.1988 року Відділом державної РАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1334, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, відповідно до письмового витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя (а.с.5);

Відповідно до довідки про склад сім'ї та реєстрацію КП «ЖКС Північний» №329 від 27.01.2015 року, в квартирі АДРЕСА_1 проживають та зареєстровані: ОСОБА_4 - основний квартиронаймач, ОСОБА_5 - онука, ОСОБА_6 - син (а.с.18);

Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до привил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що позивач не надав суду письмових доказів про майно подружжя - квартиру АДРЕСА_1. Позивачем не надано суду копію договору купівлі-продажу квартири, відповідно якого подружжю належить спірна квартира.

Також , суд вважає, що позивач не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

При таких обставинах позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 64, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 70,71 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення.

Суддя: Аліна С.С.