Справа № 645/5369/14-ц
Провадження № 2/645/99/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2015 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.

При секретарі судових засідань Ляховій І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до гаражно-споживчого товариства «Індустріальний», третя особа - голова правління гаражно-споживчого товариства «Індустріальний» - Косенков Юрія Івановича про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, стягнення заробітної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати недійсним та скасувати наказ № 22-ок від 01.07.2014 року про звільнення позивача по ст. 40 п. 2 КЗпП України; поновити позивача на роботі на посаді охоронця; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.07.2014 року по день поновлення на роботі; визнати незаконним та скасувати наказ № 23-ок від 01.07.2014 року про невиплату позивачу заробітної плати за час додаткового оплачуваної відпустки та стягнути заробітну плату за час додаткової оплачуваної відпустки у зв'язку з навчанням з 09.06.2014 року по 28.06.2014 року; стягнути з відповідача 2728,65 грн. заборгованості по оплаті труда на важких роботах, згідно ст.. 100 КЗпП України; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 70000 грн. Також позивач просив покласти всю матеріальну відповідальність за порушення трудового законодавства на голову правління. В обґрунтування заявлений вимог зазначив наступне: 01 листопада 2012 року позивач був прийнятий на роботу ГСТ «Індустріальний» на посаду охоронця. При прийомі на роботу відповідач не вимагав ніяких довідок про стан здоров'я позивача, а також відповідачу було відомо, що позивач є студентом заочної форми навчання вищого навчального закладу. З середини грудня 2012 року голова правління ГСТ «Індустріальний» запропонував написати позивачу заяву про звільнення за власним бажанням, посилаючись на ту обставину, що позивач був прийнятий на роботу внаслідок наявності його заборгованості по членським внескам. Позивач був звільнений і тільки рішенням Фрунзенського районного суду від 05 березня 2014 року позивач був поновлений на роботі. Але відповідач все одно не допустив позивача до роботи, та запропонував йому пройти медичну комісію та надати довідку на предмет професійної придатності для роботи охоронником. Але, позивач відмовився від виконання вимог відповідача та внаслідок чого не був поновлений на роботі та відсторонений від помади і тільки рішенням суду від 13 травня 2014 року наказ про відсторонення від посади позивача було визнано недійсним. Також позивач зазначає, що 01 липня 2014 року Косенков Ю.І. зателефонував відповідачу з вимогою прийти на роботу, а коли позивач прийшов до гаражно-споживчого товариства «Індустріальний», йому було повідомлено про його звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України. Причина звільнення - проходження медичної комісії 29 травня 2014 року, яку на думку позивача було визнано неправомірним рішенням суду від 13 травня 2014 року. Враховуючи зазначене, позивач просить скасувати наказ про звільнення, поновити його на роботі та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу, та стягнути , згідно ст.. 100 КЗпП України заборгованість по оплаті праці та на важких роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці. Також позивач вважає, що відмова відповідача у виплаті йому заробітної плати на час додаткових відпусток у зв'язку з навчанням є протиправним, оскільки йому було відмовлено внаслідок не повної здачі своєчасно позивачем сесії, а позивач вказує, що він своєчасно не склав два іспити, оскільки був неодноразово викликаний слідчим для розгляду надуманої заяви Косенкова Ю.І. Крім того, позивач зазначає, що він зазнав моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, які він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача стосовно позивача. Позивач втратив нормальні життєві зв'язки, він додавав додаткові зусилля для організації свого життя, запис у трудової книжки позивача стало перешкодою для його влаштування на іншу роботу.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача Косенков Ю. І., який також є третьою особою, заперечував проти задоволення позовних вимог. Надав письмові заперечення , в яких зазначив, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону праці». Згідно наказу Міністерства охорони здоров'я України №246 від 21 травня 2007 року "Про затвердження порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій», та на підставі акта визначення категорії працівників, які підлягають первинному (періодичному) медичним оглядам ГСТ «Індустріальний», який був затверджено Державною санітарною епідеміологічною службою України від 16 травня 2014 року був затверджений список працівників, які підлягають первинному (періодичному) медичному оглядам ГСТ «Індустріальний» від 19 травня 2014 р затверджений Державною СЕС України. Було укладено договір №13 на виконання робіт з проведення періодичного медичного огляду з АТ «ХТЗ» працівників ГПО «Індустріальний» та виданий наказ по ГСТ «Індустріальний» № 20 від 28 травня 2014 про проходження медогляду працівникам ГСТ «Індустріальний» 29.05.2014г. Позивач був з ним ознайомлений під розпис та пройшов медичний огляд. 01.07.2014 року позивач був ознайомлений з Заключним Актом по результатам періодичного медичного огляду працівників ГСТ «Індустріальний» від 29 травня 2014 року, в якому було зазначено, що за результатами медичної комісії роботодавцю рекомендовано перевести ОСОБА_2 на роботу з нормованим робочим днем, без нічних змін. Позивач отримав на руки ксерокопію Заключного Акта медичного огляду 01.07.2014 року. Представник відповідача зазначив, що оскільки, згідно з правилами внутрішнього трудового розпорядку ГСТ «Індустріальний» п. 3 Робочий час і його використання та штатного розкладу ГСТ «Індустріальний» вакантного робочого місця (посади) на яке працівник міг би бути переведений не виявилося, то на підставі медичного висновку про невідповідність виконуваної роботи за станом здоров'я ОСОБА_2 був звільнений 1 липня 2014 за ст.40 п.2 наказ №22 від 1 липня 2014р. Крім того, 7 червня 2014 позивач приніс і залишив у бухгалтерії Довідку - Виклик на сесію №1138 від 23 травня 2014р. та заяву на навчальну відпустку з 09.06.2014 р по 28.06.2014г. і пішов. Оскільки в Довідці - Виклик №1138 написано, що Позивач успішно виконує навчальний план, тому згідно ст. 15 Закону України «Про відпустки» та ст. 216 КЗпП України наказом №21 від 9 червня 2014 позивачу було надано додаткову оплачувану відпустку. 1 липня 2014 року позивач з'явився в бухгалтерію ГСТ «Індустріальний» і надав довідку про участь у сесії (згідно Довідки - Виклику №1138), в якій написано, що Позивач замість планових 6 (шість) іспитів здав 4 (чотири) іспити, а замість планових 4 (чотири) заліку здав 3 (три) заліки. Тому за неуспішне навчання згідно ст.216 КЗпП України та ст.15 Закону України «Про відпустки» наказом від 1 липня 2014р. №23, вважати відпустку без збереження заробітної плати. Також представник позивача вказав, що посада охоронця Гаражно - споживчого товариства не знайдена в переліку робіт визначених Кабінетом Міністрів України стосуються ст. 100 КЗпП України. На підставі зазначеного відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані сторонами письмові докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Наказу № 17-ок від 01 листопада 2012 року ОСОБА_2 було прийнято охоронцем ГСТ «Індустріальний» з 01.11.2012 року з погодинною оплатою праці.

Відповідно до Наказу ГСТ «Індустріальний» № 18 від 25.09.2013 року ОСОБА_2 звільнено з роботи на підставі ст. 40 ч. 3 КЗпП України.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.05.2014 року у справі № 645/10026/13-ц за позовом ОСОБА_2 до Гаражно-споживчого товариства «Індустріальний», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Косенков Ю.І. про визнання незаконними наказів, рішення правління та визнання незаконним звільнення з роботи та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, позовні вимоги задоволені частково та, зокрема, визнано незаконним звільнення та скасовано наказ № 18-ок від 25 вересня 2013 року про звільнення ОСОБА_2 згідно рішення правління ГСТ «Індустріальний» з посади охоронця за ст. 40 п. 3 КЗпП України з 25 вересня 2013 року та поновлено ОСОБА_2 на посаді охоронця ГСТ «Індустріальний» з 26 вересня 2013 року.

Наказом № 20 ок від 28.05.2014 року по особовому складу голови правління ГСТ «Індустріальний» були зобов'язані робітники ГСТ «Індустріальний» пройти медичне обстеження згідно списку працівників, які підлягають первинним та періодичним оглядам ГСТ «Індустріальний». З даним наказом позивач був ознайомлений, про що він не заперечує.

Як встановлено у судовому засіданні, позивачу 15.03.2014 року було запропоновано пройти медичне обстеження, але він відмовився брати направлення та проходити медичну комісію. 15.03.2014 року головою правління ГСТ «Індустріальний» виданий Наказ № 5-ок, згідно з яким відсторонено ОСОБА_2 від роботи у зв'язку з відмовою проходження медкомісії на професійну придатність для роботи охоронцем. Зазначений наказ ОСОБА_2 було оскаржено до суду, та рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року зазначений наказ було скасовано.

Позивач, як на підставу своїх вимог посилається на те, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року був визнаний сам факт призначення проходження медичної комісії неправомірним, але такі ствердження є неспроможними, оскільки відповідно змісту зазначеного рішення суду позивачем оскаржувалося виключно відсторонення від посади, а не сам факт призначення та порядок проходження медичної комісії.

Як вбачається з матеріалів справи позивач пройшов медичний огляд працівників ГСТ «Індустріальний». Згідно заключного акту за результатами періодичного медичного огляду працівників ГСТ «Індустріальний» було зроблено медичний висновок про придатність до роботи позивачем охоронником (без зброї), без нічних змін, не на висоті, без психоемоційних навантажень, на сонці. З зазначений висновком позивач був ознайомлений, не оскаржував.

Після отримання висновку, наказом від 01 липня 2014 року № 22-ок ОСОБА_2 було звільнено з посади охоронця згідно ст. 40 п. 1 КЗпП України з 01 липня 2014 року.

Судом вивчались Правила внутрішнього трудового розпорядку ГСТ «Індустріальний», затверджені на загальних зборах трудового колективу від 06.11.2013 року та Посадові обов'язки по охороні ГСТ «Індустріальний», з яких вбачається, що графік роботи для охоронців наступний: початок роботи о 8-й годині ранку, закінчення роботи о 8-й годині наступного дня, тобто передбачений обов'язкова нічна зміна, що є протипоказанням за станом здоров'я позивачеві.

Згідно штатного розкладу іншої посади на яку можливо було б перевести позивача не має.

Суд зазначає, що саме призначення и проходження медичного огляду робітників ГСТ «Індустріальний» відповідає Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженим наказом МОЗ України від 21 травня 2007 року № 246, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24 лютого 1994 року № 4004-XII та Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов'язковим профілактичним медичним оглядам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559.

Також проходження та призначення медичного огляду робітників ГСТ «Індустріальний» не визнано судом незаконним.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у разі виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про охорону праці» працівнику не може пропонуватися робота, яка за медичним висновком протипоказана йому за станом здоров'я.

Виходячи із встановлених обставин та наданих суду доказів, суд приходить до висновку про правомірність звільнення позивача, і тому позовні вимоги про визнання недійсним наказу № 22-ок від 01.07.2014 року про звільнення позивача, поновлення позивача на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення 2728 грн. 65 коп., як оплату праці на важких роботах, та роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, оскільки робота охоронцем в гаражному кооперативі не передбачає важку працю, працю на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, на роботах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я, яки визначені ст.. 100 КЗпП України.

Крім того, позивачем були заявлені вимоги щодо визнання незаконним та скасування наказу № 23-ок від 01.07.2014 року про невиплату позивачу заробітної плати за час додаткового оплачуваної відпустки та стягнути заробітну плату за час додаткової оплачуваної відпустки у зв'язку з навчанням з 09.06.2014 року по 28.06.2014 року.

Судовим розглядом встановлено, що позивач навчається на заочному відділенні у Національному аерокосмічному університеті імені М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» та з 09 червня 2014 року по 28 червня 2014 року у нього була сесія, що підтверджується довідкою-виклик на сесію № 1138 від 23 травня 2014 року.

Наказом № 21-ок від 09 червня 2014 року ОСОБА_2 було надана додаткова оплачувана відпустка з 09.06.2014 року по 28.06.2014 року для складання сесії у Національному аерокосмічному університеті імені М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут».

01 липня 2013 року позивачем була надана довідка про участь у сесії позивача по справі, з якої вбачається, що сесія тривала з 09 червня 2014 року по 28 червня 2014 року та ОСОБА_2 склав за вказаний строк 4 екзаменів та 3 заліки із запланованих 6 екзаменів та 4 заліків.

Після надання зазначеної довідки Наказом № 23-ок від 01 липня 2014 року додаткова відпустка з 09.06.2014 року по 28.06.2014 року надана згідно наказу № 21 від 09.06.2014 року була зарахована як відпустка без збереження заробітної плати.

Посилання позивача на той факт, що він не мав можливість успішно скласти всі іспити та заліки внаслідок його викликів до правоохоронних органів у зв'язку з розслідування кримінальної справи щодо нього є безпідставними, оскільки суду не надані беззаперечні докази присутності позивача при проведенні слідчий дій по кримінальному провадженню за його обвинуваченням саме в дні складання іспитів.

Стаття 213 КЗпП України та ст. 14 Закону України «Про відпустки» передбачає, що право на додаткову оплачувану відпустку надають тим, хто успішно навчається, тому внаслідок сесія відповідач правомірно додатку відпустку врахував як відпустку за свій рахунок.

Позивачем були заявлені вимоги стягнення моральної шкоди, в задоволення яких суд вважає необхідним відмовити, оскільки суд відмовив у позовних вимогах, то суд також відмовляє у стягнення моральної шкоди, відповідно до ст.. 23 ЦК України, 237-1 КЗпПУ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215, 218 ЦПК України, ст..ст. 40, 100, 213, 231, 232 КЗпП України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ -