10 червня 2015 року Справа № 202/1372/15-ц
Рішення

Іменем України

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі - Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_2, Міністерство Юстиції України, про виключення майна з опису і скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у якій, уточнивши свої позовні вимоги просить суд: виключити з опису і арешту майна квартиру АДРЕСА_1; скасувати арешт державної виконавчої служби Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська накладений на квартиру АДРЕСА_2, а також на всі операції по реєстрації та перереєстрації цієї квартири.

В обґрунтування таких позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 05.02.2010 року вона згідно договору купівлі-продажу придбала у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3. На момент укладання договору купівлі-продажу вищезгадана квартира не була під арештом, щодо неї не було спорів за квартиру та вона за квартиру розрахувалась з продавцем повністю, про це є нотаріальна-посвідчена заява ОСОБА_2 та витяг з реєстру правочинів від 11.02.2010 року о 18:38 виданий приватним нотаріусом ОСОБА_3

У звязку з тим, що вона хворіла, то звернулась до КП ДМБТІ для реєстрації договору купівлі-продажу кв. 3, по вул. Косіора, 29, у м. Дніпропетровську в березні 2010 року. Жодних обовязків негайно звернутися до реєстратора (КП ДМБТІ) законодавство не містило. 04.05.2010 року реєстратор КП ДМБТІ ОСОБА_4 прийняв рішення про відмову в реєстрації прав власності за нею за вищезгадану квартиру у звязку з тим, що ухвалою АНД райсуду від 14.04.2010 року накладено арешт по цивільній справі № 2/401/423/12 на кв. 3, б. 29, по вул. Косіора у м. Дніпропетровську, як таку, що належить (зареєстрована) ОСОБА_2

У звязку з відомою в реєстрації за нею права власності на квартиру вона звернулася до суду з відповідною заявою заявою про визнання її 3 особою по справі та скасування арешту, сплатила судовий збір.

Ознайомитись з матеріалами справи 11.12.2013 року вона дізналась, що арешт не скасовано і винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 боргу, тобто її квартиру можуть продати.

Вона звернулась з відповідною заявою до суду негайно скасувати ухвалу про накладання арешту на кв. 3 по вул. Косіора у м. Дніпропетровську. Ухвалою від 23.12.2013 року було скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою судді АНД райсуду від 14.04.2010 року в частині кв. 3 по вул Косіора, 29 у м. Дніпропетровську.Скасовуючи ухвалу суд АНД району встановив, що квартира АДРЕСА_3 належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 05.02.2010 року.

19.12.2013 року вона звернулась до відповідача для того, щоб державний виконавець не проводив ніяких дій з АДРЕСА_4 та 24.12.2013 року я надала додатково копію свідоцтва про шлюб в якому вона змінила прізвище з Фокіної на ОСОБА_1.

Вона звернулася до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції з метою зареєструвати право власності, але реєстратор 11.01.2014 р. прийняв рішення про відмову у державній реєстрації права власності на АДРЕСА_4 на її імя. Відмовлено було у звязку зтим, що на неї накладено арешт АНД відділом державної виконавчої служби.

14.01.2014 року вона звернулась з заявою до відповідача про скасування постанови про арешт АДРЕСА_5, але відповідачем було відмовлено в скасуванні арешту. Після цього вона повторно звернулась до відповідача з вимогою скасувати арешт на належну їй квартиру, але листом від 08.02.2014 року їй було відмовлено з пропозицією звернутись до суду про визнання права власності на АДРЕСА_6.

Рішенням від 16.10.2014 року по справі № 202/354/14-ц провадження № 202/3774/2014 Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, за нею було визнано право власності на АДРЕСА_7, але арешт позбавляє її можливості зареєструвати право власності.

Ознайомившись 29.05.2015 року з наданими копіями матеріалів виконавчого впровадження вона взнала, що державним виконавцем ВДВС АНД району Рак М.С. складено опис майна АДРЕСА_6 і начебто квартира опечатана, але вона стверджую, що постійно користується спірною квартирою після розрахунку згідно договору купівлі-продажу і гадки не мала, що її хтось описував та опечатував.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги за предявленою позовною заявою та просив її задовольнити. В обґрунтування позову посилався на викладені у ньому обставини.

Представник Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, та представник Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову зауважуючи на відсутності правових підстав для задоволення вимог позивача.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про місце та час судового розгляду, про причин неявки суд не сповістила.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, зокрема матеріали виконавчого провадження, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, позивачка за договором купівлі продажу від 05.02.2010 року придбала у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_8. Договір було посвідчено нотаріально.

До Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», як до органу, який саном на 2010 рік виконував функції з державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, позивачка з питанням про державну реєстрацію права власності за договором купівлі-продажу кв. 3, по вул. Косіора, 29, у м. Дніпропетровську, звернулася у березні 2010 року, проте процес державної реєстрації завершено не було.

Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 15.07.2013 року по виконавчому провадженню ВП № 38876791, де боржником є ОСОБА_2, а стягувачем ОСОБА_5, було прийнято рішення про накладення арешту на усе майно боржника ОСОБА_2

Під дію вказаного рішення державного виконавця також потрапила і спірна квартира АДРЕСА_1, яка ще у 2010 році була відчужена ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту.

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 жовтня 2014 року по справі № 202/3548/14-ц за позивачкою було визнано право власності на спірну квартиру. Це судове рішення набрало законної сили 27.10.2014 року.

За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Виключити нерухоме майно квартиру АДРЕСА_9 з-під опису та арешту накладеного на все майно боржника постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 15 липня 2013 року (виконавче провадження № 38876791).

Скасувати арешт нерухомого майна квартири АДРЕСА_9, накладений постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 15 липня 2013 року (виконавче провадження № 38876791).

Стягнути з Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук