Провадження № 2/127/6027/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого суді ОСОБА_1,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач ОСОБА_2 з позовом до відповідача ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд закордон дитини без дозволу батька. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 12.08.1995 року було зареєстровано шлюб між позивачкою та ОСОБА_4 Від даного шлюбу 13.01.1998 року народилась ОСОБА_5.

20.07.2007 року шлюб між сторонами було розірвано, дитина залишилась проживати з відповідачкою на повному її утриманні, відповідач участі в утриманні дитини та її вихованні не приймає, наразі місце його перебування взагалі не відоме. ОСОБА_5 має намір навчатися в ОСОБА_6 в навчальному закладі «Міжнародна школа спортивної майстерності», яка знаходиться за адресою: м. Лодзь, Республіка Польща, вул. Черніка 1/3,що підтверджується листом - викликом від 10.08.2015 року. Виїзд дитини на навчання за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини, добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, так як дитина цікавиться багатьма речами, займається в різних розвиваючих гуртках, фізично та морально зміцнить її, пристосує її до комунікабельності, вивченню іноземних мов, розширить її кругозір, та позитивно вплине на освітній рівень дитини. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з позовом. Просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_5, без згоди та супроводу батька ОСОБА_4 в період з 30.08.2015 року по 01.09.2016 року до ОСОБА_6 та дозволити ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_4 оформлювати документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини.

Позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги уточнила з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Зокрема просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_5, без згоди та супроводу батька ОСОБА_4 в період з 30.08.2015 року по 14.01.2016 року( до повноліття дитини) до ОСОБА_6 та дозволити ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_4 оформлювати документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.

Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнала, оскільки це відповідає інтересам дитини.

Вислухавши пояснення позивача, врахувавши думку представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 151 СК батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Ст. 152 СК України передбачає гарантоване право дитини на належне батьківське виховання. Ст. 154 СК України встановлює право батьків звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є матірю, а відповідач ОСОБА_4 батьком неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-АМ № 047788 від 24 лютого 1998 року. (а.с.4).

Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2015 року (а.с. 5).

Згідно ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків; за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (зі змінами та доповненнями) «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 380 від 24.03.2004 року, оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально; за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Як пояснила в судовому засіданні позивачка, батько неповнолітньої ОСОБА_5, виїхав на заробітки до Росії, точне місце його перебування не відоме, з дитиною не спілкується, аліменти по рішенню суду не сплачує.

Відповідно до запрошення від 10.08.2015 року ОСОБА_5 пропонують навчатись в ОСОБА_6 в навчальному закладі «Міжнародна школа спортивної майстерності», яка знаходиться за адресою: м. Лодзь, Республіка Польща, вул. Черніка 1/3 (а.с.6-8).

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що існують підстави для задоволення позову та надання дозволу позивачці на тимчасовий виїзд неповнолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_6, оскільки виїзд дитини на навчання за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини, добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, так як дитина цікавиться багатьма речами, займається в різних розвиваючих гуртках, фізично та морально зміцнить її, пристосує її до комунікабельності, вивченню іноземних мов, розширить її кругозір, та позитивно вплине на освітній рівень дитини.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 33 Конституції України, ст. ст. 19, 150, 151, 152, 154, 155 СК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Натати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька ОСОБА_4 на період з 30.08.2015р. по 14.01.2016р. до республіки ОСОБА_6.

Дозволити ОСОБА_2 без згоди батька ОСОБА_4 оформлювати документи для тимчасового виїзду неповнолітньої ОСОБА_5, 13.01.1998р.н. за межі України на період з 30.08.2015р. по 14.01.2016р. до республіки ОСОБА_6.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем та третьою особою до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з моменту проголошення рішення суду.

Відповідач протягом 10 днів з моменту отримання даного заочного рішення суду вправі звернутися до суду із заявою про його перегляд.

Суддя: