АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретаря Шерівської Ю.А.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договорів удаваними, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 серпня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договорів удаваними.

Вказувала на те, що з 22 травня 1994 року по 17 серпня 1999 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

У 1998 році вони придбали квартиру АДРЕСА_1, в якій вони спільно проживали до 2014 року.

Протягом 2004-2006 років вони за спільні кошти здійснили добудову однієї житлової кімнати, кухні, ванни з туалетом, коридору та підвалу, в результаті чого площа квартири збільшилась з 37,5 кв.м. до 118,8 кв.м.

У вересні 2014 року вона звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Під час розгляду цієї справи їй стало відомо про те, що вищевказана квартира на підставі договору купівлі - продажу від 9 березня 1998 року була продана ОСОБА_4, в інтересах якої діяла ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка 23 березня 1998 року подарувала цю квартиру ОСОБА_3

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц-1308/15 головуючий у І-й інстанції Піхало Н.В.

категорія:19 суддя-доповідач: Міцней В.Ф.

Посилаючись на ці обставини, просила суд визнати договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 9 березня 1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, посвідчений державним нотаріусом Скутар С.В., та договір дарування від 23 березня 1998 року, за яким ОСОБА_6 подарувала вказану квартиру ОСОБА_3, удаваними; визнати, що відносини сторін цих договорів регулюються нормами щодо договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує на ті ж самі обставини, що і в позовній заяві.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за договором купівлі-продажу від 9 березня 1998 року ОСОБА_6 прийняла від покупця у власність спірну квартиру, якою в подальшому розпорядилась на власний розсуд, подарувавши її відповідачу. Окрім того, позивачкою не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що сторони оспорюваних договорів при їх укладенні приховали інший правочин, який вони насправді вчинили.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 22 травня 1994 року по 17 серпня 1999 року та з 21 березня 2004 року по 18 липня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_6 (тітка ОСОБА_3.) на підставі договору купівлі-продажу від 9 березня 1998 року, укладеного між нею та ОСОБА_4, в інтересах якої діяла ОСОБА_9, набула у власність квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до договору дарування від 23 березня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, ОСОБА_6 подарувала вказану квартиру ОСОБА_3

Згідно з ч.2 ст.58 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.14 постанови № 3 від 28 квітня 1978 року „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними", чинної на час виникнення спірних правовідносин, суд, встановивши, що угода укладена з метою приховати іншу угоду, відповідно до ч.2 ст.58 ЦК визнає, що сторонами укладена та угода, яку вони дійсно мали на увазі.

Проте, стверджуючи, що укладений 9 березня 1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 договір купівлі продажу спірної квартири та договір дарування цієї квартири від 23 березня 1998, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є удаваними, позивачка не зазначила, які угоди сторони приховали при укладенні цих договорів, та не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження факту приховання сторонами інших угод.

Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Окрім того, за умови доведеності, що за договором купівлі-продажу квартира була куплена не покупцем, зазначеним в договорі, а іншою особою за її кошти, суд відповідно до ч.1 ст. 58 ЦК УРСР 1963 року може визнати, що вказаний договір у частині, що стосується покупця, є мнимою угодою і що дійсним покупцем за цим договором є особа, для якої за її кошти придбана квартира.

Однак позивачкою не заявлено вимог про визнання договору купівлі-продажу квартири від 9 березня 1998 року недійсним в частині, що стосується покупця, та визнання її покупцем за цим договором.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: