пр. № 2/759/3242/15
ун. № 759/5156/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним рішення про визначення місця проживання дитини та скасування висновку про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати рішення про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2, викладене у Висновку № 107-6754/40 від 31.10.2014 року Службою у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації неправомірним, скасувати висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 з матір'ю - ОСОБА_3 та зобов'язати Службу у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації розглянути заяву ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та прийняти відповідне рішення у законодавчо визначений строк із врахуванням інтересів малолітнього ОСОБА_2 та норм Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про попередження насильства в сім'ї».

Згідно змісту оскаржуваного висновку він складений Службою у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації у зв'язку з розглядом Солом'янським районним судом м. Києва цивільної справи (№760/11210/14-ц) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів та встановлення способів участі батька у вихованні дитини та зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, щодо дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

З огляду на вказану норму Закону оскаржуваний висновок Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 31.10.2014р. не має обов'язкової сили ні для суду, який розглядає цивільну справу, ні для інших зацікавлених осіб, а є лише думкою Комісії з поставленого на її розгляд питання та правовою позицією Служби як учасника по цивільній справі.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином оскаржуваний висновок Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 31.10.2014р. не може бути предметом судового оскарження, а є лише думкою Комісії, що підлягає врахуванню або не врахуванню судом під час розгляду цивільної справи про визначення місця проживання дитини.

Разом з тим, відповідно до ст. 17 КАС України розгляд спорів по оскарженню дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо дотримання процедури складання висновку відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним рішення про визначення місця проживання дитини та скасування висновку про визначення місця проживання дитини не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст. ст. 15, 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним рішення про визначення місця проживання дитини та скасування висновку про визначення місця проживання дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя