Справа № 474/1215/14-ц.
Провадження № 2/474/26/2015 року.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12.02.15 року с.м.т. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тихоненко М.І.,

при секретарі судового засідання Степанову В.В., за участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 їх представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звільнення житлового приміщення і виселення без надання іншого житлового приміщення,

та за зустрічним позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми авансу.

Третя особа: Орган опіки та піклування Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області.

В С Т А Н О В И В:

19.11.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Врадіївського районного суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звільнення житлового приміщення і виселення без надання іншого житлового приміщення.

Позивачка зазначила, що вона на підставі договору купівлі - продажу від 11.12.2008 року набула права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1. В травні місяці 2010 року між нею та ОСОБА_3, ОСОБА_4 була досягнута домовленність про те, що останні у неї терміном до 01.12.2010 року, куплять житлового будинку в АДРЕСА_1. В зв'язку з досягнутою домовленістю, ОСОБА_3, ОСОБА_4 сплатили їй завдаток в сумі 1 500 доларів США та вселилися в її житловий будинок в АДРЕСА_1. Також, 15.05.2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 сплатили їй завдаток за придбання будинку, ще кошти в сумі 1000 доларів США. Станом на 01.12.2010 року та в подальшому ОСОБА_3, ОСОБА_4 з нею договір купівлі - продажу житлового будинку в АДРЕСА_1, так і не уклали. На її неодноразові прохання сплатити їй в повному обсязі кошти за будинок та укласти з нею договір купівлі - продажу на зазначений будинок або виселитися із зазначеного будинку, щоб вона могла продати цей будинок, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ніяким чином не реагують, сплачувати кошти в повному обсязі за будинок та укладати договір купівлі - продажу не бажають, однак продовжують проживати в цьому її будинку. В зв'язку з тим, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 не бажають укладати з нею договір купівлі - продажу будинку, вона 14.09.2014 року звернулася на адресу зазначених осіб з вимогою про звільнення ними її житлового будинку в АДРЕСА_1. Незважаючи на її законні вимоги про звільнення житлового будинку, який їй належить на праві приватної власності, ОСОБА_3, ОСОБА_4 продовжують проживати в її житловому будинку без будь - яких на то правових підстав, ігноруючи її вимогу, як власника звільнити будинок. За таких обставин у неї, як у власника будинку не має іншої можливості захистити своє право на вільне володіння своїм будинком не інакше, як шляхом примусового виселення відповідачів на підставі рішення суду. Посилаючись на зазначені обставини позивачка просила задовольнити її позовні вимоги.

08.12.2014 року ОСОБА_3 пред'явила зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення суми авансу. Позов обгрунтувала тим, що 01.05.2010 року у травні 2010 року між нею та ОСОБА_1 була досягнута домовленність про купівлю у ОСОБА_1 житлового будинку в АДРЕСА_1. Також, 01.05.2010 року між нею та ОСОБА_1 в усній формі був укладений попередній договір, яким було досягнуто згоди щодо вартості продаваємого житлового будинку та було узгоджено, що договір купівлі - продажу будинку буде вчинено між ними одразу після виготовлення ОСОБА_1 правоустановчих документів на житловий будинок та земельну ділянку, на якій він знаходиться. В рахунок часткової оплати за будинок нею ОСОБА_1 були передані кошти в сумі 1 500 доларів США про отримання, яких остання надала їй розписку. 15.05.2011 року в рахунок оплати за придбання будинку нею були ОСОБА_1 ще передані кошти в сумі 1 000 доларів США про, що є розписка. Разом з тим, ОСОБА_1 належним чином оформила право власності на земельну діляьнку лише в грудні 2012 року. Правоустановлюючих документів на будинок ОСОБА_1 їй не надала. В результаті відсутності у ОСОБА_1 правоустановлюючих документів на житловий будинок, договір купівлі - продажу житлового будинку між ними укладено не було. Як наслідок не укладення договору купівлі - продажу житлового будинку у неї не має ніяких зобов'язань перед ОСОБА_1 щодо виплати коштів за будинок. При даних обставинах, ОСОБА_1 не є кредитором, а вона в свою чергу не є боржником. Тому передані нею кошти ОСОБА_1 за будинок в сумі 2 500 доларів США є авансом, які остання повина їй повернути. З врахуванням офіційного курсу гривні до долара США станом на 03.12.2014 року, при розрахунку, що 100 доларів США коштує 1 510,6043 грн., ОСОБА_1, в користуванні якої знаходяться її кошти, зокрема 2 500 доларів США, повинна повернути їй кошти при перерахунку в сумі 37 765 грн. 11 коп. Тому, при даних обставинах вона вважає, що її позовні вимоги є обгруунтованими як такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

08.12.2014 року ухвалою суду первісний і зустрічний позови були об'єднанні в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 уточнила вимоги зустрічного позову і просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь в рахунок повернення авансу, кошти в сумі 62 747,85 грн., що є еквівалентом сумі коштів 2 500 доларів США станом на 12.02.2015 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснила, що вона відповідно до договору купівлі - продажу від 11.12.2008 року є власником житлового будинку в АДРЕСА_1. В травні місяці 2010 року вона домовилася з ОСОБА_3, ОСОБА_4 про те, що останні до 01.12.2010 року куплять у неї за 7 тис. доларів США будинок в АДРЕСА_1. На підставі цією домовленності подружжя ОСОБА_4 вселилися в зазначений її житловий будинок. В зв'язку з цією домовленністю ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якості завдатку за придбання будинку в травні 2010 року заплатили її 1 500 доларів США і повторно в травні 2011 року ще заплатили 1 000 доларів США. На її неодноразові звернення до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сплатити їй кошти за будинок в повному обсязі, як і домовлялися та укласти з нею договір купівлі - продажу, останні ніяк на її зверення не реагують, гроші в повному обсязі за будинок сплачувати не бажають, і добровільно самі виселятися з її будинку не бажають. В зв'язку з цим вона 14.09.2014 року звернулася на адресу ОСОБА_3, ОСОБА_4 з вимогою в письмовій формі, щоб ті до 20.09.2014 року добровільно звільнили її житловий будинок в АДРЕСА_1. Однак, ОСОБА_3, ОСОБА_4 проігнорували цю її вимогу, як власника будинку і продовжуть без будь - яких на то підстав незаконно проживати в її будинку. При цьому, ОСОБА_3, ОСОБА_4 проживаючи в її будинку користуються постачанням та споживають природний газ і електроенергію. Однак, сплачувати кошти за спожитий газ не бажають в результаті чого існує борг за спожитий газ за період з 01.01.2011 року по 30.06.2011 року в сумі 961 грн. При даних обставинах вона вважає, що в суда є всі підстави для задоволення її позовних вимог. Разом з тим, вона повністю визнає зустрічний позов про стягнення з неї на користь ОСОБА_3, коштів в сумі 2 500 доларів США, які вона отримала від ОСОБА_3 в якості авансу за будинок.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з тих же підстав, що і позивачка, визнав зустрічний позов.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. ОСОБА_3 зазначила, що 01.05.2010 року вона з ОСОБА_1 домовилася про те, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 куплять у ОСОБА_1 житловий будинок в АДРЕСА_1, за 7 000 доларів США та укладуть в подальшому договір купівлі - продажу цього будинку. З чим ОСОБА_1 погодилася і отримала від неї в цей же день завдаток в сумі 1 500 доларів США в рахунок часткової оплати за купівлю в майбутньому житлового будинку. Після отримання від неї завдатку, ОСОБА_1 передала їй ключі від будинку та дозволила їй разом зі своїми членами сім'ї вселитися в житловий будинок в АДРЕСА_1. Приблизно 01.06.2010 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 і трьома своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, вселилися в зазначений будинок. 15.05.2011 року вона в рахунок часткової оплати за купівлю у ОСОБА_1 будинку передала їй ще 1 000 доларів США. Однак в зв»язку з тим, що у ОСОБА_1 не були виготовленні правоустановлюючі документи на будинок, то їй так з ОСОБА_1 і не удалося укласти договір купівлі - продажу будинку в АДРЕСА_1. Приблизно в кінці вересня на початку жовтня 2014 року вона по пошті отримала від ОСОБА_1 письмове повідомлення про необхідність звільнення житлового будинку до 20.09.2014 року. Особисто вона вважає, що договір купівлі - продажу будинку не був укладений по вині ОСОБА_1 так, як в останньої не були виготовленні правоустановчі документи на будинок. Виселитися із будинку ОСОБА_1, вона разом з членами своєї сім'ї зможе лише тоді, коли ОСОБА_1 поверне їй кошти отримані за будинок в сумі 2 500 доларів США, чи кошти по курсу долара по відношенні до гривні станом на 12.02.2015 року, тобто в сумі 62 747,85 грн. Зустрічний позов підтримали.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що 01.05.2010 року з ОСОБА_1 була домовленність про те, що він разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 куплять у ОСОБА_1 житловий будинок в АДРЕСА_1, за 7 000 доларів США та укладуть в подальшому договір купівлі - продажу цього будинку. Після того, як він разом зі своєю дружиною 01.05.2010 року передали ОСОБА_1 завдаток в сумі 1 500 доларів США в рахунок часткової оплати за купівлю в майбутньому у неї житлового будинку, то ОСОБА_1 дозволила йому та його дружині разом трьома неповнолітніми дітьми вселитися в житловий будинок в АДРЕСА_1. Крім зазначеної суми, 15.05.2011 року ним разом з дружиною в рахунок часткової оплати за купівлю у ОСОБА_1 будинку були передані ще кошти в сумі 1 000 доларів США. Незважаючи на те, що він разом зі своєю дружиною частинами сплачували кошти за купівлю в майбутньому у ОСОБА_1 житлового будинку, однак ОСОБА_1 приблизно в кінці вересня на початку жовтня 2014 року по пошті прислала їм письмове повідомлення про необхідність звільнення житлового будинку до 20.09.2014 року. Однак, він виселиться разом зі своїми членами сім'ї із житлового будинку ОСОБА_1 лише тоді, коли вона поверне їм кошти отримані за будинок в сумі 2 500 доларів США.

Представник тертої особи - Орган опіки та піклування Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_9 просила прийняти рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства.

Аналізуючи докази надані сторонами та їх пояснення, суд визнав доведеними такі факти:

· Відповідно до договору купівлі - продажу від 11.12.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Врадіївського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_10, продавець ОСОБА_11 в особі довіреної особи ОСОБА_12 продала, а ОСОБА_1 купила житловий будинок АДРЕСА_2, сплативши за нього кошти в сумі 15 000 грн.

· Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 07.05.2012 року № 34040960, виданого Первомайським МБТІ, житловий будинок АДРЕСА_2, зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_1, на підставі договору купівлі - продажу від 11.12.2008 року.

· Згідно довідки Первомайського МБТІ при зміні нумерації домоволодінь в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області за домоволодінням належним гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1

· 01.05.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 уклали між собою усний попередній договір про укладання в майбутньому договору купівлі - продажу будинку в АДРЕСА_1, за ціною будинку 7 000 доларів США. (пояснення сторін).

· Відповідно до розписки від 01.05.2010 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3 кошти в сумі 1 500 доларів в рахунок оплати за купівлю будинку в АДРЕСА_1.

· 01.06.2010 році ОСОБА_3, ОСОБА_4 разом зі своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, з дозволу власниці цього будинку ОСОБА_1 вселилися в житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1

· Відповідно до розписки від 15.05.2011 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3 кошти в сумі 1 000 доларів в рахунок оплати за купівлю будинку в АДРЕСА_1.

· Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії РК № 941902 від 29.12.2002 року гр. ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га., кадастровий номер :01:033:0005, яка розташована в АДРЕСА_1. Цільове призначення (використання) земельної ділянки для обслуговування житлового будинку.

· Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 30.12.2014 року гр. ОСОБА_1 на праві власності, на підставі договору купівлі - продажу від 11.12.2008 року належить житловий будинок в АДРЕСА_1.

· 14.09.2014 року ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_3, ОСОБА_4 було направлено письмову вимогу про звільнення останніми до 20.09.2014 року належного їй на праві власності житлового будинку в АДРЕСА_1. (пояснення сторін).

· Відповідно до акту обстеження житлового будинку від 10.11.2014 року, в житловому будинку в АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_1, проживають без реєстрації свого місця проживання ОСОБА_3, ОСОБА_4 разом зі своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_6, 1999 року народження, ОСОБА_7, 2002 року народження, ОСОБА_8, 2010 року народження. (зазначений акт обстеження).

· Відповідно до довідки, виданої Врадіївською селищною радою від 11.11.2014 року № 6138 за адресою в АДРЕСА_1, ніхто не зареєстрований.

Згідно повідомлення Національного банку України від 12.02.2015 року офіційний курс гривні до долара США станом на 12.02.2015 року складає: 100 доларів США - 2509.9142 грн.

Як вбачається з наявних в справі матеріалів та встановлених в судовому засіданні фактів, що позивачка за первісним позовом є власником житлового будинку в АДРЕСА_1, в якому проживають відповідачі разом зі своїми неповнолітніми дітьми, які вселилися в житловий будинок з дозволу позивачки після того, як вони дали їй завдаток в рахунок оплати за будинок, який мали намір придбати та в майбутньому укласти з позивачкою договір купівлі - продажу. Відповідачі проживають в зазначеному будинку без реєстрації та не є членами сім'ї позивачки. В зв'язку з тим, що відповідачі не бажають укладати з позивачкою договір купівлі - продажу будинку та сплатити кошти за будинок в повному обсязі у відповідності до попередньої домовленості та при цьому продовжують проживати в будинку в порушення умов домовленості про купівлю будинку, позивачка пред'явила до відповідачів вимоги про виселення з будинку з метою реалізації свого права власності на володіння, користування і розпорядження своєю власністю, однак відповідачі на її вимогу житловий будинок не звільнили.

Приписами ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 321 ЦК України передбачено, що право володіння, користування та розпорядження своїм майном належить власнику. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 3 ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. ст. 98, 99 ЖК України, особи, які вселилися в жиле приміщення на правах тимчасового мешканця, самостійного права на займане жиле приміщення не набувають, незалежно від часу їх проживання і підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Згідно із ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Таким чином із аналізу даної норми слідує, що право дитини щодо місця проживання, а відповідно і користування житлом, є похідним від відповідного права батьків або одного з них, з ким дитина проживає.

При даних обставинах, суд вважає, що проживання відповідачів у житловому будинку належного позивачці, мають всі ознаки тимчасових мешканців відповідно до положень ст. 98 ЖК України, так як вони не набули самостійного права на житловий будинок, а відтак на підставі ст. 99 ЖК України підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення.

Доводи відповідачів відносно того, що вони не могли укласти договір купівлі - продажу будинку з позивачкою по вині самої позивачки, оскільки в останньої не були готові всі документи на будинок для укладення договору купівлі - продажу, судом не беруться до уваги. Оскільки, як було встановлено в суді при дослідженні доказів, що позивачка згідно договору купівлі - продажу від 11.12.2008 року набула право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1, про що достовірно знали відповідачі, оскільки ними, як завдаток за придбання будинку 01.05. 2010 року та 15.05.2011 року були передані позивачці кошти на загальну суму 2 500 доларів США, а саме в рахунок оплати за придбання будинку в АДРЕСА_1. З врахуванням наведеного, суд вважає зазначені доводи відповідачів безпідставними. Крім того, право власності передбачає право власника розпоряджатися своїм майном на свій розсуд. В судовому засіданні позивачка зазначила, що вона не бажає укладати будь - які правочини з відповідачами.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що право власності позивачки порушене, тому підлягають усуненню перешкоди в користуванні позивачкою належним їй на праві власності житловим будинком, шляхом виселення відповідачів із зазначеного житлового будинку.

Разом з тим, що стосується зустрічного позову, то суд виходить з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, що за зустрічним позовом позивачкою ОСОБА_3 на підтвердження укладення в майбутньому договору купівлі - продажу житлового будинку в АДРЕСА_1, власнику цього будинку ОСОБА_1 було сплачено 2500 доларів США, що підтверджується відповідними розписками від 01.05.2010 року та від 15.05.2011 року.

В подальшому сторони відмовилися від оформлення договору купівлі - продажу будинку.

Вказані правовідносини регулюються нормами відповідної частини статті 570 ЦК України, при цьому передані кошти в залежності від обставин справи можуть підпадати під поняття «завдаток» або «аванс».

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі з договорів та інших правочинів, зокрема договору купівлі-продажу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

При цьому положення ст. 657 ЦК України встановлюють певні вимоги щодо обов'язкової форми договору купівлі - продажу нерухомого майна.

Так, договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

В разі недодержання цих вимог договір купівлі - продажу вважається нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України).

У разі, коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили та не уклали в належній формі окремий договір про завдаток, сплачені в рахунок виконання договору платежі, відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України вважаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались.

За таких обставин передані за зустрічним позовом позивачкою ОСОБА_3 кошти ОСОБА_1 за будинок, вважаються авансом та підлягають поверненню в тому розмірі, в якому вони надавались.

При прийнятті рішення, суд керується роз'ясненнями абз. 2 п. 14 Постанови ПВС України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», згідно якого у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 12.02.2015 року, згідно повідомлення Національного банку України офіційний курс гривні до долара США складає: 100 доларів США - 2509.9142 грн.

Відтак, ОСОБА_1 повинна повернути ОСОБА_3 в якості авансу кошти в сумі 62 747,85 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, керуючись ст. 88 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 213, 215, 217, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 разом з дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, із належного ОСОБА_1 на праві приватної власності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення.

Відстрочити виконання цього рішення в частині виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4, разом з їх дітьми ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_13 із належного ОСОБА_1 на праві приватної власності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, без надання їм іншого житлового приміщення до закінчення опалювального сезону в 2015 році, а саме до 15.04.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., в рівних частках, а саме по 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп. з кожного.

Позовні вимоги ОСОБА_3 за зустрічним позовом - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 62 747 (шістдесят дві тисячі сімсот сорок сім) грн. 85 коп., сплачених нею, як аванс в рахунок оформлення в майбутньому договору купівлі - продажу житлового будинку в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області по вулиці Толстого, 113.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 627 (шістсот двадцять сім) грн. 47 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: