Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1884/15-ц
Провадження № 2/376/1004/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Ярошенко С.М.,

при секретарі Шумак Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирської міської ради Київської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

встановив:

Позивач просить визнати за нею, за набувальною давністю, право власності на нежитлове приміщення площею 13,5 кв.м та ? частину коридору площею 5,7 кв.м (загальна площа коридору 22,8 кв.м), що знаходиться в частині «А1» нежитлової будівлі, зазначеної в поетажному плані літ. «А», по вул. Щорса, 3 в м. Сквира, Київської області, посилаючись на те, що 01.01.1997 р. між позивачем та Сквирським РВ ГУ МВС України укладено договір оренди частини нежитлового приміщення по вул. Щорса, 3 в м. Сквира, Київської області.

У травні 2004 року між позивачем та Сквирським КТ «Житлокомунсервіс», як балансоутримувачем, укладено договір оренди частини нежитлового приміщення по вул. Щорса, 3, м. Сквира Київської області.

21.10.2005 року прийнято рішення сесії Сквирської міської ради № 87-25-ІУ «Про відчуження нежитлових будівель, що знаходяться у м. Сквира, вул. Щорса, 3 та Площа Ювілейна, 21» і Сквирська міська рада Київської області передала позивачеві частину нежитлового приміщення площею 13,5 кв.м та ? частину коридору площею 5,7 кв.м по вул. Щорса, 3, м. Сквира Київської області, а позивач сплатила кошти і прийняла майно.

Договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчили, необхідні документи не оформили.

Позивач утримує дане нежитлове приміщення з 1997 року, проводить поточний ремонт, сплачує комунальні послуги.

Позивач усудове засідання не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує.

Відповідач, треті особи в судове засідання не зявилися, звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просять ухвалити рішення в їхній відсутності, позов визнають, заперечень не мають.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що 01.01.1997 р. між позивачем та Сквирським РВ ГУ МВС України укладено договір оренди частини нежитлового приміщення по вул. Щорса, 3 в м. Сквира, Київської області.

У травні 2004 року між позивачем та Сквирським КТ «Житлокомунсервіс», як балансоутримувачем, укладено договір оренди частини нежитлового приміщення по вул. Щорса, 3, м. Сквира Київської області.

21.10.2005 року прийнято рішення сесії Сквирської міської ради № 87-25-ІУ «Про відчуження нежитлових будівель, що знаходяться у м. Сквира, вул. Щорса, 3 та Площа Ювілейна, 21» і Сквирська міська рада Київської області передала позивачеві частину нежитлового приміщення площею 13,5 кв.м та ? частину коридору площею 5,7 кв.м по вул. Щорса, 3, м. Сквира Київської області, а позивач сплатила кошти і прийняла майно.

Договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчили, необхідні документи не оформили.

Позивач утримує дане нежитлове приміщення з 1997 року, проводить поточний ремонт, сплачує комунальні послуги.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

За змістом ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що в діях позивача при заволодінні нежитловим приміщенням площею 13,5 кв.м та ? частиною коридору площею 5,7 кв.м (загальна площа коридору 22,8 кв.м), що знаходиться в частині «А1» нежитлової будівлі, зазначеної в поетажному плані літ. «А», по вул. Щорса, 3 в м. Сквира, Київської області,була добросовісність, що є обовязковою умовою та юридично значимим фактором.

Керуючись ст.10,60,131,212-215,218 ЦПК України,

ст.16,316,328,344,397 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, за набувальною давністю, право власності на нежитлове приміщення площею 13,5 кв.м та ? частину коридору площею 5,7 кв.м (загальна площа коридору 22,8 кв.м), що знаходиться в частині «А1» нежитлової будівлі, зазначеної в поетажному плані літ. «А», по вул. Щорса, 3 в м. Сквира, Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

:Суддя:ОСОБА_5