Справа 331/3130/15-ц
Провадження 4-с/331/30/15
У Х В А Л А

07 травня 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Жуковій О.Є.

при секретарі: Пакуло В.С.

за участю представника заявника: ОСОБА_1

держвиконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії держвиконавця Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 , в якій просив поновити строк для подання скарги , визнати неправомірними дії держвиконавця Жовтневого ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_2 щодо складання акту опису та арешту майна від 30.03.2015 року , та скасувати даний акт опису та арешту майна.

Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що 15 квітня 2015 року заявником отримано копію акту та арешту майна від 30.03.2015 року, відповідно до якого було описано та накладено арешт на гараж № 2 літ. А. по вул. Дзержинського, 5В , гараж металевий. Заявник вважає дії держвиконавця з складання акту неправомірними, зазначений акт опису та арешту майна таким що підлягає скасуванню, оскільки не було забезпечено його право знати про вчинення та брати участь у провадженні виконавчих дій, оскільки акт було складено у його відсутність; було порушено право боржника запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу; в акті зазначено, що майно , на яке накладено арешт передано на зберігання ОСОБА_3 під розписку, проте заявник не був присутнім при складанні акту та не отримував майно на зберігання; держвиконавець, здійснивши опис та арешт майна проігнорував ту обставину, що заявник перебуває у шлюбі з 15.08.1981 року , та не з»ясував, кому належить описане майно.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні.

Держвиконавець Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 скаргу не визнала, вказавши , що провадження виконавчої дії було здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства, права боржника порушено не було, крім того зазначила, що протягом всього часу примусового виконання рішення суду боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вислухавши пояснення сторін, приходить до наступних висновків.

В провадженні Жовтневого ВДВС ЗМУЮ знаходиться виконавче провадження № ВП 36829654 по виконанню рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 586 765 гривень , та державного мита у сумі 1700 гривень , яке було відкрите 06.03.2013 року .

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження була отримана ОСОБА_3 18.03.2013 року, що встановлено реєстром № 9 від 25.03.2013 року.

На теперішній час рішення суду боржником не виконано .

30.03.2015 року держвиконавцем Жовтневого ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_2 при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого провадження ВП 36829654 було у присутності понятих складено акт опису і арешту майна , а саме гаражу 2 літ.-А1 за адресою: м. Запоріжжя , вул. Дзержинського , 53, площею 21,7 кв.м гараж металевий . Зазначений акт складено у відсутність боржника ОСОБА_3 , акт опису надісланий останньому .

Гараж 2 літ.-А1 за адресою: м. Запоріжжя , вул. Дзержинського , 53, згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно належить на праві власності ОСОБА_3.

Копія акту опису та арешту отримано боржником 15 квітня 2015 року , а скарга відправлена до суду поштою 27 квітня 2015 року , тобто наявні підстави , передбачені ст. 73 ЦПК України для поновлення ОСОБА_3 строку звернення до суду .

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом зокрема проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Відповідно до ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник зобов»язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи

ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про

майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у

банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що

перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно,

належні боржникові від інших осіб.

Тобто, вищезазначені положення закону вказують на те, що державний виконавець має право на проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту за відсутності останнього , крім того, з матеріалів наданих до заперечень на скаргу вбачається, що держвиконавцем було здійснено всіх заходів для проведення виконавчих дій у строки встановлені ч.2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується актами від 20.11.2013 року, 27.11.2013 року , постановами про розшук майна боржника від 20.05.2013 року , актом опису та арешту майна від 25.03.2014 року , запитами на встановлення наявного майна у боржника, однак ОСОБА_3 обов»язки покладені на нього ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» належним чином не виконує.

Також суд зазначає, що акт опису та арешту майна відповідає вимогам визначеним в п.4.2.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень , затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 , в якому зазначено, що в акті зазначається прізвище, ім»я та по-батькові особи, якій передано майно на зберігання .

Разом з тим, зазначена Інструкція , а саме п.4.2.4 , містить посилання на те, що видача копії акту опису та арешту боржнику під розписку, здійснюється у випадку, якщо опис та арешт майна здійснюються за участю боржника , що свідчить про те, що державний виконавець мав право здійснювати зазначені виконавчі дії за відсутністю сторони виконавчого провадження, виявивши майно боржника згідно п.4.2.1 Інструкції.

Крім того, доводи скарги про те, що держвиконавець не звернув увагу на те, що гараж є спільною сумісною власністю подружжя , суд вважає безпідставними оскільки вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом предявлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Таким чином, суд вважає, що враховуючи, що судом було встановлено, що в ході здійснення виконавчих дій держвиконавцем були дотримані вимоги ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», права боржника порушені не були, скаргу слід залишити без задоволення, поновивши заявнику строк звернення до суду.

Керуючись ст. 386-387 ЦПК України, ст. ст. 11, 30,37,39 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на подання скарги на дії державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5- денний строк апеляційної скарги.

Суддя: О.Є. Жукова

07.05.2015