Провадження № 2/638/3683/15
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2015 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді - Задорожного М.І.

при секретарі - Крупенко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Харківської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про скасування розпорядження про приватизацію житлового приміщення, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Харківської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» в якому просить скасувати розпорядження Відділу приватизації житлового фонду Харківської міської ради № 15586 від 26.11.2007 року про приватизацію квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. А також просить визнати недійсним свідоцтво № 1-07-291881 від 26.11.2007 року про право власності на житло, видане на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.11.2011 року на ім'я ОСОБА_3 Виконавчим комітетом Ленінської ради народних депутатів м. Харкова видано ордер № 141484 на житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

26.11.2007 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали на праві спільної часткової власності квартиру АДРЕСА_1. розмір часток у праві спільної сумісної власності є рівним та складає по 1/3 на кожного із співвласників.

ОСОБА_1 вважає приватизацію квартири недійсною оскільки, заява на приватизацію квартири не була ним підписана, а лише його батьком ОСОБА_3, який займався оформленням документів на приватизацію. Про те, що позивачем вже використано право на приватизацію житла, він дізнався лише в 2014 році, коли ознайомився із свідоцтвом про право власності на житло від 26.11.2007 року квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, на думку позивача, на момент приватизації було відсутнє волевиявлення позивача на приватизацію квартири, що є основною умовою передачі житлового фонду у власність громадян, та порушено його конституційне право на житло. Дане порушення законодавства позбавляє можливості позивача реалізувати своє право на приватизацію житла.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності де позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав та просив його задовольнити.

Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, надав до суду заперечення в яких провив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи - Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 07.11.2011 року на ім'я ОСОБА_3 Виконавчим комітетом Ленінської ради народних депутатів м. Харкова видано ордер № 141484 на житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 4)

26.11.2007 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали на праві спільної часткової власності квартиру АДРЕСА_1, розмір часток у праві спільної сумісної власності є рівним та складає по 1/3 на кожного із співвласників.(а.с. 5)

Згідно ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію житла належить громадянам, які постійно проживають в цих квартирах (будинках).

Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир у власність здійснюється за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно проживають в даній квартирі (будинку).

Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім"ї та прописку , а також з копії паспорту позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_1 з 05.02.2002 року, тобто на час приватизації квартири (26.11.2007 року) він був неповнолітньою особою (16 років), яка мала права на приватизацію цього житла.

Відповідно до ст.ст. 6, 34 Сімейного Кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Відповідно ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Однак, на момент вчинення приватизації квартири ОСОБА_1 був вже свідомою особою, яка має свої інтереси, власну думку, може та має право самостійно реалізувати свої права і визначати власні інтереси.

Як вбачається з позовної заяви, під час вчинення приватизації згода та думка позивача не запитувалася, жодних документів він не підписував.

Згідно з ч. 6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам ті інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже, приватизація квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, вчинена не в інтересах позивача виходячи з наступного: факт невизнання приватизації позивачем сам по собі свідчить про невідповідність спірної приватизації інтересам останнього; не були встановлені інтереси та волевиявлення позивача, щодо вчинення спірної приватизації, не зважаючи на те, що позивач досяг віку 16 років та був свідомою особою; крім того, приватизація позбавляє позивача права стати на обліт для отримання житла.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про визнання недійсним свідоцтва № 1-07-291881 від 26.11.2007 року про право власності на житло, видане на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі розпорядження від 26.11.2007 року № 15586 про приватизацію квартири АДРЕСА_1, тому розпорядження органу приватизації про передачу в приватну власність вказаної квартири підлягає визнанню судом незаконним, а реєстрація права власності на підставі приватизації на зазначену квартиру підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 203, 242, 345 ЦК України, ст.ст. 6, 34 СК України, ст.ст.5,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Харківської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про скасування розпорядження про приватизацію житлового приміщення, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати розпорядження Відділу приватизації житлового фонду Харківської міської ради № 15586 від 26.11.2007 року про приватизацію квартири АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтво № 1-07-291881 від 26.11.2007 року про право власності на житло, видане на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя