Справа № 431/2973/15-ц
Провадження № 2/431/1704/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року Старобільський районний суд Луганської області

В складі: головуючого - судді Ткач О.В.,

при секретарі: Кустовій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач посилається на те, що він уклав 25.05.2006 року кредит ний договір № LGBOAG01281133 з ОСОБА_2. За цим договором банк зобов'язався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 12 596,36 (доларів США) на термін до 25.05.2013 року. Посилаючись на те, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, не надає своєчасно кошти банку для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, іншими витратами, утворилась заборгованість, яка станом на 27.05.2015 року складається з заборгованості за кредитом в 7 175,96 (доларів США); заборгованості по процентам за користування кредитом - 11280,34 (доларів США); заборгованості по комісії за користування кредитом 598,29 (доларів США); пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 17 438,75 (доларів США), всього 36 493,34 (доларів США).

Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості, що курсом 21,42 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.05.2015 року складає 781 687,34 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, суду пояснив, що дійсно, 25.05.2006 року уклав кредитний договір № LGBOAG01281133 з ПАТ КБ «Приватбанком», за яким отримав 12 596,36 доларів США й зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому договором. Через те, що в нього утворилась заборгованість станом на 02.12.2010 року в 17 582,13 доларів США, (що дорівнювала 140 481 грн.), ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду про звернення стягнення на предмет застави. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» були задоволені частково. В рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 140 481,22 грн. звернуто стягнення на предмет застави-автомобіль DAEWOO Lanos рік випуску 2006, який належить відповідачу шляхом опису й передачі зазначеного автомобілю ПАТ КБ «Приватбанк» з правом його продажу ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із зняттям вказаного автомобілю з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Як пояснив ОСОБА_2 автомобіль у нього був вилучений, він оформив доручення на представника банку ОСОБА_3, якому доручив продати цей автомобіль й чекав на його реалізацію банком. Але на його листи представники банку не відповідали й йому невідомо чи був реалізований автомобіль й за яку ціну. Оскільки з банку його ніхто більше не турбував, він вважав, що заборгованість за кредитом погашена шляхом реалізації автомобіля й зарахування цієї суми в рахунок боргу.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за їх необґрунтованістю.

Судом встановлено, й не оспорюється сторонами, що між ПАТ КБ «Приватбанк» й ОСОБА_2 був укладений кредит ний договір № LGB0AG01281133 від 25.05.2006 року, за яким ОСОБА_2 отримав від банка кредит в 12596,36 доларів США (а.с.10-12), за яким ОСОБА_2 повинний був нести зобов'язання згідно до умов договору.

Позивач розрахував заборгованість за кредитним договором станом на 27.05.2015 року, яка складає 36 493,34 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 781687,34 грн. (а.с. 5-8).

Проте, позивачем при розрахунку заборгованості не враховане наступне:

Згідно до заочного рішення Індустріального райсуду Дніпропетровської області від 08.11.2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LGB01281133 від 25.05.2006 року в сумі 140 481,22 грн., звернено стягнення на предмет застави: автомобіль Daewoo, модель Lanos TF 69Y, рік випуску 2006, тип ТЗ, легковий седан, № кузова/шассі SUPTF69YD6W, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом його опису й передачі ПАТ КБ «Приватбанк» з правом його продажу ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із зняттям його з реєстрації й обліку в органах ДАЇ України, а також з передачею всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.34-35).

З метою реалізації вищевказаного рішення суду, банком приймались заходи щодо зняття арешту з автомобілю ОСОБА_2 (а.с.36), було відкрито виконавче провадження (а.с.27).

За довідкою представника ПАТ КБ «Приватбанк» заставлене майно за кредитним договором № LGB0AG01281133 від 25.06.2006 року, а саме автомобіль НОМЕР_2 не реалізовувалось банком в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором до липня 2014 року, знаходиться на стоянці банку: м. Луганськ, вул. Челюскінців,14. Будь-якої іншої інформації стосовно реалізації заставного майна банк немає (а.с. 33).

З вищенаведеного вбачається, що в рахунок заборгованості за кредитним договором, на підставі рішення суду, банком вилучений автомобіль відповідача ОСОБА_2 й з метою подальшої реалізації відправлений на стоянку банку. До сьогодення, автомобіль не був реалізований, його доля внаслідок знаходження на території не підконтрольній Україні, невідома.

Судом враховано, що внаслідок знаходження філіалу ПАТ КБ «Приватбанк» на неконтрольованій Україною території, встановити наявність будь-яких документів (кредитної справи та ін.) у м. Луганську неможливо (а.с.46).

Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони не оспорюють тією обставини, що в рахунок погашення заборгованості, яка виникла станом на 02.10.12 року в 140 481 грн. 22 коп., у ОСОБА_2 представниками банку було вилучене заставне майно - автомобіль, позивач в своїх розрахунках заборгованості за цим позовом повинний був врахувати ці обставини й розрахувати суму заборгованості, з урахуванням проданого заставного майна-автомобілю, після чого, в залежності від того чи відповідала сума продажу розміру заборгованості, розрахувати заборгованість за цим позовом, чого позивач не зробив.

Посилка представника позивача на те, що банк не зміг реалізувати автомобіль, вилучений у відповідача з 2013 року по незалежним від банка причинам, не може прийматися судом, оскільки й відповідач ОСОБА_2 не міг би сприяти продажу майна, яке вилучено банком за рішенням суду.

За ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог й заперечень.

Суд вважає недоведеним позивачем суму заборгованості за кредитним договором, оскільки ним не були враховані суттєві обставини, що впливають на розрахунок заборгованості - звернення стягнення на майно відповідача, не визначена вартість цього майна, що не дозволяє суду самостійно розрахувати розмір заборгованості, оскільки неможливо встановити вартість автомобілю, за яку він міг би бути реалізованим. Таким чином, суд вважає розраховану позивачем суму заборгованості за кредитним договором бездоказовою.

За ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Сторони по справі визнали, що в рахунок заборгованості, яка виникла станом на 02.10.2012 року, за рішенням суду, у відповідача був вилучений автомобіль, який не був реалізований на час подання цього позову. Відповідач й позивач визнали, що при розрахунку заборгованості станом на 27.05.2015 року не враховані вищевказані обставини й не встановлена вартість автомобіля й не проведена його реалізація.

Ці обставини не можуть бути не враховані судом, оскільки відповідач ОСОБА_2 позбавлений свого майна в рахунок погашення заборгованості, але при розрахунку заборгованості, позивач ігнорував цей факт.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано доказів, що підтверджують позовні вимоги. Суд приймав заходи щодо витребування необхідних доказів за клопотанням сторін, шляхом винесення відповідних ухвал (а.с. 29,39), але ці докази не були надані суду, що не дозволяє суду самостійно визначити розмір суми заборгованості, її наявність взагалі, чи відсутність.

За ст. 88 ЦПК України, судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 62, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Публічному Акціонерному Товариству Комерційному Банку «ПРИВАТБАНК» в задоволенні позову - за необґрунтованістю.

Повне рішення виготовлено й проголошено 25.09.15 року о 11-00 годині.

На рішення суду може бути внесена апеляція до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Ткач О.В.