Провадження № 2/344/4556/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА00057673 від 01 серпня 2011 року, посилаючись на те, що відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 5 000 грн. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору за ним наявна заборгованість в розмірі 28 730 грн. 44 коп., яку банк просить з відповідача стягнути.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, однак просив зменшити розмір пені до 0 грн., оскільки її розмір є не співмірним із розміром заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Крім того, відповідач не працює та хворіє, всі кошти витрачає на ліки.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

01 серпня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» та відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір № BLaЖГА00057673 (а.с.6-13), за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав грошові кошти в сумі 5 000 грн. та зобовязався погасити кредит до 01 серпня 2014 року. Умовами п. 3 договору передбачено обов'язок позичальника сплатити 15% річних за користування кредитом. Згідно договору відповідач зобов'язався щомісячно до дати, встановленої в Графіку, поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення коштів у сумах не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту та процентів, встановлених в Графіку.

Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА00057673 від 01 серпня 2011 року.

За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк.

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка.

Пунктами 8 та 9 договору визначено штрафні санкції: за прострочення позичальником будь-яких боргових зобовязань за Договором, при тому, що прострочення їх виконання перевищило 60 календарних днів, ОСОБА_2 має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі 25 % від суми кредиту; у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, ОСОБА_1 має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі 0,5 %

За змістом ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Позивачем станом на 15.08.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА00057673 від 01 серпня 2011 року, відповідно до якого нараховано заборгованість відповідача за кредитом в загальній сумі 28 730 грн. 44 коп., з яких: 3 450 грн. 08 коп. заборгованість по сплаті кредиту, 1 240 грн. 83 коп. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 1 973 грн. 76 коп. комісія за РО, 22 065 грн. 77 коп. неустойка (штраф, плата за пропуск платежів).

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно розяснень викладених в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

З проведеного позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач частково погашав заборгованість по кредитному договору, суд вважає таку обставину істотною. Окрім того, неустойку нараховану відповідачу за неналежне виконання умов кредитного договору суд розцінює як неспівмірною із сумою основного боргу, оскільки вона значно перевищує розмір тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами.

Відповідач тяжко хворіє, що підтверджується копіями виписок (а.с.35-36) та судом оглянуто оригінал медичної картки відповідача, всі наявні в нього кошти він витрачає на ліки.

З урахуванням викладеного, виходячи з умов справедливості та розумності, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 6664 грн. 67 коп. (шість тисяч шістсот шістдесят чотири гривні 67 коп.), яка складається з: 3450 грн. 08 коп. заборгованість за кредитом; 1240 грн. 83 відсотки за користування кредитом; 1973 грн. 76 коп. комісія за РО.

Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідачки також слід стягнути на користь держави судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 526, 527 ч. 1, 551 ч.3, 611, 612, 1050 ч. 2, 1054 ч. 1, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 ч. 3 ЦПК України, керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» (платіжні реквізити: отримувач ПАТ «ВіЕйБі Банк» (в стані ліквідації), код за , номер рахунку № 1, банк отримувача: Головне управління НБУ по м. Києву та Київській області, код банку отримувача МФО 321024) заборгованість за договором банківського обслуговування № BLаЖГА00057673 від 01 серпня 2011 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 в розмірі 6664 грн. 67 коп. (шість тисяч шістсот шістдесят чотири гривні 67 коп.), яка складається з: 3450 грн. 08 коп. заборгованість за кредитом; 1240 грн. 83 відсотки за користування кредитом; 1973 грн. 76 коп. комісія за РО.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, - в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693 487 грн. 20 коп. судового збору

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 21 жовтня 2015 року

Суддя О.М. Бабій