Справа № 161/2979/15-ц
Провадження № 2/161/1622/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 травня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

в складі: головуючої - судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Волинської обласної дирекції до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

27 лютого 2015 року в суд звернулось ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Волинської обласної дирекції з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості.

Свій позов мотивує тим, що 26.09.2008 року установою банку та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/1101/82/43876.

Згідно вказаного договору банк зобов'язувався надати позичальнику кредит в грошовій формі в сумі 79 000,00 доларів США строком до 26 вересня 2018 року зі сплатою 15,50 % річних.

Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п. 6.1 Кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшою видачею готівки через касу банку .

Оскільки, відповідач не повертав кредит, то згідно Договору установа банку має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції.

В забезпечення виконання умов кредитного договору були укладені договори поруки № 014/1101/82/43876 від 26.09.2008 року між банком та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідно до яких поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед банком по зобов'язаннях ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договорув повному обсязі цих зобов'язань.

Згідно п.п 1.3, 2.2 зазначених договорів поруки поручителі та позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком.

Згідно ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

07.10.2009 року рішенням Шацького районного суду звернено стягнення на предмет іпотеки. 05.04.2013 року та 24.02.2014 року відбулася реалізація майна, проте, коштів, отриманих від реалізації, не вистачило для погашення заборгованості за кредитом.

Оскільки, ОСОБА_2 було порушено умови договору, а саме не вчасно проводилось повернення кредиту, станом на 30.12.2014 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитом - 68655,77 доларів США, заборгованість за відсотками -70050,74 доларів США, пеня - 12177566,34 грн., а всього заборгованість відповідача складає 14 364 767,71 грн.

На підставі наведеного позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору № 014/1101/82/43876 від 26.09.2008 року в розмірі 14 364 767,71 гривень та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з'явився та подав суду заяву, в якій позов підтримав з підстав, зазначених у заяві, просив позов задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з'явились по невідомих суду причинах, хоча належним чином були повідомлені про місце, день та час розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток, а тому суд зі згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що 26.09.2008 року установою банку та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/1101/82/43876 (а.с. 4-8).

Згідно вказаного договору банк зобов'язувався надати позичальнику кредит в грошовій формі в сумі 79 000,00 доларів США строком до 26 вересня 2018 року зі сплатою 15,50 % річних.

Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п. 6.1 Кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшою видачею готівки через касу банку (а.с. 5 зворот).

Оскільки, відповідач не повертав кредит, то згідно Договору установа банку має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції.

Позивачем було вжито заходи по досудовому врегулюванню спору, шляхом направлення ОСОБА_2 претензії № 114-9/1518 від 31.12.2014 року (а.с. 17) з пропозицією повернути заборгованість за кредитним договором, яку він залишив без розгляду.

Оскільки, ОСОБА_2 було порушено умови договору, а саме не вчасно проводилось повернення кредиту, станом на 30.12.2014 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитом - 68655,77 доларів США, заборгованість за відсотками -70050,74 доларів США, пеня - 12177566,34 грн., а всього заборгованість відповідача складає 14 364 767,71 грн.

В забезпечення виконання умов кредитного договору були укладені договори поруки № 014/1101/82/43876 від 26.09.2008 року між банком та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідно до яких поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед банком по зобов'язаннях ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договорув повному обсязі цих зобов'язань.

Згідно п.п 1.3, 2.2 зазначених договорів поруки поручителі та позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком.

Згідно ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Згідно п. 3 зазначених договорів поруки поручителі відповідають за зобов'язаннями позичальника в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, виплату відсотків за користування ним, за сплату неустойки, а також за відшкодування збитків, завданих банку невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Поручителі та позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком. Договори поруки діють до повного виконання обов'язків боржника по кредитному договору.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. А відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі належним чином не виконували взяті на себе зобов'язання у зв'язку з чим рішенням Шацького районного суду від 07.10.2009 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме земельні ділянки (а.с. 16).

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 17 своєї постанови №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК.

Судом встановлено, що відповідачі на даний час рішення суду не виконали та не погасили кредитну заборгованість перед банком.

Отже, між сторонами не припинилися правовідносини, що виникли із кредитного договору, оскільки згідно договору, він діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору.

За таких обставин, вимоги банку про стягнення з відповідачів заборгованості за невиконання умов кредитного договору є підставним.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом в сумі 14 364 767,71 грн.

Крім того, з відповідачів підлягають до стягнення судового збору в розмірі 3 654,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 525, 526, 536, 651, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 солідарно з основним боржником ОСОБА_2 в користь в користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Волинської обласної дирекції кредитну заборгованість в розмірі - 14 364 767 (чотирнадцять мільйонів триста шістдесят чотири тисячі сімсот шістдесят сім) грн. 71 коп. згідно кредитного договору №014/1101/82/43876 від 26.09.2008 року.

Стягнути з ОСОБА_4 солідарно з основним боржником ОСОБА_2 в користь в користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Волинської обласної дирекції кредитну заборгованість в розмірі - 14 364 767 (чотирнадцять мільйонів триста шістдесят чотири тисячі сімсот шістдесят сім) грн. 71 коп. згідно кредитного договору №014/1101/82/43876 від 26.09.2008 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" 3 654,00 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні судового збору по 1218 (одній тисячі двісті вісімнадцять) грн. з кожного

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідачів, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання скарги про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги про апеляційне оскарження, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П.Пушкарчук