Номер провадження: 22-ц/785/4116/15
Головуючий у першій інстанції Нікітіна С. Й.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Доценко Л.І, Заїкін А.П.

При секретарі - Давидов Д.Б.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну

скаргу прокуратури Одеської області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 -- -про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, в якому просить визнати за ним право власності на грошові кошти у сумі: 1200507,00 доларів США, 448788,00 гривень та 6260,00 євро, що були вилучені 20.05.2010 року у приміщенні Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Банк» за адресою: Україна, м. Одеса, вул. Грецька, буд. 5, співробітниками слідчого управління міліції Державної податкової адміністрації України на підставі постанови Шевченківського суду м. Києва від 29.04.2010 року.

Вимоги мотивує тим, що його власні кошти, які він передав ПАТ «КБ «Соцком Банк» на зберігання були безпідставно вилучені співробітниками податкової міліції й досі не повернуті. Його повідомлено про те, що з заявою про повернення цих коштів також звернулася інша особа - по справі, ОСОБА_7 У зв'язку з тим, що право власності позивача оспорюється, він звернувся з вказаною вимогою.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2015 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права тості - задоволено повністю.

Визнано право власності ОСОБА_5 на грошові кошти у сумі: 1.200.507,00 (один мільйон двісті тисяч п'ятсот сім) доларів США; 448788,00 (чотириста сорок вісім тисяч сімсот вісімдесят вісім) гривень; 6.260,00 (шість тисяч двісті десять) євро, що були вилучені 20.05.2010 року співробітниками слідчого управління податкової міліції Державної податкової адміністрації України на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29.04.2010 року в приміщенні Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «СоцкомБанк» за адресою: Україна, м. Одеса, вул. Грецька, буд. 5.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового у розмірі 3.654,00 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні.

В апеляційній скарзі прокуратура Одеської області ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про відмову в заявлених вимогах посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на відсутність належних та допустимих доказів належності на праві власності позивачеві вилучених коштів та передачі на зберігання саме цих коштів у банк, відсутність доказів щодо його звернення з вимогами про повернення коштів до органів податкової служби, кошти є речовими доказами по кримінальній справі.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового розгляду сповіщені належним чином.

Так відповідно до повідомлень про вручення судової повістки відповідач ОСОБА_6. за вказаною адресою не проживає, а відповідно до складеного акту ЖКС «Порто-Франківський» від 15.07.2015 року позивач за місцем реєстрації не значиться.

Відповідно до вимог ст. 305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за його відсутністю.

Задовольняючи заявлені вимоги районний суд виходив з того, що 20.05.2010 року співробітниками слідчого управління податкової міліції Державної податкової адміністрації України були вилучені саме ті кошти, які ОСОБА_5 передав ПАТ «КБ СоцкомБанк» на підставі Договору зберігання від 02.03.2010 року.

Проте з таким судженням районного суду погодитись не можна з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 02.03.2010р. між ПАТ «КБ «СоцКомбанк» та позивачем був укладений договір зберігання, по якому ОСОБА_5 на умовах, визначених цим договором, за актом приймання- передачі передав, а Банк прийняв на зберігання протягом строку цього договору вказані грошові кошти.

В ході розслідування кримінальної справи № 69-100, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України за фактом заволодіння майном шляхом зловживання службовими особами ПАТ «АКБ «Київ» та службовим становищем в особливо великих розмірах, за попередньою змовою з невстановленими особами, які діяли від імені підприємств: ПП Південь-Інвестбуд», ПП «Центрум-офіс» та інші 20.05.2010р. співробітниками слідчого управління ПМ ДПА України в приміщенні ПАТ «КБ «СоцКомбанк» провели обшук, в ході якого було виявлено у сховищі банку спортивну сумку чорного кольору в якій знаходились грошові кошти у зазначеній вище сумі, які в послідуючому були вилучені.

Як вбачається з матеріалів справи згідно постанови про приєднання до справи речових доказів від 10 вересня 2012р. приєднано до кримінальної справи №69-100,як речові докази грошові кошти, вилучені 20.05. 2010р. працівниками податкової міліції під час проведення обшуку в приміщенні ПАТ «КБ СоцКомбанк» зокрема, кошти в сумі 1 млн. 200 тис. 507 доларів США, 448 тисяч 788 грн. та

6 тис. 260 євро.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року «Про судову практику у справах про виключення майна з опису» визначено, що заяви боржників про неправильність включення майна в опис розглядаються в порядку , передбаченому ст.409 КПК України , коли арешт на майно накладено при провадженні кримінальної справи або в порядку, передбаченому ст.373 ЦПК України , якщо опис проводився судовим виконавцем.

Відповідно до ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку;

6) гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються;

Як вбачається з матеріалів справи з відповідним клопотанням, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу позивач до правоохоронних органів не звертався.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи 21 січня 2015 року ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 генеральне доручення( а.с.20).

За правилами ст.40 ч.2 ЦПК України одна й та сама особа не може бути одночасно представником іншої сторони, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору або беруть участь у справі на другій стороні.

Виходячи з вищевикладеного та зважаючи на те, що суд першої інстанції помилково вважав власником вилучених коштів в сумі 1 млн. 200 тис. 507 доларів США, 448 тисяч 788 грн. та 6 тис. 260 євро власністю ОСОБА_5, котрі залучені в якості речових доказів до кримінальної справи , що свідчить про порушення судом вимог ст. 212-214 ЦПК України та не врахував норми матеріального та процесуального права які регулюють спірні правовідносини, судова колегія у відповідності до вимог ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України приходить до висновку про скасування рішення суду та відмові в заявлених вимогах.

Керуючись ст.ст. 309, 316, 317 319 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокуратури Одеської області задовольнити .

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2015 року скасувати.

В позовних вимогах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності відмовити.

Ріщення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді А.П.Заїкін

Л.І.Доценко