АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/263/15 Доповідач - Ходоровський М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Гурзель І. В., Фащевська Н. Є.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю - представника позивача Гнатишака О.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі -ПАТ КБ "ПриватБанк") звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення 35475,05 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 02 серпня 2006 року.

Позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору від 02 серпня 2006 року ОСОБА_4 отримала кредит в сумі 2500 грн. Станом на 31 серпня 2013 року відповідачка заборгувала позивачу з врахуванням заборгованості за кредитом, заборгованості з процентів, з врахуванням штрафів 35475,05 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 в користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 7634,85 грн. заборгованості за кредитом, 25674,72 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом 333,10 грн. судового збору.

В решті заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить рішення суду в частині відмови у стягненні неустойки змінити та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду в частині задоволення позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовним вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування судом обставин справи. Звертає увагу на те, що висновки суду про дію кредитного договору на час звернення банку з позовом не відповідають обставинам справи (змісту договору), а також на те, що в порушення вимог процесуального закону судом безпідставно не взято до уваги її заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ "ПриватБанк" подану Банком апеляційну скаргу підтримав а скаргу ОСОБА_4 заперечив, представник відповідачки ОСОБА_2 просить відмовити у позові у зв"язку із спливом строку позовної давності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" слід відхилити, апеляційна скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Відповідно до ст.212 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду вказаним вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно заяви ОСОБА_4 від 02 серпня 2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4 укладено договір про надання банківських послуг, який складається із заяви ОСОБА_4, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку, Правил користування платіжною карткою. За цим договором ПАТ КБ "ПриватБанк" надав відповідачці на платіжну картку грошові кошти у вигляді кредитного ліміту в сумі 2500 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Порядок погашення заборгованості визначено щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості.

Станом на 31 серпня 2013 року відповідачка заборгувала позивачу 35475,05 грн., борг складається з наступного:

7634,85 грн. - заборгованість за кредитом;

· 25674,72 грн. - заборгованість з процентів за користування кредитом;

· 500 грн. - штраф (фіксована частина);

· 1665,48 грн. - штраф (процентна складова).

У зв"язку із одруженням відповідачка ОСОБА_4 змінила прізвище на прізвище ОСОБА_3.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що відповідачка порушила умови кредитного договору - не повернула ПАТ КБ "ПриватБанк" 7634,85 грн. заборгованості за кредитом, 25674,72 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом; даний договір згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг є пролонгований, а відтак дійсним, оскільки сторони не інформували одна одну про припинення договору, позивач з позовом про захист порушеного права звернувся у межах передбаченого законом строку.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки судом неповно з"ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

У п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Отже, із змісту цього пункту договору вбачається, що пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений.

Як вбачається із матеріалів справи у ній відсутні дані про те, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4 по спливу одного року договір між ними переукладався, що після закінчення строку дії договору банк видавав їй грошові кошти і нову платіжну картку.

Таким чином висновок суду першої інстанції про продовження дії договору шляхом його пролонгації є безпідставний.

Згідно заяви клієнта ОСОБА_4 від 02 серпня 2006 року строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти.

Відповідно до матеріалів справи у заяві Клієнта строк дії картки не вказаний. Згідно пояснень представника відповідачки кредит надано терміном на один рік - на строк дії картки; стосовно позовної заяви у ній Банк посилається не на строк дії картки а на положення договору щодо його пролонгації.

З врахуванням п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, згідно якого договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та передбачає пролонгацію договору - надання коштів, нової платіжної карти, суд апеляційної інстанції вважає, що термін дії отриманої відповідачкою в користування картки складає один рік, відтак право вимоги у кредитора до боржника виникло ще 02.08.2007 року.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою частиною кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності(ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки(ст.261 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 256 , 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку має місце порушення прав позивача з боку відповідача, однак позивачем пропущено передбачений законом строк на звернення до суду за захистом порушеного права, про що заявлено відповідачкою в ході розгляду справи судом першої інстанції, і доказів поважності причин пропуску вказаного строку позивачем суду не надано, а тому у задоволенні позову слід відмовити по спливу позовної давності.

Керуючись ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" відхилити. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення 35475,05 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 02 серпня 2006 року відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський