Справа № 127/421/15-ц
Провадження № 2/127/1404/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Сичук М. М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.03.2003 року Ленінським районним судом м. Вінниці видано виконавчий лист, відповідно до якого з позивача, починаючи з 19.11.2002 року, стягуються аліменти на утримання його непрацездатної повнолітньої дочки - відповідача ОСОБА_2, в розмірі 1/4 всіх його доходів. Щодо розміру аліментів позивач не заперечував та сплачував їх вчасно, крім того допомагав дочці додатково.

У 2005 році позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_3, з якою до цього часу проживає та веде спільне господарство. Дружина позивача є інвалідом 3 групи, якій протипоказана праця із фізичним та нервово-емоційним навантаженням, а тому вона на даний час не працює. Крім того, починаючи з вересня 2014 року стан здоров'я позивача значно погіршився, йому було поставлено діагноз «рак шлунку 3 ступеню», у зв'язку із чим було здійснено оперативне втручання та призначено хіміотерапію. Під час лікування і на даний час позивач несе значні витрати на ліки.

Відповідач по справі є інвалідом дитинства 2 групи, отримує державну допомогу та допомогу від матері.

У зв'язку із вищевикладеними обставинами позивач звернувся до дочки, щоб якимось чином припинити виплату аліментів у зв'язку із скрутним становищем, однак вона йому відмовила.

Враховуючи наведене вище, позивач просив суд звільнити його від сплати аліментів, які стягуються на утримання його повнолітньої непрацездатної дочки відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.02.2003 року у справі № 2-1225/2003.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.03.2003 року Ленінським районним судом м. Вінниці видано виконавчий лист по справі № 2-1225/2003 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання непрацездатної повнолітньої дочки ОСОБА_2 в розмірі 1/4 заробітку, починаючи стягнення з 19.11.2002 року (а.с. 7, 8).

З довідки № 137 від 24.12.2014 року, виданою ПАТ «Вінницяобленерго» в особі «Вінницькі високовольтні електричні мережі», вбачається, що по виконавчому листу № 2-1225/2003 аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання непрацездатної доньки ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки з заробітку, починаючи з листопада 2002 року по листопад 2014 року утримувались та перераховувались в повному обсязі (а.с. 9).

Згідно з довідкою № 192 від 30.12.2014 року, виданою ПАТ «Вінницяобленерго» в особі «Вінницькі високовольтні електричні мережі», позивач ОСОБА_1 працює на посаді електромонтера з ремонту повітряних ЛЕП. За період з січня по листопад 2014 року його заробіток з відрахуванням податків та інших платежів склав 32659,38 грн. При цьому, на утримання ОСОБА_2 за вказаний період сплачено 13331,69 грн. (а.с. 10).

З 25.11.2014 року по 19.12.2014 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Національному інституті раку МОЗ України, де йому було поставлено діагноз: «рак шлунку 3 ступеню із відповідним ускладненнями», у зв'язку із чим було здійснено оперативне втручання, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № НОМЕР_1 від 19.12.2014 року (а.с. 13).

В матеріалах справи міститься ряд фіскальних чеків, що підтверджують придбання позивачем великої кількості лікарських засобів протягом грудня-січня 2014-2015 р.р. (а.с. 16-34).

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 20.01.2015 року позивачу ОСОБА_1 встановлено 1 групу інвалідності (а.с. 49).

Крім того, судом встановлено, що дружина позивача ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи і їй протипоказана праця зі значним фізичним та нервово-емоційним напруженням, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 23.07.2014 року (а.с. 12).

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей регулюється нормами глави 16 СК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Однак нормами глави 16 СК України не передбачено правових підстав для звільнення батьків від сплати аліментів, що стягуються на утримання їх непрацездатних дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 10 СК України якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Частиною 1 ст. 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 своєчасно та в повному обсязі сплачував аліменти відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.02.2003 року у справі № 2-1225/2003, починаючи з листопада 2002 року по листопад 2014 року. Однак у зв'язку з різким погіршенням стану здоров'я і тяжкою хворобою позивача, він вимушений витрачати значні грошові кошти на лікування, що унеможливлює в подальшому надання матеріальної допомоги на утримання своєї дочки. Крім того, дружина позивача є інвалідом 3 групи та не працює. Враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Зважаючи на усну заяву представника позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 198, 273 СК України, ст. 4-6, 10, 15, 57-62, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від сплати аліментів, які стягуються на утримання повнолітньої непрацездатної дочки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.02.2003 року у справі № 2-1225/2003.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: