Справа № 686/2095/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої- судді ОСОБА_1,

при секретарі - Пугачові В.О.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача, третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому вказав, що йому на праві спільної сумісної власності з його колишньою дружиною ОСОБА_7 належить квартира №20, що в будинку №4 по вул.Попова в м.Хмельницькому. До недавнього часу в квартирі проживали і були зареєстровані він, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, відповідачка по справі. В січні 2012 року ОСОБА_7 разом із дочкою ОСОБА_6 залишили квартиру, забравши особисті речі, меблі та переїхали на інше місце проживання. З того часу, вони в квартирі не проживали і невідвідували її, а він самостійно несе витрати по утриманню квартири. Враховуючи, що відповідачка не проживає в квартирі вже 3 роки, тому він просить визнати її такою, що втратила право користування квартирою №20 в будинку №4 по вул.Попова в м.Хмельницькому.

В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві, позивач також суду пояснив, що відповідач проживає в іншому місці, а він змушений нести витрати по утриманню квартири та сплаті житлово-комунальних послуг, тому просить позов задоволити.

Відповідач та третя особа без самостійних вимог в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, оскільки позивач не являється власником вказаної квартири, так як у встановленому законом порядку не зареєстрував своє право власності. Власником всієї квартири являється ОСОБА_7, яка заперечує проти визнання втратившою право користування квартирою її дочки. Суду також пояснила, що станом на день розгляду справи ОСОБА_8 та її дочка не проживають у вказаній квартирі, оскільки між ними та позивачем склались неприязні стосунки із-за того, що позивач схильний до насильства, зловживає алкогольними напоями, а тому вони не змогли разом проживати.

Заслухавши пояснення позивача, його представників, представника відповідача та третьої особи без самостійних вимог, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є власником квартири №20, що в будинку №4 по вул.Попова в м.Хмельницькому, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна № 34757201 від 11.03.2015 року.

Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.12.2014 року квартиру АДРЕСА_1, зареєстровану в цілому на ОСОБА_7, визнано об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_7. За ОСОБА_2 та ОСОБА_7 визнано право за кожним на 1/2 ідеальні частки у вказаній квартирі.

Вказане рішення суду від 22.12.2014 року набрало законної сили 06.01.2015 року, проте відомості щодо права власності позивача на 1/2 частину квартири в Державному реєстрі прав на нерухоме майно відсутні.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, квартира АДРЕСА_1 є обєктом спільної часткової власності, враховуючи, що рішення суду від 22.12.2014 року набрало законної сили. У звязку з чим, не заслуговують на увагу посилання представника відповідача на те, що позивач не набув права власності, оскільки не зареєстрував його у встановленому законом порядку.

Відповідно до довідки ДП Б/У-2 КЕВ м.Хмельницького від 29.07.2014 року № 436, виданої ОСОБА_6 вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 і її сім'я складається з трьох чоловік: ОСОБА_7-власник; ОСОБА_2- чоловік; ОСОБА_6-дочка. Згідно акту комісії, затвердженого начальником ДП БУ №2 від 10.03.2015 року ОСОБА_6 зі слів сусідів не проживає за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно 3 роки.

Як вбачається з листа ОСОБА_7 від 01.10.2014 року, адресованого ОСОБА_2, після розлучення вона з донькою змушена була покинути квартиру, так як він не визнає її права власності на неї та не надає можливості володіти, користуватися та розпоряджатись квартирою. У звязку з чим вона пропонувала позивачу продати спільно нажите майно квартиру та поділити кошти.

Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленністю між ним і власником житла або законом.

У відповідності до ч.2 ст.317 ЦК України, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже ОСОБА_7, як співвласник квартири АДРЕСА_1, згідно ч.1 ст.383 ЦК України, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Як встановлено з пояснень учасників процесу, згоди щодо користування квартирою між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, як співвласниками квартири не досягнуто, відповідач та третя особа не проживають в квартирі у звязку з неприязними відносинами, які склались між сторонами, і частки квартири в натурі виділені не були.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскільки частки квартирі у натурі не визначались, ОСОБА_7, як інший співвласник вказаної квартири, заперечує проти визнання її дочки - ОСОБА_6 (яка була зареєстрована у вказаній квартирі, як член сімї власника житла) втратившою право користування квартирою, в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 321, 383, 405 ЦК України, ст.ст.3,10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: