Справа № 182/8879/14-ц
Провадження № 2/0182/663/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.05.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

В складі : головуючого судді Бабаніної В.А.

При секретарі Нагаєвій Н.О.

за участі позивача ОСОБА_1, представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа Реєстраційна служба Нікопольського міськрайонного управління юстиції про припинення права спільної часткової власності , суд

встановив:

20 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 в якому вказує, що 26 вересня 2006 р. вона придбала у громадянки ОСОБА_7 згідно договору купівлі - продажу від 26.09.2006 р. домоволодіння 31/34 частини, що складає 73,6 кв.м. з надвірними будівлями, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. До складу 31/34 домоволодіння входить: житловий будинок літ. «Б» жилою площею 42.0 кв. м., сарай - В, підвал - в 1, гараж - Д, спорудження 1-3,1. Відповідно до документації загальна площа земельної ділянки домоволодіння складає 0,66 га.

Після купівлі - продажу домоволодіння 31/34 частини та відповідної державної реєстрації вона з'ясувала, що частка домоволодіння 3/34 (яка на час купівлі-продажу була зруйнована) належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі - продажу від 04.04.2000 р.

Дізнавшись про іншого власника 3/34 домоволодіння, яке було зруйноване, вона вирішила владнати питання користування домоволодінням та земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку, вважажючи що ОСОБА_5 користується земельною ділянкою безпідставно.

Відповідно до ст.349 ЦК знищенням майна припиняється право власності на нього.

Відповідно до частини 1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Однак виділити частку ОСОБА_5 неможливо оскільки його частка будинку зруйнована.

Виходячи з зазначеного ОСОБА_5 говорить про те, що в 2000 році він начебто придбав земельну ділянку та зніс споруду на якій вона була розташована. Але відповідно до договору купівлі - продажу від 04.04.2000р. № 192867 між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 зазначено, що ОСОБА_5 продали частину житлового будинку з господарчими побудовами, на землі колгоспу.

При таких обставинах ОСОБА_5 не маючи фактичного об'єкта права власності, але відповідно до правоустановчих документів та технічної документації залишається співвласником, що перешкоджає їй, як власнику цілісного об'єкту в реалізації свого права щодо відчуження, володіння, розпорядження, користування своїм майном.

Згідно з договором купівлі - продажу частки житлового будинку від 04.04.2000 р. № 192867 ОСОБА_5 придбав: А - житловий будинок глинобитний, розміру житлової площі 7,9 кв. м. Дане придбання було зазначено літерою «А» на плані земельної ділянки № 34 від 04.07.2006 р., як зруйноване. Відповідно до технічної документації житлового будинку по АДРЕСА_1 від 17.11.2009 р. на плані земельної ділянки вже взагалі відсутнє креслення споруди «А», що ще раз підтверджує те, що 3/34 частки не існує.

Також згідно відповіді від 12.10.2012р. № 7879 КП НМБТІ повідомляє, що 3/34 частка житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 на дату проведення останньої технічної інвентаризації 04.07.2006 р. була зруйнована.

Позивач просила: припинити право власності ОСОБА_5 на 3/34 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1

Зобов'язати Реєстраційну службу Нікопольського міськрайонного управління юстиції скасувати запис про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5, відповідно до частки 3/34 житлового будинку по АДРЕСА_1

В ході розгляду справи заявою від 27.03.2015 року позивач свої позовні вимоги уточнила

Посилається на п.3 ст.365 ЦК України який передбачає, що право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо спільне володіння і користування майном є неможливим.

Також позивач посилається на те, що сукупність обставин у відповіднсті п.4 ст.346, ст.349 ЦК України є підставами для припинення права ОСОБА_5 на 3/4 частки домоволодіння за рішенням суду. Оскільки ОСОБА_5 придбаний будинок „ А" зніс то і виділити його долю неможливо.

Уточнивши позовні вимоги позивач просить: припинити право спільної часткової власності ОСОБА_5 на 3/34 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок знищення майна.

Зобов'язати Реєстраційну службу Нікопольського міськрайонного управління юстиції скасувати запис про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5, відповідно до частки 3/34 житлового будинку по АДРЕСА_1

Припинити право спільної часткової власності на домоволодіння по АДРЕСА_1

Зобов'язати Реєстраційну службу Нікопольського міськрайонного управління юстиції внести відповідні зміни до реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права приватної власності ОСОБА_1 на домоволодіння за адресою по АДРЕСА_1

В судовому засіданні представники позивача підтвердили, що підстави та вимоги уточненого позову є остаточними і уточнення не потребують.

Відповідач позовні вимоги не визнав , мотивуючи тим, що ст. 349 ЦК України передбачає, що у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Позивач в даному випадку не може звертатись до суду з приводу позбавлення відповідача права власності на спірний будинок з підстав його знищення, а також щодо скасування запису про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Суду пояснив, що 2000 році по договору купівлі - продажу придбав 3/34 частин спірного будинку ОСОБА_8 Будинок „А" зніс, так як хоче будувати новий будинок.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 04 квітня 2000 року ОСОБА_5 по договору Купівлі- продажу, посвідченому приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Гульбандян Л.В. за реєстром № 1177, придбав у у ОСОБА_8 3/34 частин житлового будинку з господарчими будовами, що знаходиться в АДРЕСА_1. Житловий будинок з господарчими будовами складається з А- житлового будинку глинобитного,розміром житлової площі 7,9 кв.м., Б - житлового будинку з ракушняка облицьованого цеглою,розміром житлової площі 42,0кв.м., Д-сарая цегляного, В-сарая цегляного, в-1-підвала цегляного, Г-вбиральні, №1 водопроводу з дворовою колонкою, №2-водопроводу з дворовою колонкою,1- замощень бетонних,№ 3,4,8,9 -парканів штахетних. Відчужувана частина становить ? частин житлового будинку з господарчими будовами, розміром житлової площі 7,9 кв.м. ( а.с.7).

Право власності на 3/34 частини спірного будинку зареєстровано Нікопольським МБТІ в реєстрі прав на нерухоме майно 28.04.2007 року (а.с.33).

26 вересня 2006 року ОСОБА_1. згідно договору купівлі - продажу придбала у ОСОБА_7 31/34 частини домоволодіння № 34 загальною площею 73,6 кв.м. з надвірними будівлями, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та розташоване на земельній ділянці, на якій знаходиться : житловий будинок Б жилою площею 42.0 кв.м., сарай-В, підвал-в1, гараж -Д, спорудження 1-3,1. Договір зареєстровано Нікопольським районним приватним нотаріусом Рачковою О.А. ( а.с.6)

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Позивач посилається на п.3 ст.365 ЦК України і підставою неможливості спільним користуванням вказує знищення відповідачем своєї частини майна.

Як видно з договору купівлі- продажу ОСОБА_11. придбав не лише 7,9 кв.м житлової площі а і господарські будови ( а.с.7).

Вартість господарських будов не визначена , а ст. 365 ЦК передбачає оплатне припинення частки у спільному майні.

Крім того, підстава припинення права власності внаслідок знищення майна передбачена окремою статтею Цивільного кодексу України -349. Частина друга якої передбачає, що у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Суд вважає, що стаття 349 ЦК і 365 ЦК не можуть бути застосовані одночасно оскільки регулюють різні правовідносини, а оскільки позивач наполягає саме на таких підставах задоволення позову, то у позові слід відмовити.

Зважаючи на наведене, керуючись ст. 10,11,60,88,212,214,215,218, ЦПК України, суд-

вирішив :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, відмовити в повному об"ємі позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: В. А. Бабаніна