Справа № 673/1629/14-ц
Провадження № 2/673/59/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2015 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Коваля Ф.І.,

при секретарі Демчишиній Н.Г.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Деражні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Сторони зареєстрували шлюб 6 червня 1993 року у Лозівській селищній раді Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис №7. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї було відсутнім взаєморозуміння, часто виникали сварки та скандали на ґрунті зловживання відповідачем спиртними напоями. Потягом тривалого часу вони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, тому вона просить задовольнити її позов.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов і пояснила, що за наданий судом строк до примирення з відповідачем вони не дійшли, тому вона наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Зі змісту заяви відповідача, крім того, вбачається, що позов він визнає, на розірвання шлюбу згідний.

Вислухавши доводи позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно із ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Ухвалою суду від 4 грудня 2014 року сторонам надавався строк для примирення на три місяці, проте як вбачається із пояснень позивачки та змісту заяви відповідача, до примирення вони не дійшли.

Суд приймає до уваги доводи позивачки в обґрунтування позовних вимог, оскільки такі доводи не заперечуються відповідачем.

Враховується і те, що сторони протягом тривалого часу спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин, а також те, що вони прийшли до обопільної згоди про неможливість збереження сім'ї, тому суд приходить до висновку, що шлюб між ними доцільно розірвати.

Керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 6 червня 1993 року у Лозівській селищній раді Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис №7, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 надалі іменуватися прізвищем «ОСОБА_2», а ОСОБА_1 відновити її дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ф. І. Коваль