Провадження № 4-с-171/15
У Х В А Л А

/про залишення заяви без руху /

28 серпня 2015 року місто Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Костенко Людмили Іванівни, Кравцової Олени Сергіївни, зацікавлені особи: Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною вище скаргою.

Згідно з п. 13 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченими положенням ЦПК та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

Розглянувши подану скаргу та додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку про те, що скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вимогам.

Стаття 383 ЦПК України передбачає, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованої скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, за ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право оскаржити дії або бездіяльність саме державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а не державної виконавчої служби в цілому.

Між тим, в своїй скарзі ОСОБА_1 зазначив суб'єкт оскарження - відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, що не узгоджується зі ст. 383 ЦПК України.

Разом з цим, з тексту скарги ОСОБА_1 вбачається, що він фактично оскаржує рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Кравцової О.С. та начальника ВДВС - Костенко Л.І..

Відповідно до ст. 119 ЦПК України заява повинна містити: ім`я, (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку.

Між тим, в своїй заяві ОСОБА_1 не зазначив повне ім`я (найменування), місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку осіб (державного виконавця Кравцової О.С. та начальника ВДВС - Костенко Л.І.), рішення, дії та бездіяльність яких він фактично оскаржує.

За таких обставин, заявнику необхідно зазначити прізвище, ім`я та по батькові всіх осіб (якщо їх декілька) рішення, дії чи бездіяльність яких він оскаржує, місцезнаходження цих осіб, індекс та номери засобів зв'язку.

Згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Разом з цим, заявник не зазначив в своїй заяві всіх зацікавлених осіб, їх найменування, місце перебування або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку.

Виходячи з цього, заявник має зазначити в своїй заяві всіх зацікавлених осіб, яких може стосуватися рішення у даній справі, зокрема стягувача у виконавчому провадженні.

Крім цього, в прохальній частині скарги заявник зазначив, що просить:

- «Визнати незаконним рішення головного державного виконавця ВДВС Солом`янського районного управління юстиції м. Києва Кравцової О.С. у виконавчому провадженні № 48181786 по арешту, стягненню з ОСОБА_1 суми 7 097 грн. 07 коп., якими суму стягнення безпідставно збільшено в десятки разів по відношенню до виконавчого листа від 25.05.2015 та заяви від 20.07.2015 № 951680/02-26 та зобов'язати ВДВС їх скасувати».

- «Визнати незаконним рішення та вимоги головного державного виконавця ВДВС Солом`янського районного управління юстиції м. Києва Кравцової О.С. у виконавчому провадженні № 48181786 щодо стягнення з ОСОБА_1 в повній мірі загальної суми боргу, чим суму стягнення безпідставно збільшено втричі, що не відповідає заочному рішенню суду від 18.06.2014 р., яким встановлено солідарний обов'язок трьох боржників; зобов'язати ВДВС Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (адреса: 03186, м. Київ, вул. Соціалістична, 3) ці рішення скасувати».

При цьому, заявник не зазначив що це за рішення які він просить визнати незаконними та скасувати, не зазначена форма цих рішень (постанова чи інше) та дата їх постановлення.

До того ж, вказані вимоги заявником не обґрунтовані, оскільки не зазначено які норми Закону України «Про виконавче провадження» були порушені державним виконавцем чи іншою посадовою особою ВДВС при винесенні оскаржуваних рішень, в чому це полягало та якими доказами підтверджуються вказані обставини.

Заявник, також, в рамках провадження щодо оскарження дій державного виконавця та посадової особи ВДВС, звертається до суду з вимогою про встановлення певних фактів, зокрема:

а) видачі без достатніх підстав шести виконавчих листів від 25 та 26 травня 2015 Солом`янським районним судом м. Києва на виконання заочного рішення у справі №760/11796/14-ц;

б) видачі без достатніх підстав виконавчих листів на виконання заочного рішення у справі №760/11796/14-ц юридичній особі, яка не підтвердила свій статус та права Стягувача;

в) видачі суддею Солом`янського районного суду м. Києва Бобровником О.В. та секретарем Коваленко Я.В. виконавчих листів від 25 та 26 травня 2015 р., які не відповідають вимогам, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» в частині невірно зазначеної дати набрання заочним рішенням від 18.06.2014 у справі №760/11796/14-ц законної сили: 05.09.2014 р.

Крім цього, заявник, в рамках провадження щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця та посадової особи ВДВС, просить суд:

- «На підставі ч. 2, ч. 4 ст. 369 ЦПКУ виправити помилку, допущену при оформленні виконавчих листів від 25, 26 травня 2015 р. у справі №760/11796/14-ц щодо невірно зазначеної дати набрання законної сили заочним рішенням від 18.06.2014 р., визнати вказані виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню; стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем, виконавцем за вказаними виконавчими листами, якщо стягнення вже відбулося».

Разом з цим, порядок розгляду вказаних вимог, зокрема: про встановлення певних фактів визначений Главою 6 Розділу ІV ЦПК України, а виправлення описок, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно одержаного за виконавчим листом, чітко визначений Розділом VI зазначеного Кодексу.

При цьому, заявником не обґрунтовані вимоги заявника щодо розгляду вказаних вимог в одному провадженні з вимогами щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності посадових осіб ВДВС.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України, під час розгляду скарги компетенція суду полягає у вирішенні питання щодо правомірності чи неправомірності конкретних рішень, дії, бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження. Разом з цим, заявник в скарзі зазначає багато інших вимог, які виходять за межі 383 ЦПК України.

Як вже зазначено вище, скарга має містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Разом з цим, в п.«6) є» заявник просить встановити факт порушення посадовими особами ВДВС Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві Костенко Л.І. та Кравцовою О.С. прав людини на життя (ст. 27 Конституції України), непорушне право на приватну власність, вільне володіння, користування і розпорядження нею (ст.41 Конституції України), інших прав, встановлених Конституцією України та Законами України.

При цьому, заявник не зазначив в чому саме полягає порушення з боку посадових осіб ВДВС прав людини на життя, право на приватну власність, вільне володіння, користування і розпорядження нею; які при цьому норми Закону України «Про виконавче провадження» були порушені з боку осіб, рішення, дії та дездіяльність яких оскаржуються, та якими доказами підтверджуються вказані обставини.

Заявником не зазначено що це за «інші права, встановлені Конституцією України та Законами України» які були порушені з боку посадових осіб ВДВС, які при цьому норми Закону України «Про виконавче провадження» були порушені з боку осіб, дії яких оскаржуються, та якими доказами підтверджуються вказані обставини.

Таким чином, вимоги заявника викладені не конкретно, не обґрунтовані та не зазначені докази на підтвердження кожної обставини.

Виходячи з наведеного, скаржнику необхідно викласти свої вимоги конкретно з врахуванням норм наведених вище, скаржник повинен визначитися зі своїми вимогами, викласти їх чітко і зрозуміло з зазначенням які вимоги Закону України «Про виконавче провадження» були порушені державним виконавцем та посадовою особою ВДВС, в чому це полягало, а в прохальній частині зазначити конкретні дії державного виконавця та посадової особи які оскаржуються, з зазначенням дати їх вчинення (якщо це дії, рішення), назви та змісту рішення, яке оскаржується, або дати надходження заяв заявника по яким посадової особою не вчинено дії, а також вимог щодо поновлення прав заявника.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України до скарги заявник повинен додати її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості зацікавлених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 залишити без руху та надати заявнику термін для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником копії даної ухвали.

Повідомити скаржника про необхідність усунення недоліків шляхом подання до суду скарги в новій редакції та подання копії скарги з усіма додатками відповідно до кількості зацікавлених осіб.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не виправлення недоліків в зазначений строк заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: