АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/263/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1328/15Головуючий у 1-й інстанції Голубенко В. Л. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів: Винниченка Ю.М., Абрамова П.С., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення вартості товару та відшкодування моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулась з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення вартості товару та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення вартості товару та відшкодування моральної шкоди-відмовлено.

З рішенням суду не погодилася позивачка ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій прохаєскасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт вважає рішення місцевого суду таким, що постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а також посилається на те, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані всі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для вирішення даного спору, а висновки суду не відповідають обставинам справи

Судове засідання проводилося за участі сторін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно п.п. 3-4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено місцевим судом, 12.01.2014 року, позивачка ОСОБА_2 придбала у магазині відповідача - фізичної особи підприємця ОСОБА_3, стабілізатор змінної напруги TVR-5000 VA, серійний номер НОМЕР_1, вартістю 800 грн. 01.10.2014 року, ОСОБА_2 звернулась до відповідача з проханням провести гарантійний ремонт даного стабілізатора, оскільки він не міг використовуватись за призначенням. Відповідачем було проведено ремонт прилада. 07.11.2014 року, ОСОБА_2 повторно звернулась до відповідача про гарантійний ремонт даного виробу. Однак після його повернення після повторного ремонту, стабілізатор знову почав проявляти ті ж самі недоліки, що і після першого ремонту.

Відхиляючи даний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не надала належних доказів про виявлення істотних недоліків у стабілізаторі напруги , які виникли з вини виробника чи продавця, про фальсифікацію товару, не надала, а тому в задоволенні її вимог необхідно відмовити за недоведеністю.

Проте, з таким висновком місцевого суду колегія суддів в повній мірі погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 679 ЦК України та ч.14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавцем обов'язок по доведенню наявності підстав для звільнення від відповідальності продавців за продаж товарів неналежної якості, прокладеного на останніх. При цьому продавець повинен довести, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не заперечується факт наявності недоліків у товарі проданому останнім позивачці, та те що двічі ним проводився ремонт даного товару. Під час розгляду справи останній, заперечень щодо чергової поломки товару не заявляв. Доказів вини позивачки, як споживача, у виникненні несправностей товару відповідачем не надавалося.

Виходячи з положень закону, обставин справи, надання позивачкою доказів продажу їй товару неналежної якості, судом першої інстанції безпідставно покладено на останню обов'язок по доведенню відсутності вини останньої у виникненні недоліків товару, які були виявленні відповідачем, а відповідно безпідставно відмовлено у задоволенні заявлених останньою позовних вимог.

Статтею 698 ЦК України передбачено, що за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до ч.1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Беручи до уваги обставини справи та положення зазначених норм закону для врегулювання спірних правовідносин, які виникли між сторонами необхідно застосовувати положення ст. 708 ЦК України, яка на відміну від ст. 678 ЦК України, як і норми Закону України «Про захист прав споживачів», є спеціальною нормою, проте за даних обставин справи має законодавчо визначену перевагу.

Оскільки факт продажу позивачці товару неналежної якості, під час судового розгляду, знайшов своє підтвердження, відповідачем по справі не надано доказів того, що виявлені позивачем недоліки товару виникли внаслідок порушення останнім правил користування товаром або його зберігання, позовні вимоги підлягають в цілому до задоволення.

При визначені розміру ціни товару, який підлягає поверненню позивачці, на думку колегії суддів, з врахуванням положень ст. 710 ЦК України, виходячи з того, що товар неналежної якості позивачкою не повернено відповідачу, він повинен становити ціну товару сплачену за товар на момент укладення договору, тобто 800 грн.

На підставі Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у постанові Пленум Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність.

Позивачкою не доведений факт заподіяння їй моральної шкоди, діями відповідача, а тому її вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За таких обставин, рішення місцевого суду ухвалено з порушенням та за неправильного застування норм матеріального та процесуального права, за підстав чого рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р ІШ И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 березня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення вартості товару та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу укладений сторонами 20.01.2014 року.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 800 (вісімсот) гривень, в рахунок повернення коштів сплачених за товар неналежної якості.

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин