Провадження № 2/734/229/15 Справа № 734/501/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 квітня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Бузунко О.А., при секретареві Галюк Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Булахівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на спадкове майно у суд звернулася ОСОБА_1 до Булахівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті матері - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину (шляхом вступу в управління спадковим майном) прийняв її чоловік - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Після смерті останнього залишилося спадкове майно, яке як спадщину у визначений строк позивач прийняла, проте оформити право власності на успадкований будинок АДРЕСА_1, не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім'я померлих.

В судові засідання учасники справи не з'являлися.

В матеріалах справи міститься:

- клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності;

- заява за підписом голови Булахівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог.

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивача та відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України в силу неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

На час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Булахівської сільської ради 10 листопада 2014 року, ОСОБА_3 вступив в управління спадковим майном після смерті своєї дружини ОСОБА_2: користувався цим майном, сплачував страхові платежі.

Таким чином, ОСОБА_3 відповідно до діючого на момент відкриття спадщини законодавства прийняв її шляхом вступу в управління спадковим майном, що підтверджується викладеним вище.

З аналізу змісту довідки, виданої виконкомом Булахівської сільської ради 10 листопада 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_2 проживала на день своєї смерті з ОСОБА_3, вбачається, що інші особи, крім ОСОБА_3, спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, не прийняли.

В той же час відповідно до відповіді, отриманої з Остерської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа до майна ОСОБА_2 не заводилась.

Тобто, ОСОБА_3 є єдиним, хто прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Булахівської сільської ради 10 листопада 2014 року, ОСОБА_3 на день своєї смерті проживав один.

Після смерті ОСОБА_3 Остерською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з копії якої вбачається, що 14 травня 2013 року ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

17 грудня 1999 року ОСОБА_3 залишив заповіт, за яким все своє майно заповідав ОСОБА_1 (за станом на 04 грудня 2014 року заповіт не змінювався і не відмінявся).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Булахівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 10 листопада 2014 року, житловий будинок АДРЕСА_1 був побудований та введений в експлуатацію в 1986 році і був зареєстрований в погосподарській книзі сільської ради за № 205, що відповідало діючому на той час законодавству.

Згідно з довідкою, виданою виконкомом Булахівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 10 листопада 2014 року, житловий будинок АДРЕСА_1 за станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи "колгоспний двір", членом якого на той час були ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Як суспільна група "колгоспний двір" існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України "Про власність".

Оскільки за станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2, будучи членами колгоспного двору, мали рівні частки в майні цього двору, то після смерті ОСОБА_2 ? житлового будинку АДРЕСА_1 як спадкову масу, шляхом вступу в управління майном, прийняв ОСОБА_3. Тобто, ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 фактично став власником всього будинку, проте правовстановлюючі документи не оформив.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді, він може бути об'єктом спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 392, 1268 ЦК України, ст.ст. 60, 174, 197, 209, 212, 215, 218, 223, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Булахівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів із дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Бузунко