Справа № 345/5274/14-ц
Провадження № 22-ц/779/379/2015
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В. В.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Соколовського В.М.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за заявою ОСОБА_2 про забезпечення його позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 29 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 29 грудня 2014 року частково задоволено заяву ОСОБА_2 З метою забезпечення його позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу накладено арешт на належний ОСОБА_3 автомобіль марки БМВ модель 740, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_2, в межах заявлених позовних вимог в сумі 860 200 грн.

На дану ухвалу ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права. Вживаючи заходи забезпечення позову судом не враховано тієї обставини, що заява позивача не містить обґрунтування необхідності прийняття таких заходів. Позивачем не наведено і судом не здобуто доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання судового рішення у справі. Також судом не з'ясовано дані про особу відповідачів, співмірність виду забезпечення заявленим позовним вимогам, можливість покладення на позивача згідно ч.4 ст. 153 ЦПК України обов'язку внести на депозитний рахунок суду заставу достатню для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, тощо. Крім того, вказує, що оскільки даний спір розглядається в іншому суді - Центрально-Міському суді м. Кривий Ріг, а договір поруки укладено без його відома та після укладення договору позики, що є підставою для права вибору позивачем підсудності, то відповідно іншим судом повинно вирішуватися питання забезпечення позову.

З цих підстав просив ухвалу суду скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 доводи скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_2 доводів скарги не визнав посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим, що не перешкоджає розгляду справи в його відсутності.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

За змістом цих норм заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, про що зазначено в абзаці 1 п. 4 Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Калуського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 860 200,00 грн.

Накладаючи арешт на рухоме майно відповідача в межах суми позовних вимог, суд правильно виходив з того, що такі заходи забезпечення позову є обґрунтованими та співмірними заявленим позовним вимогам, а невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Твердження апелянта про те, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності прийняття таких заходів не заслуговує на увагу.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення доказів зазначаються причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме. При цьому заявник виходить з припущення про ймовірність таких дій і не зобов'язаний подавати суду докази.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта щодо безпідставного вирішення даного питання Калуським міськрайонним судом, оскільки зважаючи на знаходження справи в провадженні цього суду, за наявності ухвали про відкриття провадження в ній з дотриманням правил підсудності, яка апелянтом не оскаржувалася, саме цей суд вправі вирішувати питання вжиття заходів забезпечення позову.

Аналогічно надуманими є доводи апелянта щодо порушення судом ч.4 ст. 153 ЦПК України, оскільки вимагати від позивача внесення на депозитний рахунок суду застави, достатньої для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, є правом, а не обов'язком суду.

Колегія суддів вважає, що ухвала постановлена судом з дотриманням вимог процесуального права. Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу Калуського міськрайонного суду від 29 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук В.М. Соколовський