Номер провадження: 22-ц/785/634/15
Головуючий у першій інстанції Турецький О. С.
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2015 року м.Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Комаровської Н.В.,

Суддів - Калараша А.А., Короткова В.Д.,

З участю секретаря - Абалдової О.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ПАТ АБ "Порто-Франко" про стягнення коштів за апеляційною скаргою ПАТ АБ "Порто-Франко" на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08.09.2014р.,-

в с т а н о в и л а :

27.08.2014р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з позовом до ПАТ АБ "Порто-Франко" про стягнення коштів.

В обґрунтування своїх вимог посилались на те,що 14.05.2014р. між банком та ОСОБА_2 був укладений договір банківського вкладу ("пенсійний строковий") № НОМЕР_1,за умовами якого банк відкрив депозитний рахунок.

За умовами договору ОСОБА_2 було внесено до каси банку грошовий вклад у сумі 100.000 доларів США строком до 12.11.2014 р. включно, а банк зобов'язався протягом дії договору нараховувати відсотки у розмірі 12% річних.

14.05.2014р. між банком та ОСОБА_3 був укладений договір банківського вкладу ("пенсійний строковий") № НОМЕР_2,за умовами якого банк відкрив депозитний рахунок,ОСОБА_3 було внесено до каси банку грошовий вклад у сумі 150.000 доларів США строком до 12.11.2014 р. включно, а банк зобов'язався протягом дії договору нараховувати відсотки у розмірі 12% річних.

В липні 2014р. позивачі звернулись до банку з питання отримання вкладу та відсотків,однак їм було відмовлено.

ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача суму вкладу в розмірі 100000 доларів США,ОСОБА_3 - в сумі 150000 доларів США.

Справа слухалась у відсутність сторін.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 08.09.2014р. визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності в рівних частках на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 189,6 кв.м., який в цілому складається з житлового будинку під літерою "А", житловою площею - 60,1 кв.м, I - мостіння, розташованого на земельній ділянці площею 603 кв.м.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності в рівних частках на земельну ділянку площею 0,0543 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності в рівних частках на земельну ділянку площею 0,0060 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_4.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ "Порто-Франко" 12820 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ "Порто-Франко" просить про скасування рішення,мотивуючи тим,що суд порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,доводи апеляційної скарги та заперечення на неї,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

При розгляді справи судом встановлено,що14.05.2014р. між банком та ОСОБА_2 був укладений договір банківського вкладу ("пенсійний строковий") № НОМЕР_1,за умовами якого банк відкрив депозитний рахунок.

За умовами договору ОСОБА_2 було внесено до каси банку грошовий вклад у сумі 100.000 доларів США строком до 12.11.2014 р. включно, а банк зобов'язався протягом дії договору нараховувати відсотки у розмірі 12% річних.

14.05.2014р. між банком та ОСОБА_3 був укладений договір банківського вкладу ("пенсійний строковий") № НОМЕР_2,за умовами якого банк відкрив депозитний рахунок,ОСОБА_3 було внесено до каси банку грошовий вклад у сумі 150.000 доларів США строком до 12.11.2014 р. включно, а банк зобов'язався протягом дії договору нараховувати відсотки у розмірі 12% річних.

В липні 2014р. позивачі звернулись до банку з питання отримання вкладу та відсотків,однак їм було відмовлено.

Вважаючи свої право порушеним,позивачі звернулись з позовом до ПАТ КБ "Порто-Франко" про стягнення коштів,які були внесені ними на депозитний рахунок в банк.

Відповідно до ст.11 ЦПК України,яка регламентує принцип диспозитивності цивільного судочинства,суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі.

Визнаючи за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності в рівних частках на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 189,6 кв.м., який в цілому складається з житлового будинку під літерою "А", житловою площею - 60,1 кв.м, I - мостіння, розташованого на земельній ділянці площею 603 кв.м., земельну ділянку площею 0,0543 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3,на земельну ділянку площею 0,0060 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_4, суд зазначив в рішенні про те,що сторони погодили, що в рахунок погашення заборгованості за вищевказаними договорами банківського рахунку, банк передає позивачам у приватну власність належне йому на підставі договору купівлі-продажу №5686 від 29 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 189,6 кв.м., який в цілому складається з житлового будинку під літерою "А", житловою площею - 60,1 кв.м, I - мостіння, розташованого на земельній ділянці площею 603 кв.м., який оцінено, згідно звіту № 04/14 від 04.09.2014 року у 251.000,00 доларів США.

Однак матеріали справи не містять будь-яких доказів в підтвердження зазначеного судом судження,не містять позовної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ПАТ КБ "Порто-Франко" про визнання за ними права власності на вищезазначене майно.

Виходячи з наведеного,судова колегія вважає,що суд грубо порушив вимоги ст.11 ЦПК України,вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3,які просили про стягнення сум депозитних вкладів, безпідставно визнавши право власності за позивачами на нерухоме майно,яке належало ПАТ КБ "Порто-Франко".

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом першої інстанції не розглянуті,судова колегія відповідно до ст. 303 ЦПК України,виходячи із доказів,наданих сторонами по справі,виходить із наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК Україниза договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір відповідно до ст. 629 ЦК Україниє обов'язковим для виконання сторонами.

У ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність"зазначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК Українидоговір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Частиною 2 зазначеної статті передбачено,що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк забов*язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника,крім вкладів,зроблених юридичними особами на інших умовах повренення.які становлені договором.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК Українипроценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Відповідно до п.3.2.3 договорів,укладених між банком та позивачами, банк забов*язаний видати готівкою вкладнику вклад з нарахованими відсотками після спливу строку договору ,або за першою вимогою вкладника з додержання вимог п.п. 2.2.1, 3.1.4,3.1.5 договору.

Враховуючи вимоги ст.1060 ЦК України та умови договору, відповідач необґрунтовано відмовив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у видачі вкладів,тому право позивачів на отримання коштів підлягає судовому захисту,а позов - задоволенню.

На час розгляду справи апеляційним судом ,тобто на 05.05.2015р., курс НБУ склав : 1 долар США = 21,132 грн.

Таким чином,на користь ОСОБА_2 повинно бути стягнуто 2 113 200 грн. ( 21,132 грн. х 100 000 доларів США),а на користь ОСОБА_3 - 3 169 800 грн. ( 21,132 х 150 000 доларів США ).

Не заслуговує на увагу довод апелянта про те,що рішенням управління Національного банку України в Одеській області № 32 від 05.09.2014р. "Про застосування заходів впливу до ПАТ АБ "Порто-Франко" застосовані заходи впливу у вигляді обмежень в діяльності банку,в тому числі не передавати активи банку в

будь-якій формі,оскільки вимога про повернення вкладів була заявлена позивачами ще в липні 2014р.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення чи неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи,що суд порушив норми цивільно-процесуального права,не застосував до виникших правовідносин ті норми матеріального права,які підлягали застосуванню, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи,рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2,309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ АБ "Порто-Франко" задовільнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08.09.2014р. скасувати.

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів задовільнити.

Стягнути з ПАТ КБ "Порто-Франко" на користь ОСОБА_2 2 113 200 грн.

Стягнути з ПАТ КБ "Порто-Франко" на користь ОСОБА_3 3 169 800 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: А.А.Калараш

В.Д.Коротков