Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/64/15-ц
Провадження по справі № 2/711/692/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси
В складі: головуючого судді Михальченко Ю.В.
при секретарі Терезюк С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Позивач, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Мотивуючи її наступним, 19 листопада 2014 року між ОСОБА_1 від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яка діяла за згодою ОСОБА_1, було укладено договір купівлі-продажу 1/3 квартири АДРЕСА_1. Крім цього, на момент укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_2 донька позивача була власником решти вказаної квартири.
На сьогоднішній день у зазначеній квартирі зареєстровано три особи: позивач ОСОБА_1, донька і власник ОСОБА_2, ОСОБА_3- відповідач за даним позовом.
Фактично в квартирі проживає двоє осіб - позивач ОСОБА_1 та його неповнолітня донька ОСОБА_2 більше десяти років.
Відповідач ОСОБА_3 з 2011 року за місцем своєї реєстрації не проживає, комунальні послуги не сплачує, його особистих речей в квартирі не має.
Відповідач за місцем реєстрації відсутній більше року, будь яких домовленостей між позивачем та відповідачем з даного приводу не існує, що відповідно до приписів ст.405 ЦК України є підставою для припинення права на користування цим житлом.
Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Перед початком розгляду справи подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути в його відсутність.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.
У відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.
Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:
встановлено, що 19 листопада 2014 року між ОСОБА_1 від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яка діяла за згодою ОСОБА_1, було укладено договір купівлі-продажу 1/3 квартири АДРЕСА_1. Крім цього, на момент укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_2 донька позивача була власником решти вказаної квартири.
На сьогоднішній день у зазначеній квартирі зареєстровано три особи: позивач ОСОБА_1, донька і власник ОСОБА_2, ОСОБА_3- відповідач за даним позовом.
Фактично в квартирі проживає двоє осіб - позивач ОСОБА_1 та його неповнолітня донька ОСОБА_2 більше десяти років.
Відповідач ОСОБА_3 з 2011 року за місцем своєї реєстрації не проживає, комунальні послуги не сплачує, його особистих речей в квартирі не має.
Відповідач за місцем реєстрації відсутній більше року, будь яких домовленостей між позивачем та відповідачем з даного приводу не існує, що відповідно до приписів ст.405 ЦК України є підставою для припинення права на користування цим житлом.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317ЦК). Як зазначено у ч.1 ст.321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст.391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.379ЦК).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.86 ЦК та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно ст.405 ЦК України «Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.»
Реєстрація відповідача в квартирі порушує житлові права позивача, оскільки він вимушений нести додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг. За таких обставин, встановлено, що відповідачем порушені права позивача, а тому позов підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 316,321,379,391,405 ЦК України, ст.ст. 8,10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 223 - 228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 40 в будинку № 19 по вулиці Рози Люксембург в місті Черкаси.
Копію рішення суду у відповідності до вимог ст.227 ЦПК України не пізніше пяти днів з дня проголошення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.