Провадження № 2-1206/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого - судді: Лазаренко В.В.

при секретарі: Пономарьові М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

15.09.2014 позивач ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить стягнути з кожного з них по 14008,92 грн.

Позов мотивований тим, що відповідачі є спадкоємцями ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року. 20.11.2012 між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_6 укладений кредитний договір №102#2, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 45000,00 грн. під процентну ставку 33% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 19.11.2017 року. Про смерть ОСОБА_6 позивач дізнався 30.09.2013, після отримання від родичів померлого копії свідоцтва про смерть. На день смерті ОСОБА_6 мав перед банком невиконані зобов'язання по вищевказаному кредитному договору на загальну суму 42026,77 грн. 23.12.2013 позивачем пред'явлено вимогу до відповідачів - спадкоємців позичальника, шляхом направлення претензії до Шостої київської державної нотаріальної контори, яка в подальшому спрямована по територіальності для заведення спадкової справи приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 Також 26.08.2014 позивачем безпосередньо на адресу відповідачів направленні вимоги про сплату на користь банку заборгованості за кредитним договором від 20.11.2012 №102#2 на загальну суму 42026,77 грн. Проте, станом на 12.09.2014 року заборгованість перед банком спадкоємцями не погашена.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2, яка діє від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, відповідача у справі, та її представник ОСОБА_8 проти позовних вимог заперечували, посилаючись на їх незаконність та необґрунтованість. Зокрема, звертали увагу на те, що згідно претензії від 23.12.2013 до відповідачів пред'явлено вимогу, яка ґрунтується на правочині відмінному від кредитного договору від 20.11.2012 №102#2, оскільки відповідно до вказаної претензії йдеться про правочин укладений 09.09.2011 за яким надано кредит у сумі 19900,00 зі сплатою за користування кредитними коштами 31% річних з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 08.07.2016. Таким чином зважаючи на відмінність істотних умов цього договору від умов кредитного договору від 20.11.2012 №102#2, відповідачка та її представник вважають, що претензія від 23.12.2013 не є вимогою саме за кредитним договором від 20.11.2012 №102#2, а тому позивачем фактично пропущено строк установлений ст. 1281 ЦК України, протягом якого кредитор вправі пред'явити свої вимоги до спадкоємців. Крім того, відповідачка та її представник вказували на недоведеність позивачем розміру заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором від 20.11.2012 №102#2.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставив.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності.

Третя особа ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в судове засідання не направив свого представника. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ст. 169 ЦПК України, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача ОСОБА_4 та третіх осіб.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.11.2012 між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_9 укладено кредитний договір №102#2, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 45000,00 грн. під процентну ставку 33% річних, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплати проценти за його користуванням не пізніше 19.11.2017 року.

Згідно п. 9.1 вказаного договору, надання кредиту здійснюється шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на рахунок позичальника з наступною видачею кредитних коштів готівкою з поточного рахунку позичальника через касу банку або з наступним перерахуванням коштів з поточного рахунку позичальника відповідно до платіжного доручення за реквізитами, вказаними в заяві позичальника про надання кредиту. Днем надання кредиту вважається день списання суми кредиту з позичкового рахунку позичальника.

Відповідно до п. 5.1 передбачено, що позичальник сплачує банку комісію за надання кредиту у розмірі 4,3% від суми кредиту, яка може сплачуватися позичальником на користь банку за рахунок кредиту.

Відповідно до п. 2.5, позичальник повинен застрахувати свої життя, здоров'я та працездатність в страховій компанії, яка перевірена банком та відповідає вимогам банку, на користь та на погоджених з банком умовах. При цьому, страхова премія (страховий платіж) за перший рік страхування за таким договором може сплачуватися позичальником на користь страхової компанії за рахунок кредиту.

З матеріалів справи слідує, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредит у розмірі 45000,00 грн., з яких у відповідності до п. 5.1 та п. 2.5 сплачено комісію у розмірі 1935,00 грн. та страхову премію у розмірі 225,00 грн.

За змістом ст. 509 ЦК України (ЦК), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК).

Згідно ст. 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

04.12.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 до майна померлого ОСОБА_6 заведено спадкову справу №10/2013. З матеріалів даної спадкової справи вбачається, що 04.12.2013 відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, та 28.04.2014 ОСОБА_4 звернулися з заявами про прийняття спадщини за законом.

За ч. 1 ст. 608 ЦК, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст. 1281 ЦК, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Встановлено, що 19.01.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 отримано претензію ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» до спадкоємців ОСОБА_6 від 23.12.2013.

Зі змісту вказаної претензії слідує, що ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» пред'являє вимоги до спадкоємців ОСОБА_6 у розмірі 42026,77 грн. Вказані вимоги ґрунтуються на кредитному договорі за умовами якого банком надано ОСОБА_6 кредит в сумі 19900,00 грн., зі сплатою за користування кредитними коштами 31% річних з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 08.07.2016.

Таким чином істотні умови вказаного кредитного договору відрізняються від істотних умов кредитного договору від 20.11.2012 №102#2.

Згідно повідомлення від 22.05.2014 №73/02-14 складеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вбачається, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 повідомлені про наявність заборгованості і зміст претензії доведено до їх відома.

26.08.2014 на адресу безпосередньо відповідачів банком направлено аналогічні за змістом претензії.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Зважаючи, що вимоги у претензіях від 23.12.2013 та від 26.08.2014 ґрунтуються на правочині, істотні умови якого відмінні від умов кредитного договору від 20.11.2012 №102#2, суд вважає, що вони не є належними доказами на підтвердження пред'явлення вимог до спадкоємців ОСОБА_6 саме за кредитним договором від 20.11.2012 №102#2.

Будь-яких інших доказів на підтвердження пред'явлення вимог до спадкоємців ОСОБА_6 а кредитним договором, який є предметом розгляду даної справи, позивачем суду не надано.

З наведених підстав суд приходить до висновку про те, що позивачем пропущено строк для пред'явлення вимог за кредитним договором від 20.11.2012 №102#2 до спадкоємців померлого, визначений у ст. 1281 ЦК.

За своє правовою природою вказаний строк є преклюзивним, у зв'язку з чим право вимоги до спадкоємців ОСОБА_6 за кредитним договором від 20.11.2012 №102#2 позивачем втрачено.

Враховуючи обставини викладені вище, зокрема, те, що позивачем не пред'явлено належним чином до відповідачів своїх вимог як до спадкоємців ОСОБА_6, які прийняли спадщину, у визначений законом шестимісячний строк, у зв'язку з чим право вимоги втрачено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 6, 14-16, 509, 525-527, 1054, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: