Справа № 511/166/15-ц
Номер провадження: 2/511/212/15
Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

при секретарі - Чернецькій А.В.

а участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка прилягає до власників квартир АДРЕСА_1 шляхом примусового зносу самовільно встановленого громадянкою ОСОБА_2 бордюру.

Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. Відповідач по справі є сусідкою. Земельна ділянка, яка знаходиться на прибудинковій території, знаходиться у спільному користуванні всіх співвласників будинку. Відповідач ОСОБА_2 створила їй перешкоди у користуванні вищезазначеною земельною ділянкою. Перешкоди створені шляхом встановлення цементного бордюру, який заважає природному стоку дощових вод та перешкоджає вільному проходу до її квартири.

Посилаючись на дані обставини, позивач просив усунути перешкоди у користуванні вищезазначеної земельною ділянкою, шляхом примусового зносу самовільно встановленого громадянкою ОСОБА_2 бордюру.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої вимоги підтримала повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні з позовними вимогами ОСОБА_1 не згодна, суду пояснила, що не бажає зносити бордюр, тому що вона потратила гроші на його встановлення, вважає, що бордюр нікоїм чином не заважає позивачці.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, її особа посвідчена паспортом серії НОМЕР_2, виданого 16 січня 2001 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області ( а.с. 9).

Також, судом встановлено, що на підставі свідоцтва про власності, виданого органом приватизації Одеської залізничної дороги 10 вересня 1997 року на ім`я ОСОБА_3, загальна площа квартири АДРЕСА_1, приватизована та передана у спільну загальну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ( а.с.3)

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, який виготовлений 05.06.2006 року, ОСОБА_1 належить 2/3 частини квартири, ОСОБА_4, належить 1/3 частини квартири, загальною площею 45,30кв.м., житловою площею 20,00кв.м ( а.с. 7-8).

Спірна земельна ділянка є частиною прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1. Об'єднання співвласників вищезазначеного житлового будинку не створено. Вищезазначена земельна ділянка не передавалась у власність.

На даний час виник спір з приводу користування земельною ділянкою, яка залишилася у спільному користуванні співвласників.

Позивачка вказує, що відповідачем ОСОБА_2 самовільно, без згоди співвласників домоволодіння, встановлено цементний бордюр, який заважає природному стоку дощових вод та перешкоджає вільному проходу до своєї квартири №1.

10.11.2014 року позивач з цього приводу зверталася до Роздільнянської міської ради Одеської області.

Комісія Роздільнянської міської ради Одеської області (в складі: спеціалістом І категорії - архітектором апарату виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Слоійовим А.В., начальником відділу з питань земельних відносин апарату виконавчого комітету міської ради Журавською С.П.) від 12.11.2014 року провела обстеження земельної ділянки прилеглої до квартир АДРЕСА_1 і зафіксувала те, що ОСОБА_2 самовільно встановила цементний бордюр між ділянками, що прилягають до квартир №1 та №2, та рекомендували ОСОБА_2 знести самовільно встановлений цементний бордюр ( а.с. 5).

Але відповідач - ОСОБА_2 проігнорувала цю пропозицію.

В зв'язку з цим позивач, вдруге, 09.12.2014 року звернулася до міської ради з аналогічною заявою.

23.12.2014 року, спеціалістами виконавчого комітету Роздільнянської міської ради було повторно проведено виїзд на місце та встановлено, що ОСОБА_2 не виконано рекомендації по акту обстеження земельної ділянки від 12.11.2014 року, щодо знесення самовільно встановленого цементного бордюру.(а.с.6).

Відповідно до ч.5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 42 Земельного Кодексу України встановлено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись в користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Відповідно до вимог п.п. «г», «е» ст.96 ч.1 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства.

Статтею 103 частиною 1 передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Згідно зі ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" згідно зі ст. 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Підставою для задоволення позову власника (користувача) є встановлення факту порушення його прав і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Згідно зі ст.ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника ( користувача ) є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що цементний бордюр, який встановлений між ділянками, що прилягають до квартир АДРЕСА_1, створює ОСОБА_1 перешкоди у користуванні дворовою територією загального користування ( заважає природному стоку дощових вод та перешкоджає вільному проходу до її квартири).

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в даному випадку вимоги ОСОБА_1 законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка прилягає до власників квартир АДРЕСА_1 шляхом примусового зносу самовільно встановленого громадянкою ОСОБА_2 бордюру.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.386, 391 ЦК України, ст.ст. 42, 96, 102, 103, 158 ЗК України, ст.ст.10,11,60,88, 209,212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою, задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в користуванні земельною ділянкою, яка прилягає до власників квартир АДРЕСА_1 шляхом примусового зносу самовільно встановленого громадянкою ОСОБА_2 бордюру.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 витрати пов'язані з отриманням юридичної допомоги в розмірі 250 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. І. Гринчак