АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8612/15 Справа № 183/4477/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Черненкової Л.А., Петешенкової М.Ю., при секретареві Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 17.08.2015р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, на її користь з Голубівської сільської ради стягнуто 19 795грн.11коп. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у звязку з затримкою видачі трудової книжки та 500грн. на відшкодування моральної шкоди. В апеляційній скарзі Голубівська сільська рада просила скасувати вказане судове рішення. посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

На підставі контракту ОСОБА_2 від 12.10.2007р. працювала на посаді директора КП «Надія», засновником якого є Голубівська сільська рада (а.с.186-188). 16.03.2011р. ОСОБА_2 була звільнена з посади на підставі п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.04.2013р. визнано незаконними рішення Голубівської сільської ради від 16.03.2011р. про дострокове розірвання контракту з ОСОБА_2 та звільнення останньої на підставі п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України. Одночасно вказаним рішенням апеляційного суду відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 про поновлення її на роботі на посаді директора КП «Надія» з посиланням на закінчення 11.10.2012р. строку укладеного нею з Голубівською сільською радою контракту (а.с.12.13).

25.07.2013р., посилаючись на зазначене рішення апеляційного суду, ОСОБА_2 звернулась до Голубівської сільської ради з заявою про внесення у її трудову книжку відповідних змін про скасування запису про №26 про її звільнення по п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України та про виконання запису про її звільнення у звязку з закінченням строку контракту (а.с.81).

20.11.2013р. у трудову книжку ОСОБА_2 Голубівською сільською радою внесено наступні записи: «запис №26 недійсний» та «звільнена 11.10.2012р. за ч.2 ст.36 КЗпП України у звязку з закінченням строку трудового контракту» (а.с.6-11). Трудова книжка ОСОБА_2 видана 26.11.2013р.

Враховуючи встановлені обставини про затримку видачі Голубівською сільською радою видачі ОСОБА_2 трудової книжки у період з 25.07.2013р. по 26.11.2013р., суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до вимог ст.ст.235, 237-1 КЗпП України ухвалив рішення про стягнення на користь ОСОБА_2 з Голубівської сільської ради 19 795грн.11коп. середньої заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки та 500грн. на відшкодування моральної шкоди.

Твердження Голубівської сільської ради в апеляційній скарзі про неправильність даного судового рішення безпідставні. З приводу вказаного спору судом першої інстанції рішення ухвалювались неодноразово. Попереднє судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено, скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29.04.2015р. При цьому вищим судом зазначалось про не врахування судом першої інстанції обставин, встановлених преюдиційним рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.04.2013р. щодо звільнення ОСОБА_2 у звязку з закінченням строку контракту, а також вимог ч.4 ст.235 КЗпП України (у редакції на час спірних правовідносин) про виплату працівникові середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у разі затримки видачі йому трудової книжки (а.с.158-160). Встановлені судом першої інстанції при повторному розгляді справи фактичні обставини сільською радою не оспорюються. Посилання сільської ради в апеляційній скарзі на необхідність застосування до спірних правовідносин вимог ч.3 ст. ст.235 КЗпП України безпідставні, оскільки спір виник саме з приводу затримки видачі сільською радою трудової книжки, а не з приводу визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству. Доводи сільської ради в апеляційній скарзі про не врахування судом першої інстанції регламенту роботи ради не можуть бути прийняті до уваги, оскільки про незаконність дострокового розірвання контракту з ОСОБА_2 та її звільнення на підставі п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України сільська рада дізналась ще з рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області, яке набрало законної сили з моменту його проголошення 10.04.2013р. Проте, у задоволенні отриманої 25.07.2013р. заяви ОСОБА_2 про внесення змін на підставі вказаного судового рішення до трудової книжки, сільською радою було відмовлено вже наступного дня 26.07.2013р. (а.с.81,82,83). Як вказана відмова, так і наступні письмові відповіді сільської ради у серпні та листопаді 2013 року повязувались з її незгодою з вказаним судовим рішенням та з оскарженням останнього, а не з регламентом роботи сільської ради (а.с.19,83). Посилання сільської ради в апеляційній скарзі на те, що затримка нею трудової книжки не могла перешкоджати отримувати ОСОБА_2 доходи мають характер припущень та не звільняють раду від відповідальності за порушення прав працівника та вимог діючого законодавства.

Таким чином рішення суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_3

ОСОБА_4