Справа № 369/733/15-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/2435/15 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 49 23.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Лащенка В.Д., Поліщука М.А.,

при секретарі: Ромашині І.В.

розглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 25 жовтня 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб зареєстрований у виконавчому комітеті Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Від спільного шлюбу сторони мають дві доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 03 липня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. З моменту розірвання шлюбу та дотепер відповідач на утримання неповнолітні дітей кошти не сплачував, участі у вихованні не брав. Відповідач працює на тимчасових роботах із технічного обслуговування та ремонту автомобілів і має нерегулярні доходи, які витрачає на свої потреби. Інших дітей, окрім спільних з позивачем дітей, а також непрацездатних батьків відповідач не має, аліменти нікому не платить. Добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдається, тому позивач змушена звертатися з даного питання до суду. Узв'язку з тим, що одна з дочок є інвалідом з дитинства та потребує додаткових витрат на лікування позивач вважає, що розмір аліментів повинен бути таким на ОСОБА_4 1200 грн., на ОСОБА_5 700 грн. щомісяця.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 21.01.2015 року до досягнення дітьми повноліття.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на його незаконність, неповне з'ясування судом всіх обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права. Вважає, що оскільки відповідач офіційно не працює то є всі підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи даний спір, задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати своїх неповнолітніх доньок, доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано, відповідач має постійний заробіток, а тому з нього підлягає стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 21.01.2015 року до досягнення дітьми повноліття.

Однак такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних

чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 15).

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.05.2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 9-10).

Сумісно мають двох доньок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 13-14).

Згідно довідки Виконавчого комітету Михайлівсько-Рубежівської сільської ради № 965 від 03.12.2014 р., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом із матір'ю ОСОБА_2 та знаходяться на її утриманні (а.с. 11).

Встановлено, що одна з доньок, а саме: ОСОБА_4, відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_3, медичного висновку №62/415 від 08 травня 2012 року виданого Києво-Святошинською ЦРЛ дитячою поліклінікою, є інвалідом з дитинства (а.с. 5, 6).

Відповідач недостатньо надає матеріальну допомогу на утримання дітей, згоди про добровільну сплату аліментів між позивачкою та відповідачем не досягнуто.

Встановлено, що позивач 21.01.2015року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. 03.02.2015року відповідач був прийнятий на роботу в ТОВ «Спецінтертранс» водієм, а 16.02.2015року був звільнений за власним бажанням, що підтверджується довідками наданими ТОВ «Спецінтертранс» . Відповідач постійного заробітку не має.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову та стягнення аліментів з відповідача в частці від його заробітку, оскільки він постійного заробітку не має, що підтверджується довідкою ТОВ «Спецінтертранс» про те, що ОСОБА_5 звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України наказ №5-К від 16.02.20015 року.

З урахуванням вище викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін те, що у відповідача не має більше осіб, які б перебували на його утриманні та те, що донька ОСОБА_4 потребує більш ретельного догляду, оскільки являється інвалідом дитинства, та з урахуванням того, що відповідач не працює, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач може сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1200,00 грн. та на утримання ОСОБА_5, 700,00 грн. до досягнення дітьми повноліття.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції рішення ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його скасування із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_5 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 121,80 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 316-317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідн. номер НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, (ідн. номер НОМЕР_2), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в розмірі 1200,00 грн. та аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в розмірі 700,00 грн. у твердій грошовій сумі щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитей відповідного віку, починаючи стягнення з 21.01.2015 року і до досягнення дитьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідн. номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп..

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: