Справа № 301/643/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., при секретарі Сак А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Іршави цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Іршавський районний сектор ГУ ДМС України в Закарпатській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 та третьої особи Іршавського районного сектору ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 є її власністю на підставі записів погосподарської книги та введений в експлуатацію у 1982 році. У вказаному будинку, окрім позивача, яка там фактично проживає, значиться зареєстрованим і відповідач, яка у даному будинку не проживає з 2003 року. Відповідач ОСОБА_2 є колишньою дружиною сина позивача ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Після смерті сина позивача відповідач забрала всі свої особисті речі і переїхала проживати разом з дитиною до своїх батьків за іншою адресою, з цього часу жодної участі по утриманню даного житла відповідач не приймає, зв'язків з позивачем не підтримує. Добровільно змінити реєстрацію відповідач не бажає. Реєстрація відповідача у будинку позивача перешкоджає їй вільно володіти, користуватися та розпоряджатися будинком.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи по місцю її реєстрації, заяви про відкладення розгляду справи суду не надсилала, а тому, суд вважає, що на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України справу можливо розглянути у її відсутність на підставі письмових доказів, що є в матеріалах справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак надіслав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника Іршавського районного сектору ГУ ДМС України в Закарпатській області.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Стаття 3 ЦПК України встановлює право на звернення до суду за захистом, відповідно до якого кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

За змістом ст. ст.11-14 ЦК України (тут і далі нормативні акти в редакції, чинній на час виникнення відповідних юридичних фактів), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов'язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки і зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; зловживання правом не допускається.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір».

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України «Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування».

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованою в будинку АДРЕСА_1, що стверджується наданої на запит Іршавського районного суду Закарпатської області відповіддю Іршавського РС ГУДМС України в Закарпатській області №19/22 від 25 березня 2015 року (а. с. 20). Також встановлено, що відповідач з 25 жовтня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з сином позивача - ОСОБА_4, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а. с. 55-56). Від даного шлюбу у них є син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а. с. 57-58). Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 3). Факт родинних відносин ОСОБА_3 з позивачем стверджено копією свідоцтва про його народження (а. с. 4).

На підставу заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 є її власністю на підставі довідки Кушницької сільської ради Іршавської сільської ради, записів погосподарської книги №29 та введений в експлуатацію у 1982 році.

Відповідно до положень ст.ст. 181, 182 ЦК України житловий будинок належить до нерухомих речей право власності на які підлягає державній реєстрації.

Реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено, та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку за наявності матеріалів технічної інвентаризації.

Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Позивач не надала суду ані акту прийняття в експлуатацію вищезазначеного житлового будинку у 1982 році, ані свідоцтва про право власності на нього, ні витягу з державного реєстру права власності на нерухоме майно.

У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до змісту зазначеної норми закону особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вимогою власника житла.

З аналізу вищенаведеного випливає, що користування позивачем ОСОБА_1 спірним будинком без оформлення права власності, реєстрації будинку та визначення власника будинку в передбаченому законом порядку, тобто без підтвердження правовстановлюючими документами набуття права власності на будинок відповідно до вимог ст.ст. 328-331 ЦК України не надає позивачу право вимоги до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 59, 60, ч. 4 ст. 169, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.11-14, 181-182, 328-331, 391 ЦК України, суд -

Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Іршавський районний сектор ГУ ДМС України в Закарпатській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча суддя : М. М. Сойма