Семенівський районний суд Полтавської області
Справа № 547/441/15-ц
Провадження № 4-с/547/2/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Халявки В.І.,

при секретарі Козулі Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до районного суду із скаргою на дії державного виконавця та зазначає, що згідно з рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 18 липня 2013 року з неї на користь ОСОБА_3 стягнуто 15500 гривень. Відповідно до вказаного рішення у вересні 2013 року судом видано виконавчий лист, а 30 січня 2015 року старший державний виконавець Київського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_2 виніс постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що обліковуються на всіх її рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк», в тому числі розрахункових, поточних, вкладних, депозитних, карткових.

Скаржниця вказує, що в КБ «Приватбанк» у неї є лише один картковий рахунок для виплати заробітної плати в Полтавській державній аграрній академії, де вона працює на постійній основі і де із її заробітної плати щомісячно вираховують по 20 процентів для погашення боргу.

Посилаючись на порушення вимог ст. 128 КЗпП України, де йдеться про обмеження розміру відрахувань із заробітної плати та стверджуючи, що її діями державного виконавця позбавленого можливості отримувати заробітну плату, скаржниця просила визнати протиправною постанову та зобовязати державного виконавця зняти арешт із карткового рахунку для виплати заробітної плати.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, просила скаргу розглядати без її участі.

Старший державний виконавець Пилипенко С.М. в судове засідання не з'явився, направив до суду заперечення на скаргу та прохав розглянути скаргу без його участі.

Судом ухвалено рішення про розгляд скарги без участі сторін на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу боржника, заперечення на неї державного виконавця, суд вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 18 липня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто 15500 гривень.

09 вересня 2013 року судом видано виконавчий лист № 547/451/13-ц.

Постановою державного виконавця від 29.10.2013 року відкрито виконавче провадження.

29 листопада 2013 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 та направлено для виконання в Полтавську державну аграрну академію.

Із наданих ОСОБА_1 довідок про відрахування із її заробітної плати (а.с.13,14) вбачається, що протягом січня-грудня 2014 року та січня-березня 2015 року із її зарплати в Полтавській державній аграрній академії щомісячно відраховувалося по 20% заробітку на підставі постанови державного виконавця за виконавчим листом № 547/451/13-ц від 09 вересня 2013 року.

Встановлено, що постановою старшого державного виконавця Київського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_2 на виконання виконавчого листа № 547/451/13-ц від 09.09.2013р. накладено арешт на кошти боржника в ПАТ КБ «Приватбанк», що обліковуються на всіх рахунках клієнта, в тому числі поточних, вкладних, депозитних, карткових, особових.

Із довідки ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.12) вбачається, що у ОСОБА_1 є лише один картковий рахунок для виплати заробітної плати із залишком на 31.03.2015 року 3094 грн. 98 коп., який арештовано постановою державного виконавця.

Таким чином ОСОБА_1 позбавлена можливості отримувати в банку ту частину заробітної плати, яка залишається після відрахування із неї 20% на погашення боргу за виконавчим листом від 09.09.2013 року.

Постанова державного виконавця в частині арешту карткового рахунку для виплати заробітної плати суперечить приписам ст. 128 КЗпП України, яка встановлює обмеження розміру відрахувань із заробітної плати.

Таким чином суд вважає неправомірною постанову державного виконавця в частині накладення арешту на картковий рахунок для виплати заробітної плати.

Із пояснень скаржника вбачається, що постанову про арешт рахунків вона отримала лише 02 квітня 2015 року.

Даних про те, що ОСОБА_1 раніше отримувала постанову немає.

За таких обставин суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Суд вважає, що порушені права ОСОБА_1 слід поновити шляхом зняття арешту з карткового рахунку для виплати заробітної плати.

Оскільки порушено права ОСОБА_1 на отримання заробітної плати, як основного джерела існування, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення.

Керуючись ст. 387 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 30 січня 2015 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 в ПАТ КБ «Приватбанк» в частині накладення арешту на картковий рахунок із виплатами заробітної плати.

Зняти арешт із карткового рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк» на ім'я ОСОБА_1 для виплати заробітної плати (картка № 6762 4683 1888 0295).

Ухвалу про знаття арешту з карткового рахунку для виплати заробітної плати виконати негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий В.І. Халявка