У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, комунального підприємства «Відродження плюс» про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі на попередній посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та компенсації моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року та за касаційними скаргами Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, комунального підприємства «Відродження плюс» на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 4 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, у якому з урахуванням уточнень просила поновити її на роботі на посаді директора КП «Відродженя Плюс», визнати незаконним та скасувати розпорядження відповідача від 8 липня 2013 року про її звільнення з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї контрактом, та за неодноразове грубе порушення керівником чинного законодавства України чи обов'язків, передбачених контрактом, що потягло негативні наслідки, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 9 липня 2013 року по день винесення рішення у справі, та стягнути 15 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначала, що її звільнення проведено незаконно, з порушенням вимог чинного трудового законодавства, оскільки сільська рада не мала повноважень на звільнення керівника підприємства, і вона не вчиняла жодних порушень, а тому просила задовольнити позов.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 4 листопада 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано розпорядження сільського голови Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області від 8 липня 2013 року № 5-к та № 6-к про звільнення з посади директора КП «Відродження плюс» ОСОБА_4 незаконними та скасовано, поновивши ОСОБА_4 на указаній посаді. Стягнуто з КП «Відродження плюс» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 9 липня 2013 року по 4 листопада 2014 року в сумі 39 664 грн після відрахування з нього передбачених законом податків та обов'язкових платежів, а також 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Рішення в частині поновлення позивачки на роботі та присудження їй виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, допущено до негайного виконання. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Стягнуто з сільського голови Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області Єфтені С.М. на користь КП «Відродження плюс» кошти в сумі 39 664 грн після відрахування з них передбачених законом податків та обов'язкових платежів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року рішення місцевого суду в частині стягнення з сільського голови Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області Єфтені С.М. на користь КП «Відродження плюс» коштів в сумі 39 664 грн після відрахування з них передбачених законом податків та обов'язкових платежів скасовано. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі Новоюлівська сільська рада Софіївського району Дніпропетровської області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 у повному обсязі.

У касаційній скарзі КП «Відродження плюс», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення місцевого суду, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що вирішуючи питання про стягнення із голови Новоюлівської сільської ради Єфтені С.М. на користь КП «Відродження плюс» грошових коштів у розмірі 39 644 грн, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню. При цьому, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що звільнення ОСОБА_4 з посади директора КП «Відродження плюс» було незаконним, а тому її позов в цій частині підлягає задоволенню, керуючись ст. ст. 9, 21, 36, 41, 147, 147-1, 149, 235, 237-1 КЗпП України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4, Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, комунального підприємства «Відродження плюс» відхилити.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 4 листопада 2014 року в його нескасованій частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник