Справа № 752/4538/15-ц
Провадження № 2/752/3108/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

16.04.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстрації за місцем проживання, -

в с т а н о в и в:

у березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстрації за місцем проживання.

Свої вимоги мотивує тим, що квартира АДРЕСА_1 належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 березня 2011 року, виданого державним нотаріусом Кулинич В.М. Другої київської державної нотаріальної контори. У спірній квартирі зареєстровані також повнолітній син позивача ОСОБА_4, та колишній чоловік позивача ОСОБА_2 Відповідач з лютого 2010 року не проживає у спірній квартирі, витрати на комунальні послуги не сплачує. Вважає, що він втратив право користування цим житлом, оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин та не приймає участі в її утриманні.

Просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, а також зняти його з реєстраційного обліку за місцем проживання.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити з наведених в позові підстав.

Відповідач у судове засідання повторно не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом.

Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 02 вересня 1988 року був укладений шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 20 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, шлюб між сторонами у справі був розірваний 20 лютого 2007 року.

Квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_5 (батькові позивача) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 липня 2008 року відділом приватизації житла Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації..

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого 19 червня 2010 року відділом реєстрації смерті у м. Києві.

На даний час квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 березня 2011 року, виданого державним нотаріусом Кулинич В.М. Другої київської державної нотаріальної контори.

У зазначеній квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та їх повнолітній син ОСОБА_4, що підтверджується даними довідки № 3012, виданої 17 грудня 2014 року КП "ЖЕО-107" Голосіївського району в м. Києві. (а.с. 5)

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше одного року, позивачі посилаються на письмові докази.

З наданого суду акту, складеного 05 грудня 2014 року КП "ЖЕО-107" Голосіївського району в м. Києві, вбачається, що ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі не проживає.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом ґрунтується на законі та підтверджується матеріали справи.

Будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду стороною відповідача не надано та у судовому засіданні не заявлялось клопотань про їх наявність чи витребування.

Вимога про зобов'язання зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, після набрання законної сили є підставою для зняття її з реєстраційного обліку відповідним державним органом.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає 121 гривні 80 копійок судового збору.

Керуючись ст. 405 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57, 57-60, 88, 169, 174, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Москва Російської Федерації, іден. номерНОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 121 гривні 80 копійок судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: