Справа № 201/6604/15-ц
Провадження № 2/201/2079/2015р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 червня 2015р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( третя особа Головне Управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2015р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 (третя особа Головне Управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с. № 2-3).

В обґрунтування позовних вимог, позивачка в позовній заяві посилалася на те, що позивачка на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.2005р. придбала у відповідача АДРЕСА_1. Відповідач хоча й виїхав з квартири, проте не знявся з реєстраційного обліку, чим чинить позивачці перешкоди в користуванні власністю. Позивачка просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням та усунути перешкоди шляхом зняття його з реєстраційного обліку. В наданій суду 25.05.2015р. заяві, представник позивачки ОСОБА_3 (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 15.04.2015р. - а.с. № 22-23) позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила по справі винести заочне рішення суду, а також розглядати справу за її відсутності без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 28).

Відповідач в судові засідання, призначені на 21.05.2015р. та 18.06.2015р. повторно не з'явився, про дату та час слухання справи сповіщався за адресою реєстрації (а.с №9). На судове засідання 21.05.2015р. повернувся до суду конверт з позначкою «адресат за даною адресою не проживає», а на судове засідання 18.06.2015р. - відповідно до вимог п. 3 ст. 76 ЦПК України шляхом вручення судової повістки через «ЖЖЕП дільниці №» 1» та згідно акту від 09.06.2015р. вручити судову повістку відповідачеві не має можливості через його не проживання за місцем реєстрації (а.с. № 19, 31).

Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судові засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи розписками (а.с. № 18, 29), про причини не явки суд не сповістив.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу за відсутності сторін на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, та з урахуванням того, що від відповідача заперечень до суду не надійшло, суд вважає за можливе винести по справі заочне рішення суду відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи відбувався без фіксування технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.2005р. ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_2. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 3913, від імені відповідача ОСОБА_2 діяв за довіреністю від 28.07.2005р. ОСОБА_5 (а.с. № 5).

Реєстрація договору підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів від 04.08.2005р. (а.с. № 6).

Як вбачається з паспорту позивачки, вона є зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 12).

Згідно довідки про склад сімї та місце реєстрації № 8019 від 20.03.2015р., відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 9).

Згідно актів від 20.03.2015р. та 12.05.2015р. відповідач ОСОБА_2 продав свою квартиру 04.08.2005р. ОСОБА_1, не проживає в даній квартирі з 04.08.2005р. (а.с. № 10, 21).

З огляду на те, що відповідач не є членом родини власника житлового приміщення позивачки ОСОБА_1, не укладав будь-якого договору з останньою, який би надавав йому право користуватися квартирою, самостійно знятися з реєстраційного обліку не бажає, то суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 52 в будинку № 23 по Бульвару Слави в м. Дніпропетровську та усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійснені права власності на квартиру шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за цією адресою.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позову, суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 243грн. 60коп., сплачений при подачі позову (а.с. № 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 383, 391 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74-76, 88, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Головне Управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, 30.11.1974р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратив право користування квартирою № 52 в будинку № 23 по Бульвару Слави в м. Дніпропетровську.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійснені права власності квартирою № 52 в будинку № 23 по Бульвару Слави в м. Дніпропетровську з боку ОСОБА_2, 30.11.1974р. народження, уродження м. Дніпропетровська, шляхом зняття його з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243грн. 60коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. ст. 223, 232 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Ткаченко Н.В.