АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа №22-ц/796/5935/2015 головуючий у 1-й інстанції: Остапчук Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 2 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25 липня 2013 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 Від шлюбу вони мають сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що сімейне життя у них не склалось, шлюбні відносини фактично припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. З відповідачем не було досягнуто згоди щодо порядку та розміру виплати коштів на утримання дитини.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 25 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського РУЮ у місті Києві, актовий запис № 1159. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 4000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 20 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 2 березня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Шлюб, укладений 25 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського РУЮ у місті Києві, актовий запис № 1159, розірвано.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ј частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2015 року і до досягнення повноліття. Допущено негайне стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. В іншій частині позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції встановивши, що відповідач не працює, в порушення ст. 184 СК України визначив розмір аліментів у частці від його заробітку (доходу).

Рішення суду в частині розірвання шлюбу сторонами не оскаржується, а тому в силу ст. 303 ЦПК України не перевіряється.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 25 липня 2013 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні, добровільно досягти згоди щодо сплати аліментів сторони не можуть.

ОСОБА_2 не працює, має нерегулярний, мінливий дохід.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину, тому на користь позивачки підлягає стягненню аліменти на утримання дитини, розмір яких вихначено відповідно до ст. 183 СК України.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Визначаючи розмір аліментів у розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин положення ст. 183 СК України. При цьому, не звернув уваги на те, що позивач звернулася до суду саме на підставі ст. 184 СК України та просила визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в силу нерегулярного, мінливого доходу відповідача.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, що відповідно до ст. 184 СК України є підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Визначаючи конкретний розмір аліментів у твердій грошовій сумі колегія суддів виходить із того, що позивачкою не доведена можливість сплати відповідачем аліментів у розмірі 4000 грн., при цьому за інформацією Головного управління статистики у Київській області (місцем проживання відповідача є м. Васильків) середня номінальна заробітна плата за видами діяльності у 2015 році становила у січні - 3381 грн., у лютому - 3511 грн., а тому розмір аліментів має бути визначений у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів змінити та визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн.

Ураховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 2 березня 2015 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., починаючи з 22 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій оскаржуваній частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 2 березня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: О.В. Шахова

Т.І.Побірченко