Справа №464/2960/15-ц
пр № 2/464/1001/15
У Х В А Л А

09.04.2015 року суддя Сихівського районного суду м. Львова Горбань О.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищого адміністративного суду України про відшкодування шкоди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить застосувати до відповідача ст.56 Конституції України, стягнути з державного рахунку в його користь 170 млн. євро відшкодування шкоди, зобовязати відповідача відновити його банківський вклад в Ощадному банку України з компенсацією в розмірі 1 млрд. 347 млн. 671 тис. 137 грн. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що при здійсненні правосуддя відповідач відмовив йому у відкритті касаційного провадження шляхом винесення відповідних ухвал, чим систематично завдавав позивачу матеріальні, моральні і фізичні страждання.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до положень ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить відшкодувати шкоду, завдану Вищим адміністративним судом України під час здійснення правосуддя. Зазначає, що шкода заподіяна ухвалами від 04.02.2014, 11.04.2014, 02.07.2014, якими ОСОБА_1 відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційними скаргами.

Вивчивши матеріали позову, приходжу до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 124, ст.126 Конституції України, судді незалежні і підкоряються лише законам України, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Аналогічна норма закріплена в ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно якої суди, здійснюючи правосуддя, є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Отже, зі змісту конституційних положень вбачається, що рішення, дії чи бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (повязані з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях, зверненням рішення до виконання, переглядом за нововиявленими обставинами) можуть оскаржуватись у встановленому законом процесуальному порядку, а не шляхом їх оскарження до суду першої інстанції, оскільки це порушуватиме конституційний принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи незалежним судом.

Пунктом 10.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

З наведених вище правових норм вбачається, що розгляд іншим судом спорів з приводу правомірності дій суддів чи суду при здійсненні правосуддя і прийнятих ними судових рішень, надання оцінки цим рішенням є недопустимим, оскільки це порушує принцип незалежності суддів у здійсненні ними професійної діяльності.

Чинним процесуальним законодавством України визначено єдиний порядок апеляційного та касаційного оскарження сторонами рішень судів першої інстанції. Дії суддів при здійсненні правосуддя, які на думку позивача є протиправними при касаційному оскарженні судового рішення можуть бути предметом розгляду у порядку, встановленому Законом України «Про судоустрій і статус суддів» і Законом України «Про ОСОБА_2 Юстиції».

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Оскільки позовні вимоги, заявлені до Вищого адміністративного суду України, зводяться до оскарження дій суддів, повязаних із розглядом справ позивача, що надійшли в провадження Вищого адміністративного суду України, позов ОСОБА_1 до відповідача не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як законодавцем передбачена інша процедура процесуального оскарження.

За таких обставин, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ч.2 ст. 124, ст.126 Конституції України, пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», ст.ст.6,14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.15, п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищого адміністративного суду України про відшкодування шкоди.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.Ю.Горбань