Справа № 760/990/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Коробенка С.В.
при секретарі Семененко А.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,
19 січня 2015 року Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з нього надмірно виплачені кошти в сумі 140678 гривень 46 копійок.
Свої вимоги обґрунтовує наступним.
На обліку управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва перебуває ОСОБА_1 , який отримує пенсію за віком відповідно до п.16 Розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 29 березня 2013 року.
Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , 1953 року народження, звернувся із заявою про призначення пенсії йому за віком, додавши при цьому документи, які свідчили про наявність у нього права на таке призначення після досягнення 55-річного віку на підставі ст. 16 Закону України Про пенсійне забезпечення.
Враховуючи, що протягом періоду з 26.03.2008р. по 31.03.2012р. Відповідач безпідставно отримав пенсію на загальну суму в розмірі 140678,46 гривень, Позивач просить стягнути зазначені кошти з нього у примусовому порядку на підставі ст. ст. 1212, 1215 Цивільного кодексу України.
Представник Позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, звертаючи увагу суду на наявність записів у його військовому квитку про те, що він саме проходив службу у військовій частині пп. НОМЕР_1 , а не працював там за цивільним договором. Крім того, Відповідач надав суду копію постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.04.2013р. у справі між сторонами, де Позивач вже намагався стягнути цю ж суму, посилаючись на ті ж обставини, і якою Позивачу було відмовлено у задоволенні вимог.
Заслухавши пояснення Сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 16 квітня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії по за віком, посилаючись на наявність у нього пільгового права, як у учасника бойових дій, на призначення пенсії з 55 років у відповідності до ст. 16 Закону України Про пенсійне забезпечення.
Разом із заявою Відповідачем було подано копію трудової книжки, посвідчення особи, яка має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - учасників бойових дій, а також оригінал довідки Солом`янського районного військового комісаріату від 04.04.2008р. про те, що ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій з 24.01.1987р. по 27.11.1988р. в Республіці Афганістан. (а.с. 18)
На підставі поданих документів Відповідачу виплачувалась пенсія за віком в період з 26.03.2008р. по 31.03.2012р., загальна сума якої за вказаний період становила 140678,46 гривень.
Позивач вказує, що в подальшому ним було отримано довідку з Солом`янського райвійськкомату від 27.09.2011р. про те, що він працював у військовій частині, польова пошта НОМЕР_1 , в Афганістані по вільному найму, а тому не мав права на пільгове призначення пенсії з 55 років, а отже, зазначена вище сума виплачена йому безпідставно.
Разом з тим, зазначена довідка не свідчить про те, що ОСОБА_1 не отримував статусу учасник бойових дій, а навпаки підтверджує.
Ці ж обставини підтверджуються і особливою відміткою у військовому квитку Позивача та у довідці військового комісаріату №98 від 15.03.2012р.
Під час розгляду справи судом було встановлено, що у провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва вже перебувала справа між тими ж сторонами за позовом УПФ України в Солом`янському районі м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно отриманої ним пенсії в розмірі 140678,46 гривень.
Статтею 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Постановою адміністративного суду окружного суду м. Києва від 03.04.2013р. у задоволенні позовних вимог управління Пенсійного фонду до ОСОБА_1 було відмовлено у зв`язку з відсутністю будь-яких зловживань з боку Відповідача під час надання заяви та документів на призначення пенсії.
Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Таким чином, умовами застосування ч.1 ст.50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.
Ані подання недостовірних даних Відповідачем, ані будь-яких зловживань судом не встановлено.
Згідно зі ст. 1215 Цивільного кодексу України, на яку посилається Позивач, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.
Підстав для застосування положень ст. 1215 ЦК України немає, а тому позов задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 329, 387, 1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 5-11, 15, 27, 30-31, 107-109, 118-120 Цивільного процесуального кодексу України,
У задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: