"05" червня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого: Ставнійчука В.С.
при секретарі Бойко Т.Є.
з участю адвоката Семка В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Вапнярська селищна рада про визнання права власності на спадкове майно,
У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Вапнярська селищна рада про визнання права власності на спадкове майно (ухвалою суду від 05.06.2015 року позов залишено без розгляду), посилаючись на те, що народилася вона ІНФОРМАЦІЯ_1 і разом зі своїми батьками, бабою ОСОБА_4 і прабабою ОСОБА_5 проживали в квартирі АДРЕСА_1. Зазначена квартира на праві спільної часткової власності, тобто по ? частини кожному, належала прабабі ОСОБА_5, бабі ОСОБА_4, батькові позивачки ОСОБА_6 та дядькові позивачки, первісному відповідачу у справі ОСОБА_2 (свідоцтво про право власності на житло видане 10 червня 1998 року органом по приватизації при Вапнярському комбінаті хлібопродуктів Томашпільського району Вінницької області, зареєстрованому в КП «Могилів-Подільське МБТІ Вінницької області» 10.06.1998 року). Спадкодавці померли в смт. Вапнярці Томашпільського району Вінницької області, ОСОБА_2 - прабаба ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - батько ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 - баба ОСОБА_4 Єдиним спадкоємцем на спадщину вищевказаних спадкоємців за законом є позивачка, а саме після смерті батька ОСОБА_6 - першої черги за законом, після смерті прабаби ОСОБА_5 та баби ОСОБА_4 - спадкоємцем за законом за правом представлення. Однак коли вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно в порядку успадкування за законом, то нотаріусом їй було відмовлено у цьому з підстав пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки спадщину вона фактично прийняла, так як прописана у спірній квартирі, тому за захистом своїх прав вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на ? частини спірної квартири в порядку успадкування за законом після смерті спадкодавців ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4
Не погодившись із позовом, ОСОБА_2 пред»явив зустрічний позов до ОСОБА_3, третя особа Вапнярська селищна рада про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що померлим спадкодавцям, а саме, ОСОБА_2 його бабі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - рідному братові ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 - мамі ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належали по ? частині кожному квартири АДРЕСА_1. Після смерті спадкодавців ОСОБА_5 і ОСОБА_6 спадкоємцем їх спадщини залишилася ОСОБА_4, відповідно дочка і мати, яка фактично спадщину прийняла, так як на день відкриття спадщини проживала і продовжила проживати у спірній квартирі, однак не оформилася в праві на спадщину в нотаріальному порядку і, як зазначалося вище, сама померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області.
Після смерті ОСОБА_4, позивач ОСОБА_2 в установленому законом порядку спадщину прийняв, так як подав 18.04.2014 року до нотаріальної контори відповідну заяву, а також постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Про свою відмову від спадщини не заявляв. Інші спадкоємці, в т.ч. й первісний позивач ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 спадщину не прийняли, так як відповідних заяв до нотаріальної контори не подавали та на момент смерті ОСОБА_4 разом із спадкодавцем не проживали, що підтверджується відповідною довідкою Вапнярської селищної ради. Однак нотаріусом ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну спадкодавцеві ОСОБА_4 спадщини в зв»язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що є підставою для звернення до суду з позовом за захистом свого права. Тому, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку успадкування за законом на ? частини квартири після смерті спадкодавця ОСОБА_4
В судовому засіданні ОСОБА_2, його представник, адвокат Семко В.М. заявлені вимоги підтримали із наведених у позовній заяві підстав. При цьому категорично заперечили той факт, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4, первісний позивач ОСОБА_3 проживала у спірній квартирі, а та обставина, що остання зареєстрована у спірній квартирі стала відомою лише під час розгляду даної справи. свідченням тому є те, що вони були змушені звертатися до суду з вимогою про витребування у ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на спірну квартиру (свідоцтво про право власності і домову книгу). Однак, оскільки ОСОБА_3 та її представник категорично заперечують знаходження цих документів у їх володінні, тому й звернулися до суду з заявою про залишення вищевказаних позовних вимог без розгляду.
Від Вапнярської селищної ради надійшла заява в якій остання просить розглянути справу по суті у відсутності її представника, при вирішенні спору по суті селищна рада покладається на розсуд суду.
В судові засідання на 05 та 15 травня, 05 червня 2015 року ОСОБА_3, її представник, адвокат Варчук А.Б. не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча завчасно повідомлялися про час і місце слухання справи, в зв»язку з чим суд ухвалив постановити у справі заочне рішення з підстав, зазначених в ухвалі суду від 05.06.2015 року (а.с. 110).
Разом з тим, приймаючи участь у попередніх судових засіданнях ОСОБА_3, її представник адвокат Варчук А.Б., обгрунтовуючи свої вимоги за позовом та заперечуючи зустрічний позов ОСОБА_2, суду пояснювали, що оскільки на день смерті спадкодавця ОСОБА_6, який приходиться батьком ОСОБА_3, остання була у неповнолітньому віці, а тому вона фактично прийняла спадщину. Крім того, батько успадкував і ? частини квартири належної його бабі ОСОБА_5, яка померла в 2000 році. Після смерті у лютому 2014 року спадкодавця ОСОБА_4, баби ОСОБА_3, остання спадщину фактично прийняла, так як з свого народження і до часу відкриття спадщини проживала і проживавє у спірній квартирі, прописана у ній і ця обставина стверджується рішенням Томашпільського районного суду від 29.01.2015 року у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2, третя особа - Вапнярська селищна рада про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому обставини, встановлені вищевказаним рішенням суду мають для суду приюдиційне значення у даній справі.
Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини, тобто після смерті спадкодавців ОСОБА_5, ОСОБА_6, норми ЦК УРСР 1963 року, після смерті ОСОБА_4 - норми ЦК України 2003 року.
Відповідно до статей 524, 529 ЦК ( в редакції 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.
Крім того, вирішуючи спір, суд повинен взяти до уваги, що відповідно до розділу VII ЦК Української РСР 1963 року та ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входить майно, яке на законних підставах належало спадкодавцеві, та у зв»язку з цим з»ясувати чи набули спадкодавці ОСОБА_6, ОСОБА_4 в установленому законом порядку право власності на спірні частини квартири.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 10 червня 1998 року органом по приватизації при Вапнярському комбінаті хлібопродуктів Томашпільського району Вінницької області, зареєстрованому в КП «Могилів-Подільське міжрайонне інвентаризаційне бюро» Вінницької області 10.06.1998 року ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_8 на праві спільної часткової власності належало по ? частині квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_5 (а.с. 21), єдиним спадкоємцем майна якої першої черги за законом є її дочка ОСОБА_4.
ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області помер ОСОБА_6 (а.с. 13), спадкоємцями на спадщину якого на час її відкриття були неповнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15, 17) та мати спадкодавця - ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 18, 19).
Згідно ст. 535 ЦК неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (у тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов»язкова частка).
Відповідно до ст. 549 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини , зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини , повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої.
Судом встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_5, її дочка, як єдиний спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_4 протягом шести місяців прийняла спадщину, так як фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки як до часу відкриття спадщини, так і після її відкриття проживала і продовжила проживати у спірній квартирі. При цьому, суд не погоджується з твердженнями ОСОБА_3 та її представника, адвоката ОСОБА_7, що ОСОБА_3 набула права власності на спадщину після смерті ОСОБА_5, так як цю спадщину прийняв її батько ОСОБА_4, оскільки останній являвся до спадкодавця внуком, тоді як на час відкриття спадщини була живою спадкоємець першої черги, дочка спадкодавця - ОСОБА_4
Судом також встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_6 спадщину фактично прийняли його дочка ОСОБА_3. та мати ОСОБА_4. При цьому, суд дійшов такого висновку, зважаючи на те, що на момент смерті ОСОБА_6 його дочка, ОСОБА_3., була неповнолітньою та вважається такою, що прийняла спадщину, а мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, була у непрацездатному віці та на день відкриття спадщини проживала і продовжила проживати у спірній квартирі.
За змістом розділу VП ЦК УРСР прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об»єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.
Відповідно до ст. 550 ЦК, якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно.
Таким чином, судом встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_5 її спадщину, до складу якої входить ? частини спірної квартири та після смерті спадкодавця ОСОБА_6 частину його спадщини, до складу якої входить 1/8 частини спірної квартири прийняла їх спадкоємець, відповідно дочка до першого спадкодавця, мати - до другого, ОСОБА_4, а всього в порядку успадкування за законом набула права на 3/8 частини квартири. На іншу 1/8 частини квартири після смерті спадкодавця ОСОБА_6 набула права його дочка ОСОБА_3.
При цьому, як ОСОБА_4, так і ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі не отримали і не зверталися за їх отриманням.
Вирішуючи спір про поділ спадщини між спадкодавцями, тобто сторонами у справі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, після смерті спадкодавця ОСОБА_4, яка відповідно до ОСОБА_2 є матір»ю, стосовно відповідачки ОСОБА_3 - бабою по батьківській лінії, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до статей 1217, 1261 ЦК спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.
Таким чином, виходячи з аналізу зазначених правових норм фактичне подання особою в передбачений законом строк заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини свідчить про прийняття нею спадщини (ст. ст. 1268, 1269 ЦК України).
Як уже зазначалося вище, судами встановлено такі факти.
ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_4, яка була власником ? частини квартири АДРЕСА_1 та набула права на 3/8 частини цієї квартири в порядку успадкування за законом, що становить 5/8 частини спірної квартири.
Спадкоємцями ОСОБА_4 є ОСОБА_2 її син (а.с.20); ОСОБА_3 (дошлюбне ОСОБА_2) Т.С. її внука, батько якої, відповідно син спадкодавця, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).
Спадкоємець ОСОБА_2 у передбачений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак фактично спадщину не прийняв у зв»язку з виникненням спору (а.с. 38, 52).
Крім того, нотаріусом 18.12.2014 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 в зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 70).
Рішенням Томашпільського районного суду від 29.01.2015 року ОСОБА_3 в задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено (а.с. 93-94).

При цьому, суд своє рішення мотивував тим, що як убачається з матеріалів справи, а саме із копії паспорта ОСОБА_3 остання проживає в АДРЕСА_1, тобто на час відкриття спадщини позивачка проживала разом із ОСОБА_4 (а.с. 94).

Разом з тим, суд не погоджується з твердженнями ОСОБА_3, її представника, адвоката ОСОБА_7, що відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України встановлені рішенням суду від 29.01.2015 року обставини, а саме, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 відповідачка у даній справі ОСОБА_3 проживала разом із спадкодавцем, мають для суду приюдиційне значення, оскільки такий висновок суду спростовується доказами дослідженими у даній справі.

За змістом пункту 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, у цивільній, господарській або адміністративній справ обставини не мають приюдиційного значення, якщо суд дійде інших висновків, ніж ті, що містяться в судовому рішенні щодо раніше вирішеної справи, він має навести відповідні мотиви. При цьому суд має виходити з того, що правові висновки суду і встановлені ним обставини не є тотожними поняттями. Висновки (судження) суду щодо прав і обов'язків сторін, зроблені на підставі встановлених при розгляді справи обставин, не є преюдиційними. Від правових висновків суду слід відрізняти судові рішення за перетворювальними позовами, які встановлюють, змінюють або припиняють права та обов'язки сторін.

Як убачається з довідки №493 від 05.09.2014 року виданої виконкомом Вапнярської селищної ради на ім»я ОСОБА_2, що на час смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 за місцем своєї реєстрації в АДРЕСА_1 не проживала (а.с.39). Ця обставина стверджується і заявою Вапнярської селищної ради №302 від 21.05.2014 року згідно якої Вапнярська селищна рада не визнає позовні вимоги ОСОБА_2 до Вапнярської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, оскільки селищній раді стало відомо, що спадкоємцем останнього є дочка ОСОБА_3, яка довгий час не проживала в смт. Вапнярка. В зв»язку з цим селищна рада просила суд не брати до уваги свою довідку за №41 від 21.01.2014 року щодо коло спадкоємців після смерті спадкодавця ОСОБА_6 (а.с. 24).

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_3 не спросутвала тверджень ОСОБА_2, що на момент смерті ОСОБА_4 вона не проживала у спірній квартирі, навпаки, підтвердила той факт, що хоча вона й прописана у спірній квартирі, фактично проживає з своєю сім»єю за іншою адресою.

Таким чином, судом встановлено, що спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 в установленому законом порядку шляхом подання заяви до нотаріальної контори прийняв ОСОБА_4, в свою чергу рішенняи суду від 29.01.2015 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до роз»яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За наведених вище обставин, суд уважає позовні вимоги ОСОБА_2 частково обгрунтованими, які підлягають частковому задоволенню, а саме повинно бути відмовлено у визнанні права власності на частину спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_6, оскільки в силу ст. 535 ЦК УРСР 1963 року ОСОБА_3. має право на обов»язкову частку спадщини, яка на час відкриття спадщини після смерті батька була неповнолітньою особою, для прийняття спадщини не повинна була вчиняти будь-яких дій; її бездіяльність (так як вона не заявила про відмову від спадщини впродовж строків, установлених ст. 549 ЦК УРСР) є юридичним фактом і свідчить про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають віднесенню за рахунок сторін.

Керуючись ст.ст. 524, 529, 535, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 1217, 1218, 1261, 1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України 2003 року, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Вапнярська селищна рада про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку успадкування за законом на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області його матері ОСОБА_4, до складу якого входить1/4 частини квартири по АДРЕСА_1, належної на праві власності матері спадкодавця ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, 1/8 частини квартири по АДРЕСА_1, належної на праві власності синові спадкодавця ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, спадщину після смерті яких ОСОБА_4 фактично прийняла, а також на ? частину вказаної квартири належної на праві власності ОСОБА_4, що становить 5/8 частини вищевказаної квартири.

У решті позову відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок сторін.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Томашпільського районного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: В. С. Ставнійчук

В повному обсязі рішення суду виготовлено 10 червня 2015 року