Номер провадження: 22-ц/785/2343/15
Головуючий у першій інстанції Лук'янчук
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Кравця Ю.І., Журавльов О.Г.

при секретарі Железнова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,-

В С Т А Н О В И Л А

ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом.

В обгрунтування позову позивач вказує, що відповідач взяв у борг гроші в сумі 72 ООО грн., які зобов'язався повернути в строк до 01.01.2012 року. Оскільки борг не був повернутий в строк позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 72 000 грн.

Позивач позовні вимоги підтримав , просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 червня 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 72 000 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діючий в інтересах ОСОБА_2 просить заочне рішення суду скасувати, постановити нове рішення , яким у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити ,вважаючи , що судом порушені вимоги закону, суд не дослідив всіх обставин справи, зробив помилковий висновок.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи скарги, судова колегія вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст..303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає , що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу суд повно та всебічно з'ясував всі обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, обґрунтовано керувався нормами ЦПК України.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи , що 07.05.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого позивач передав у позику 72 000 грн. Підтвердженням укладенення договору позики є боргова розписка від 07.05.2011 року. За вказаним договором відповідач взяв на себе зобов'язання повернути позивачу гроші в термін до 01.01.2012 року.

Позивач виконав умови договору та передав відповідачеві 72 000, 00 грн., що підтверджується розпискою.

Однак, відповідач не виконав взяті ним зобов'язання, а саме: повернення у встановлений суми позики, внаслідок чого за відповідачем виникла заборгованість у сумі 72 000, 00 грн.

Статтею 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Між сторонами був укладений договір позики. Згідно договору сторони дійшли згоди щодо точних умов (дата укладання, сума позики, дата повернення), що підтверджується розпискою.

Відповідно до статей 1046, 1047 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві : суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно із ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

При розгляді справи у апеляційному суді були призначені дві судові почеркознавчі експертизи.

Згідно до відповіді експерта НДКЦ при УМВС України на Одеської зализниці , не можливо надання експертного висновку по розписці, експерти не надали відповіді на питання,чи одночасно виконані підписи позивача у розписці, та текст розписки.

Відповідач підтвердив , що підпис зробив особисто , але підписував пустий бланк, ці затвердження відповідача ніякими доказами не підтверджено.

Відповідно п.3ст. 10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Постановляючи рішення суд обґрунтовано керувався нормами матеріального та процесуального права, належним чином перевірив права і обов'язки сторін.

Рішення відповідає вимогам ст.ст.. 214 ,215 ЦПК України і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обгрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60. ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303. 307 ч.І п.1, 308. 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 діючого в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 червня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Оверіна

Судді О.Г. Журавльов

Ю.І. Кравець