Справа № 442/2500/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"06" квітня 2015 р.

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Дубеля Р.М.,

з участю секретаря - Півали І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВДВС Дрогобицького МРУЮ, третя особа ОСОБА_2 про скасування ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду, в якому посилається на те, що 23 жовтня 2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, за поданням відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за кордон відносно ОСОБА_1, було винесено ухвалу, якою подання задоволене. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання ним аліментних зобов'язань на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до виконавчого листа №2-4247, виданого 05.12.2003 року Дрогобицьким міськрайонним судом.

Дана заборгованість по аліментах виникла внаслідок того, що він на той час не мав постійної роботи, а роботи, які виконував були тимчасовими. Однак, після повернення із сезонних заробітків, вся сума боргу по аліментах ним була сплачена в повному обсязі.

Згідно ст.1 Закону України про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну Громадянам України", громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом, та в"їхати в Україну.

Відповідно до ч.2 ст.6 названого Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання таких зобов'язань.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах виданого 01.04.2015 року відділом ДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, у боржника ОСОБА_1 сума боргу відсутня.

Статтею ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України»(зі змінами) врегульовано порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розвязання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду за ухвалою суду. Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регламентовано право субєкта владних повноважень, а не суду, вчинити певні дії. Посилання державного виконавця на норму ст. 3771 ЦПК України, як на норму, якою регламентовано порядок розгляду судами питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), не дає суду правової підстави вирішити питання про тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника, без спеціальної матеріальної норми, як це передбачено Конституцією України.

Позивач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача з приводу задоволення позову не заперечує, оскільки боржником позивачем рішення суду виконується і заборгованості по аліментних відсутня.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду.

А відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім цього, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Так, як вбачається з копії ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2013, ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання ним аліментних зобов'язань відповідно до виконавчого листа виданого Дрогобицьким міськрайонним судом.

Факт відсутності заборгованості та відсутність ухилення від сплати аліментних зобовязань позивача стверджується розрахунком заборгованості по аліментах, складеним державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області.

Законом України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" (зі змінами) врегульовано порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розвязання спорів у цій сфері.

Разом з тим, пунктом 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України", передбачено, що підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення їх від виконання зобовязань, покладених на них судовими рішеннями до виконання зобовязань.

Таким чином судом встановлено, що позивачем виконується рішення суду по аліментних зобовязанням, останній не ухиляється від їх виконання, а відтак на даний час відпали підстави, які слугували для його тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон. При таких обставинах суд знаходить підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України", ст. 33 Конституції України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4 у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2013 року, справа № 442/7229/13-ц, провадження № 6/442/313/2013.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя