у х в а л а

08 травня 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши скаргу боржника ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначено скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві (далі - ВДВС) щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 26 лютого 2015 року в межах виконавчого провадження незаконними та скасувати зазначену постанову. При цьому зазначає, що у ВДВС на виконанні знаходиться виконавчий лист, виданий Солом`янським районним судом м. Києва, по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 414688,35 грн.

Однак всупереч ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_2 в скарзі не зазначає: повне найменування (ім'я) стягувачів, їх місце проживання чи перебування.

Також ст. 383, ч. 1 ст. 386 ЦПК України встановлено імперативне правило, згідно якого сторони виконавчого провадження звертаються до суду з відповідною скаргою до державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржується. П. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачає, що предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність конкретного державного виконавця або іншої посадової особи, зокрема, бездіяльність яких оскаржує заявник. Дані вимоги закону ОСОБА_2 також не виконані при складанні своєї скарги, що позбавляє можливості визначити коло осіб, до компетенції яких належить вирішення питання про усунення можливого порушення її прав та свобод.

І стягував в даному випадку, і державний виконавець будуть заінтересованими особами по справі, а не відповідачами як зазначає ОСОБА_2

Окрім того, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, містити відомості, перелічені в п.п. 3-5 ч. 3 ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження» (на даний час - ч. 7 ст. 82 даного Закону).

В разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема і щодо вимог, передбачених ст. 120 ЦПК України (така скарга повинна подаватися з її копіями та копіями всіх документів, доданих до скарги відповідно до учасників процесу).

Однак, дана скарга не відповідає вказаним вимогам.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову (заяви) в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову (заяви) і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову, заяви) до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позов або заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заяаника та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання заявником ухвали.

Якщо ж заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

За вищевикладених обставин, заяву слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення вищезазначених недоліків.

Також суд звертає увагу ОСОБА_2 на те, що відповідно до ст.385 ЦПК України зазначена скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з лня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу боржника ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника, - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати двох днів з моменту отримання копії даної ухвали шляхом подачі скарги в новій редакції з урахуванням зазначених судом недоліків.

В разі невиконання ухвали суду, дана скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк