Провадження № 2/202/1279/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 квітня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Калиновський Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту здійснення угоди купівлі-продажу та визнання права власності на автомобіль,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту здійснення угоди купівлі-продажу та визнання права власності на автомобіль, посилаючись на те, що 21.11.2013 року він придбав у відповідача ОСОБА_2, який діяв за довіреністю від ОСОБА_3 автомобіль ЗАЗ 11026, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1 за ціною 10000 грн. На підтвердження цього відповідач надав йому довіреність з правом продажу автомобіля та розписку про отримання коштів у повному обсязі. У встановленому законом порядку договір купівлі-продажу оформлено не було через брак коштів. Просив встановити факт набуття права власності на автомобіль марки ЗАЗ 11026, 2000 року випуску, № шасі/кузова Y6D110260Y0364684, державний номер НОМЕР_1, в результаті укладання договору купівлі-продажу 21.11.2013 року, складеного за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 21.11.2013 року, договір купівлі-продажу автомобіля марки ЗАЗ 11026, 2000 року випуску, № шасі/кузова Y6D110260Y0364684, державний номер НОМЕР_1, складений за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 21.11.2013 року, визнати дійсним, визнати за ОСОБА_1 право власно на автомобіль марки ЗАЗ 11026, 2000 року випуску, № шасі/кузова Y6D110260Y0364684, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований Дніпропетровським МРЕВІ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 29.10.2003 року.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги і просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання з'явився. Проти задоволення позову не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що автомобіль ЗАЗ 11026, 2000 року випуску, № шасі/кузова Y6D110260Y0364684, державний номер НОМЕР_1, належить на праві власності ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ЯАА № 782239. 15 березня 2008 року ОСОБА_3М, видав на імя ОСОБА_2 довіреність на право розпоряджатися та керувати належним йому на праві власності автомобілем ЗАЗ 11026, 2000 року випуску, № шасі/кузова Y6D110260Y0364684, державний номер НОМЕР_1. 21 листопада 2013 року ОСОБА_2 , який діяв по праву передовіри на підставі довіреності від імені ОСОБА_3, видав на імя ОСОБА_1 довіреність на право розпоряджатися та керувати належним ОСОБА_3 на праві власності автомобілем ЗАЗ 11026, 2000 року випуску, № шасі/кузова Y6D110260Y0364684, державний номер НОМЕР_1. Позивач надав суду розписку, згідно якої відповідач ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 за проданий автомобіль Таврія, державний номер НОМЕР_2, 10000 грн.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена й постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1338, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, згідно п. 2 яких вони є обовязковими для всіх юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до п. 4 зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділах ДАІ. Згідно п. 44 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділах ДАІ на підставі заяви власника автомобіля з поданням документа, що посвідчує його особу.

Пунктом 43 Правил передбачено, якщо транспортний засіб знімається з обліку у звязку із його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України.

До вчинення цих дій відповідач не мав права відчужувати спірний автомобіль , а позивач його придбати.

Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за відповідачем ОСОБА_5 Позивач не надав суду доказів того, що відповідач звертався із заявою про зняття з обліку автомобіля до органів ДАІ. Також позивач у судовому засіданні пояснив, що автомобіль не було знято з реєстрації відповідачем та не було переоформлено у встановленому законом порядку через відсутність коштів. Відповідач ОСОБА_2 не надав суду доказів неможливості укладання договору купівлі-продажу автомобіля належним чином.

Відповідно до п. 8 зазначених Правил правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема: договором та угодою, укладеними на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби, копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Сукупність зібраних судом доказів свідчить про те, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля між його власником та позивачем не укладався, в з огляду на викладене посилання позивача як на підставу набуття права власності на автомобіля на довіреністю від 21.11.2013 року є безпідставним, оскільки суперечить вищезазначеним вимогам закону.

Оскільки в установленому законом порядку позивач не набув права власності на спірний автомобіль, у нього відсутнє право вимоги щодо визнання права власності на даний автомобіль.

Керуючись ст. ст. 208, 220, 328, 640 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1338, ст. ст. 11, 15, 60, 88, 212,213,214,215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко