РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/832/15-ц

2/643/1618/15

26.03.2015 р. Московський райсуд м. Харкова в складі головуючого судді Оксененко В.А., з участю секретаря Дмитрієвої Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

установив:

ОСОБА_1 26.01.2015 р. звернулась до Московського райсуду м.Харкова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, вказавши в обґрунтування наступне.

24.12.2009 р. між нею та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого вона надала в борг, а відповідач отримав гроши в 159 360 гр., що еквівалентно 20 000 доларів США, із строком виплати до 24.03.2009 р. 24.12.2009 р. ними до цього договору позики внесені зміни та доповнення, відповідно до якого вона позичила ОСОБА_2 319 368 гр., що еквівалентно 40 000 доларів США, із строком виплати до 01.06.2010 р. та умовах, що викладені в договорі. Свої обов*язки ОСОБА_2 не виконав, у встановлений термін гроші не повернув, у зв*язку з чим, 04.09.2012 р. вона отримала виконавчий напис приватного нотаріуса Тимченко Т.В. про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь 319 368 гр., еквівалентних 40 000 доларів США. Виконавчий напис звернуто до виконання, відкрито виконавче провадження, яке добровільно боржником не виконується. Оскільки, ОСОБА_2 не виконав обов*язки по договору позики належним чином, увись цей час користується грошима, гроші знецінились, тому, просить суд стягнути з відповідача станом на час розгляду справи 352 284 гр. 32 коп., з яких: 147 385 гр. 72 коп. в рахунок процентів за користування позикою за період з 24.12.2009 р. по 26.03.2015 р.; 46 172 гр. 70 коп. в рахунок трьох процентів річних за період з 01.06.2010 р. по 26.березня 2015 р.; 158 725 гр. 90 коп. в рахунок індексу інфляції за період з 01.06.2010 р. по 26.03.2015 р., та судовий збір в сумі 3654 гр., а всього стягнути 355 938 гр. 32 коп.

В суді представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вказав суду, що у ВДВС знаходиться на виконанні виконавчий напис про стягнення з відповідача на користь позивачки суми позики;отже, остання своїм правом захисту скористувалась. За позовними вимогами сплинув строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

Суд, вислухав сторони, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Згідно ст.1046 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлено угодою.

Як впливає із договору позики, укладеного 24.12.2009 р., між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивачка надала в борг, а відповідач отримав гроши в 159 360 гр., що еквівалентно 20 000 доларів США, із строком виплати до 24.03.2009 р. 24.12.2009 р. ними до цього договору позики внесені зміни та доповнення, відповідно до якого ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 319 368 гр., що еквівалентно 40 000 доларів США, із строком виплати до 01.06.2010 р. та умовах, що викладені в договорі.

Зазначені обставини підтверджуються договором позики, укладеним у письмовій формі, підписаний сторонами по справі та посвідчений приватним нотаріусом ХМНО.

Відповідач гроші до цього часу не повернув; внаслідок чого, приватним нотаріусом ХМНО Тимченко Т.В. 14.09.2012 р. видано виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_2 319368 гр. в рахунок повернення позики.

Згідно ст. 526 ЦК України «Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.»

Крім того, «За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

2. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства» (Стаття 536 цього Кодексу).

ЦК України передбачені наслідки порушення договору позичальником. Так, за приписом статті 1050 зазначеного Кодексу, «якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.»

Тому, суд має правові підстави для задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивачки відповідно наданого нею розрахунку 352 284 гр. 32 коп., з яких: 147 385 гр. 72 коп. в рахунок процентів за користування позикою за період з 24.12.2009 р. по 26.03.2015 р.; 46 172 гр. 70 коп. в рахунок трьох процентів річних за період з 01.06.2010 р. по 26.березня 2015 р.; 158 725 гр. 90 коп. в рахунок індексу інфляції за період з 01.06.2010 р. по 26.03.2015 р..

Судом вивчались доводи представника відповідача щодо спливу строку позовної давності, але, суд прийняти їх не може.

Так, відповідно до статті 264 ЦК України «1. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

2. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

3. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.»

Як встановлено судом, на цей час існує виконавче провадження ВП №35410657 , відкрите постановою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ 20.11.2012 р. на підстави виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_2 грошей на користь ОСОБА_1; на час розгляду справи виконавче провадження не виконано.

Отже, строк позовної давності для пред'явлення вимог, пов*язаних з поверненням позики боржником ОСОБА_2, застосування до нього наслідків неналежного виконання взятих на себе обов*язків у вигляді сплати процентів за користування грошима, 3% річних, індексу інфляції не сплинув.

Понесені та документально підтверджені судові витрати суд присуджує стороні, на користь якої постановлено рішення, з другої сторони за правилом ст.88 ЦПК України.

Позивачем сплачений судовій збір в розмірі 3654 гр., якій належить стягненню з відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.212-215, 88 ЦПК України, ст.ст. 203,625,1046,1048 ЦК України, суд, -

ИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_2) 352 284 гр. 32 коп., з яких: 147 385 гр. 72 коп. в рахунок процентів за користування позикою за період з 24.12.2009 р. по 26.03.2015 р.; 46 172 гр. 70 коп. в рахунок трьох процентів річних за період з 01.06.2010 р. по 26.березня 2015 р.; 158 725 гр. 90 коп. в рахунок індексу інфляції за період з 01.06.2010 р. по 26.03.2015 р., та судовий збір в сумі 3654 гр., а всього стягнути 355 938 гр. 32 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів.

СУДДЯ: В.А. ОКСЕНЕНКО.