Справа № 346/6683/13-ц
Провадження № 22-ц/779/680/2015
Головуючий у 1 інстанції Обідняк В. Д.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту визнання батьківства та визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту визнання батьківства та визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ї мати - ОСОБА_4

ОСОБА_2, посилалась на те, що вона являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, однак у зв'язку із неодноразовими змінами прізвища матір'ю та нею самою, не може документально підтвердити свій родинний зв'язок із спадкодавцем та прийняти спадщину.

Позивачка стверджує, що причиною цього є фіктивне повторне свідоцтво про її народження, видане на прізвище «ОСОБА_2» 16.05.1961 року райбюро ЗАГС Станіславської області, згідно якого її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

ОСОБА_2 вказала, що на час її народження її батьки - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 шлюб не реєстрували і відповідно до актового запису про народження від 04 червня 1953 року дитина (позивачка) була записана як «ОСОБА_2».

Пізніше батьки одружились, мати взяла прізвище «ОСОБА_2» і на її прохання органом реєстрації було видано свідоцтво про народження позивачки теж на прізвище «ОСОБА_2».

Однак, дане свідоцтво видано не у відповідності до акту про народження, оскільки у ньому вказано дитину як «ОСОБА_2», а не «ОСОБА_2».

З огляду на те, що батько не писав заяви про визнання свого батьківства щодо дитини ОСОБА_2, то позивачка просила встановити факт визнання батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_2, а також зобов'язати органи реєстрації внести зміни у актовий запис №19 від 04.06.1953 року, вказавши ОСОБА_5 батьком дитини, змінивши прізвище дитини з ОСОБА_2 на ОСОБА_2.

Крім того, підставою для звернення до суду із позовом є видача державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно після смерті матері на ім'я вітчима - відповідача по справі ОСОБА_3.

Посилаючись на те, що вона також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_2 просила суд визнати частково недійсним вищевказане свідоцтво про право на спадщину.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16 січня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт визнання батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_2, яку народила ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області ОСОБА_4.

Зобов'язано відділ ДРАЦС РС Тисменицького районного управління юстиції внести відповідні зміни в актовий запис про народження за №19, складений 04.06.1953 року Лисецьким рай бюро ЗАГС Станіславської (тепер Івано-Франківської) області на ОСОБА_2, вказавши ОСОБА_5 батьком дитини, змінивши прізвище дитини з ОСОБА_2 на ОСОБА_2.

Визнано частково недійсними видані ОСОБА_3 державним нотаріусом Надвірнянської районної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири, на 1/2 частину земельної ділянки в частині успадкування ОСОБА_3 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, 1/4 частини земельної ділянки площею 0,0571га, яка знаходиться в АДРЕСА_2.

ОСОБА_3 на дане рішення подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом вимог матеріального і процесуального права.

Апелянт вказав, що вирішуючи спір, суд вийшов за межі позовних вимог. Так, предметом позову є визнання батьківства та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на ім'я ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 Однак, у резолютивній частині рішення суд, встановивши батьківство ОСОБА_5, одночасно встановив і материнство ОСОБА_4 відносно ОСОБА_2

При вирішені спору суд належним чином не з'ясував суттєвих обставин справи, зокрема щодо навчання та місця роботи матері позивачки.

Також суд не взяв до уваги чинні рішення судів, згідно яких родинні відносини ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не доведені.

Суд не обґрунтував, на підставі яких доказів дійшов висновку, що актовий запис №19 від 04.06.1953 року належить саме позивачці. При цьому апелянт вказує на чотири примірники даного акту, які долучені ним до матеріалів справи і які відрізняються за змістом. Всі копії актового запису про народження не містять штампу і печатки, а отже її немає і на оригіналі. Також мають місце різні паспортні дані.

Апелянт вважає помилковим висновок суду про те, що 16.05.1961 року ОСОБА_4 було видано повторне свідоцтво про народження доньки (позивачки), оскільки дане свідоцтво не містить відмітки «повторно».

Апелянт вказує, що зміни прізвища матері з ОСОБА_4 на ОСОБА_4 до актового запису №19 від 04.06.1953 року не вносилися, що спростовує висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою і що ОСОБА_4 є мамою ОСОБА_2.

З наведених підстав просив скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В судовому засіданні апеляційного суду представника апелянта ОСОБА_3- ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтримали доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_14 заперечив доводи апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4.

Позивач по справі ОСОБА_2 21.08.2006 року звернулася до Надвірнянської районної державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, із заявою про прийняття спадщини за законом, як дочка спадкодавця.

ОСОБА_3 - чоловік спадкодавця - 29.09.2006 року також звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом як спадкоємець першої черги.

Нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що вона не подала належних документів, які підтверджують факт родинних відносин з померлою ОСОБА_4, натомість видано свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 на належні ОСОБА_4 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0571 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2.

Постановляючи рішення про визнання частково недійсними вищезазначених свідоцтв про право на спадщину за законом виданих на ім»я ОСОБА_3, суд першої інстанції правильно виходив із того, що має місце порушення прав ОСОБА_2, яка являється дочкою ОСОБА_4 від попереднього шлюбу та звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно актового запису про народження від 04.06.1953 року №19, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_2. У графі відомості про матір вказано - ОСОБА_4, відомості про батька - ОСОБА_5 (а.с.9,11).

Згідно довідки ВРАЦС по м. Коломия Коломийського МУЮ від 21.06.2007 №03-3-60/171 - 24.04.1961 року ВРАЦС по м. Коломия Коломийського МУЮ зареєстровано шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_4, про що зроблено актовий запис №109, після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 взяла прізвище - ОСОБА_4. 24.12.1964 року вказаний шлюб розірвано, про що зроблено актовий запис №91 (а.с.12).

24.02.1986 року ОСОБА_4 уклала шлюб з відповідачем по справі - ОСОБА_3, про що зроблено актовий запис №73 у міському відділі ЗАГС м. Коломия (а.с.13).

Згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_1, виданого 16.05.1961 року (після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_4) вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Лисець Тисменицького району Станіславської області, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження 04 червня 1953 року зроблено запис за №19.

У свідоцтві про народження зазначено, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_4 (а.с.10). Разом з тим, у вищезазначений актовий запис про народження не внесені будь-які зміни щодо зміни прізвища дитини, запису про батька і матір як і відсутні записи про видачу даного свідоцтва про народження.

Іншого свідоцтва про народження ОСОБА_2 чи ОСОБА_2 сторонами не представлено.

Згідно відповіді Відділу реєстрації актів цивільного стану Тисменицького районного управління юстиції від 28 липня 2009 року вбачається, що свідоцтво про народження на ОСОБА_2 за № НОМЕР_1 від 16.05.1961 року не видавалося, натомість наявний актовий запис№19 від 04 червня 1953 року про народження ОСОБА_2 (т.2 а.с.26).

У відповідності до свідоцтва про народження за № НОМЕР_1 від 16.05.1961 року - 03.02.1970 року ОСОБА_2 видано паспорт.

17.07.1971 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_16, взявши після шлюбу прізвище - ОСОБА_2, про що зроблено актовий запис №225 у міському відділі ЗАГС м. Коломия (а.с.14).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправною відмови відповідача внести виправлення прізвища нареченої ОСОБА_2 на ОСОБА_2 в актовому записі про шлюб за №225 від 17.07.1971 року. Колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для внесення виправлень в актовий запис про шлюб позивачки, оскільки у відповідності до положень ст. 174 КпШС УРСР (чинної на час складення актового запису про шлюб) позивач для посвідчення особи пред»явила паспорт, в якому її прізвище зазначене ОСОБА_2, а тому саме воно і вказано в графі наречена (т.2 а.с.6-10).

Фіктивність свідоцтва про народження ОСОБА_2 за № НОМЕР_1 від 16.05.1961 року у встановленому законом порядку жодною із сторін не доведено.

Суду не представлено також доказів того, що існує інший актовий запис за 1953 рік про народження ОСОБА_2.

Натомість встановлено, що як у актовому записі про народження ОСОБА_2 так і в свідоцтві про народження ОСОБА_2 зазначено одну і ту ж дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_2; матір в актовому записі про народження ОСОБА_2 - ОСОБА_4, а в свідоцтві про народження ОСОБА_2 - мати ОСОБА_2.

Представники відповідача не заперечили факт того, що позивач як дочка проживала разом із ОСОБА_4 а пізніше із ОСОБА_3 до її одруження в 1971 році.

Суду також не представлено доказів того, що померла ОСОБА_4 коли-небудь заперечувала факт того, що вона являється матір»ю позивача ОСОБА_2

Судом встановлено, що не заперечується сторонами, що інших дітей у ОСОБА_4 не було, таким чином вищенаведені обставини в їх сукупності дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_2, згідно актового запису про народження від 04.06.1953 року та ОСОБА_2, згідно свідоцтва про народження за № НОМЕР_1 від 16.05.1961 року - одна і та ж особа.

Посилання представників апелянта на ряд обставин, що дають підстави для сумніву в достовірності актового запису про народження ОСОБА_2, а саме неточності щодо дати довідки Лисецького роддому, як документу що підтверджує факт народження дитини, розбіжності в прізвищі матері дитини та її віку свідчать про допущені порушення при оформленні актового запису про народження дитини, натомість не можуть слугувати доказом того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 не є однією і тією ж особою, а ОСОБА_4 не є матір»ю ОСОБА_2

Разом з тим, постановляючи рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення факту визнання батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_2 та зобов'язання відділу ДРАЦС РС Тисменицького районного управління юстиції внести відповідні зміни в актовий запис про народження вказавши ОСОБА_5 батьком дитини та змінивши прізвище дитини з ОСОБА_4 на ОСОБА_5, суд першої інстанції вирішив питання про права та обов»язки відділ ДРАЦС РС Тисменицького районного управління юстиції, який не був залучений до участі в розгляді справи.

Зважаючи на те, що на стадії апеляційного провадження, суд не вправі вирішувати питання про залучення до участі в справі зацікавлених осіб, то рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові про встановлення факту визнання батьківства та зобов'язання відділу ДРАЦС РС Тисменицького районного управління юстиції внести відповідні зміни в актовий запис про народження.

Таким чином, зібраними доказами по справі встановлено, що ОСОБА_2 являється дочкою ОСОБА_4, а отже як і ОСОБА_3 являється спадкоємцем першої черги та у відповідності до ст. 1270 ЦК України має право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Оскільки ОСОБА_3 державним нотаріусом Надвірнянської районної нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на належні їй 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0571 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2, то свідоцтва про право на спадщину за законом видані державним нотаріусом Надвірнянської районної нотаріальної контори про спадкування ОСОБА_3 по 1/4 частині вищезазначених квартири та земельної ділянки від 24.12.2012 року слід визнати недійсними.

У зв»язку з наведеним, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в межах заявлених позивачем позовних вимог.

Необгрунтованими є також доводи апелянта про те, що суд не взяв до уваги чинні судові рішення, якими не доведено факт родинних відносин.

Так, ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2008 року скасовано рішення Коломийського міськрайонного суду від 20.06.2008 року про встановлення факту родинних відносин про те, що позивачка ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а провадження в справі закрито з тих підстав що позивачем не дотримано порядку встановлення такого факту шляхом оскарження дій посадових осіб, уповноважених їх встановлювати.

Інших судових рішень про відмову у встановленні факту родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_4, сторонами не представлено.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_2 та фактично встановив факт народження ОСОБА_2 - ОСОБА_4 не заслуговують на увагу, оскільки судом досліджено всі обставини справи щодо розбіжностей, що мають місце при оформленні актового запису про народження ОСОБА_2 та свідоцтва про народження ОСОБА_2 та з»ясування питання щодо права позивача на спадкове майно саме після смерті ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-314, 316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати недійсними видані ОСОБА_3 державним нотаріусом Надвірнянської районної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири та на 1/2 частину земельної ділянки в частині успадкування ОСОБА_3 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, від 24.12.2012 року та на 1/4 частини земельної ділянки площею 0,0571 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2 від 24.12.2012 року.

В задоволенні вимог ОСОБА_2 про встановлення факту визнання батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_2, яку народила ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області ОСОБА_2 та про зобов»язання відділу ДРАЦС РС Тисменицького районного управління юстиції внести відповідні зміни в актовий запис про народження за №19, складений 04.06.1953 року Лисецьким рай бюро ЗАГС Станіславської (тепер Івано-Франківської) області на ОСОБА_2, вказавши ОСОБА_5 батьком дитини, змінивши прізвище дитини з ОСОБА_2 на ОСОБА_5 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Пнівчук О.В.

Судді: Беркій О.Ю.

Соколовський В.М.