Провадження № 2-п/522/11/15
УХВАЛА

09 лютого 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом КП «ЖКС «Порто-Франківський» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року позовні вимоги КП «ЖКС «Порто-Франківський» були задоволені та стягнуто з відповідача на користь підприємства суму заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 239 233, 00 грн., а також суму судового збору у розмірі 2 392, 33 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення, посилаючись на те, що його неявка у судові засідання мала поважні причини, у зв'язку з перебуванням на лікуванні, а суд помилково прийшов до висновку про навмисне затягування ним розгляду справи. Крім того, вирішення судом справи за його відсутності позбавило його можливості надати до суду пояснення та докази, що мають істотне значення для вирішення справи, а також заявити клопотання про призначення судово-будівельної експертизи.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав вищевказану заяву у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник КП «ЖКС «Порто-Франківський» у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 та вказав, що підстав для скасування вищевказаного заочного рішення згідно ст. 232 ЦПК України, немає.

Відповідно до правила ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Вивчивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки сторін, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року, тому така заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, підставою для скасування заочного рішення є дві одночасно наявні умови - поважність причин неявки відповідача у судове засідання та представлення доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. За змістом наведеного правила ці докази повинні мати таке істотне значення для вирішення справи, аби їх врахування мали б змінити рішення суду по суті.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України за місцем його реєстрації. До суду повернулось поштове повідомлення про вручення відповідачу судової повістки 01 грудня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду надійшли заяви ОСОБА_1 про відкладення судового засідання, призначеного на 25 листопада 2014 року та 17 грудня 2014 року, на іншу дату, у зв'язку з його перебуванням на лікарняному. Однак, відповідач не надав до суду медичних довідок на підтвердження того, що він перебуває на стаціонарному лікуванні в медичній установі, у зв'язку з чим не може з'явитись до суду. Тому, зважаючи на те, що дійсна цивільна справа знаходилась в провадження суду з 14 липня 2014 року, чергову неявку відповідача у судове засідання суд розцінив як зловживання ОСОБА_1 своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи та вважав за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку.

ОСОБА_1 разом з заявою про перегляд заочного рішення подав до суду листки непрацездатності за період з 01 грудня 2014 року по 08 грудня 2014 року та за період з 09 грудня 2014 року по 19 грудня 2014 року, а також медичну довідку про перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні з 13 листопада 2014 року по 28 листопада 2014 року Міської клінічної лікарні №11, оформлену неналежним чином. Однак, виносячи заочне рішення, суд дійшов висновку, що 17 грудня 2014 року відповідач не був будь-яким чином обмежений лікарями у русі, що на думку суду, не позбавляло його можливості з'явитись в судове засідання чи надати довіреність на представництво його інтересів в суді іншою особою.

Таким чином, відповідач не довів, що не з'явився в судове засідання з поважних причин, а відповідно не довів, що розгляд справи слід було відкласти через його неявку.

Стосовно другої частини підстави для перегляду заочного рішення, то суд виходить з того, що відповідачем не наведено та не представлено жодного доказу, що має істотне значення для правильного вирішення справи.

При винесенні рішення суд обґрунтовано посилався на висновок судово-будівельної експертизи № 272/23, проведеної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз в рамках кримінального провадження № 0001057 від 20 грудня 2012 року відносно притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, згідно якої було встановлено завищення вартості по акту форми КБ-2в № 1 прийомки виконаних підрядних робіт в загальній сумі 239 233, 00 грн.

Правдивість вищевказаного висновку сумнівів у суду не викликає, тому суд взяв їх за основу при вирішенні дійсного спору.

Крім того, 23 грудня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси було постановлено ухвалу, що набрала чинності, якою перший заступник директора КП «ЖКС «Порто-Франківський» ОСОБА_1 був звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 КК України на підставі ст. 48 КК України, тобто у зв'язку з тим, що вказаний злочин є злочином середньої тяжкості, ОСОБА_1 визнав свою вину та розкаювався у вчиненому, а також у зв'язку з тим, що він не притягався раніше до кримінальної відповідальності. Зі змісту вищевказаної ухвали також вбачається, що умисні дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст. 367 ч. 2 КК України, як службова недбалість, тобто неналежне ставлення службової особи до своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжкі наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки відсутні обидві підстави для задоволення такої заяви, а саме судом не було встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання з поважних причин та не надав жодного нового доказу, що міг би істотно вплинути на розгляд справи та на рішення суду в цілому.

При цьому суд виходить з принципу недопустимості скасування рішення суду за відсутності достатніх та законних підстав для того, а також з формальних міркувань.

У відповідності із п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд своєю ухвалою залишає заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 74, 208-210, 228, 231, 232 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю.Б. Свячена