Справа № 462/4010/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року Залізничний районний м. Львова в складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, треті особи міський відділ державної виконавчої служби Залізничного міського управління юстиції та підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області - про звільнення майна з-під арешту, суд, -

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, в якому просить звільнити заставне майно з-під арешту, а саме: автомобіль Subaru Legacy, рік випуску 2006, № кузова/шасі: JF1BL5LF36G020595, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належать на праві власності ОСОБА_1, що накладений постановами міського відділу державної виконавчої служби Залізничного відділу Львівського міського управління юстиції та Головного управління юстиції у Львівській області, зняти з розшуку вказане заставне майно, стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 05.08.2008 року між ПАТ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір № LVL6A4, відповідно до якого, в забезпечення виконання зобовязань, відповідач надав в заставу автомобіль маркиSubaru Legacy, 2006 року випуску, № кузова/шасі: JF1BL5LF36G020595, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належать йому на праві власності. Разом з тим, позивач вказав, що 23.07.2010 р., 28.01.2011 р., 01.12.2011 р., 23.11.2012 р. державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ при примусовому виконанні виконавчих листів та 13.08.2013 р. відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області накладено арешти на вказаний автомобіль марки Subaru Legacy. Вважає, що накладення арешту порушує права банку на задоволення його вимог за рахунок предмету застави.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності № 5350-О від 20.11.2013 р. /а.с.63/, в судовому засіданні при розгляді справи по суті позовні вимоги підтримав /а.с.66/. Додатково пояснив, що відповідно до рішення суду від 22.05.2012 р. на спірний автомобіль марки Subaru Legacy звернуто стягнення, а тому у позивача виникло право звернути стягнення на заставлене майно, однак існує обтяження, а саме накладено арешт, що позбавляє можливості реалізувати спірний автомобіль. Просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3, який діє на підставі угоди-доручення про надання правової допомоги від 28.09.2015 р. /а.с.53,54/, в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив, що відповідач не може звільнити майно з-під арешту, оскільки такі дії є компетенцією третіх осіб, до яких позивач не заявив позовних вимог та не клопотав про їх залучення в якості співвідповідачів, хоча таке право судом було йому розяснено. Також вказав, що предмет застави знаходиться на зберіганні в позивача, про що свідчить акт, долучений до матеріалів справи. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, ухвалив справу розглядати у відсутності третіх осіб, представники яких у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, та враховуючи, що присутні представники сторін не наполягали про обовязкову участь у розгляді справи і матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Як вбачається із ч.1 ст.589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Статтею 593 ЦК України встановлено, що право застави припиняється, зокрема, у разі реалізації предмета застави.

ОСОБА_4 ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Відповідно до ч.3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

ОСОБА_4 ч. 6 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Із змісту ч.5 ст.18 Закону України «Про заставу» вбачається, що переважне право у задоволенні вимог із заставленого рухомого майна визначається на підставі моменту реєстрації застави та моменту реєстрації змін щодо предмета застави в частині цих змін.

ОСОБА_4 ст.28 Закону України «Про заставу» застава припиняється в разі примусового продажу заставленого майна.

Відповідно до п. 4.5.14. Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після його передачі новому власнику.

Судом встановлено, що 05.08.2008року між ПАТ «Приватбанк» /банк/ та ОСОБА_1 /позичальник/ укладено кредитно-заставний договір №LVL6А4, згідно якого банк надав позичальнику кредит. Для забезпечення повного і своєчасного виконання зобовязань за договором позичальник надає банку предмет застави, а саме автомобіль марки Subaru Legacy, 2006 року випуску, № кузова/шасі: JF1BL5LF36G020595, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належать йому на праві власності, в заставу. Пунктами 3.1.5 та 9.1. визначено, що застава за цим договором підлягає реєстрації в Державному Реєстрі як застава першого /вищого/ пріоритету /а.с.5-11/.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2012 р. звернуто стягнення на рухоме майно за кредитно-заставним договором № LVL6А4 від 05.08.2008 року, а саме: автомобіль Subarу, модель Legacy, рік випуску: 2006,тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: JF1BL5LF36G020595, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 для задоволення грошових вимог ПАТ КБ «Приватбанк» за вказаним кредитно-заставним договором в розмірі 477 793,93 грн./а.с.64-65/.

ОСОБА_4 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 47064613 від 26.05.2015 р. на рухоме майно ОСОБА_1 накладено обтяження, а саме: на підставі договору застави № LVL6А4 від 05.08.2008 року на транспортний засіб Subaru Legacy, № кузова/шасі: JF1BL5LF36G020595, реєстраційний номер НОМЕР_1 06.08.2008 р. накладено обтяження у виді застави терміном дії до 12.07.2018 р.; на підставі виконавчого напису 23.07.2010 р. на все рухоме майно накладено арешт терміном дії до 23.07.2015 р.; на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження 28.01.2011 р. на все рухоме майно накладено арешт терміном дії до 28.01.2016 р.; на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 01.12.2011 р. на все рухоме майно накладено арешт терміном дії до 01.12.2016 р. /а.с.25-30/.

Крім цього, згідно ксерокопії картки арешту ТЗ, долученої до матеріалів справи, 23.11.2012 р. на автомобіль марки Subaru Legacy, № кузова/шасі: JF1BL5LF36G020595, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належать на праві власності ОСОБА_1 Залізничним ВДВС ЛМУЮ накладено арешт, а також 13.08.2013р. Відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області на автомобіль НОМЕР_2 /а.с.31/.

Враховуючи вищенаведене, право заставодержателя, при наявності інших обтяжень, задовольняється пріоритетом його вимог, що визначається моментом реєстрації застави.

Разом з тим, згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція. Заяви боржників про неправильність включення майна в опис розглядаються в порядку, передбаченому ст.409 КПК, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі або в порядку, передбаченому ст.373 ЦПК, якщо опис проводився судовим виконавцем.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Представником позивача вказане не прийнято до уваги, до закінчення зясування обставин та перевірки їх доказами не заявлено клопотання щодо заміни неналежного відповідача та залучення до участі в справі співвідповідачів, зокрема державного виконавця, осіб, в інтересах яких накладено арешти на спірний автомобіль.

ОСОБА_4 ч. 8 ст. 193 ЦПК України під час судових дебатів не можна подавати нові докази, заяву про залишення позову без розгляду, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог.

Відтак, враховуючи, що представнику позивача судом неодноразово розяснено право про залучення до участі у справі співвідповідача, а також те, що на момент подачі клопотання про витребування матеріалів виконавчого провадження, суд ухвалив про закінчення зясування обставин та перевірки їх доказами та перехід до судових дебатів, вказане клопотання суд до уваги не приймається.

У разі предявлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК України).

З аналізу вказаної норми вбачається, що якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по справі, а відтак, в задоволенні позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 33, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.572, 593 ЦК України, ст.ст.1, 28 ЗУ «Про заставу», розяснення даними у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, треті особи міський відділ державної виконавчої служби Залізничного міського управління юстиції та підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області - про звільнення майна з-під арешту відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.