"19" березня 2015 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ольховського Є.Б.

при секретарі - Петрєнко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом, який в подальшому уточнили, та остаточно прохали визнати за ОСОБА_3 право власності на 5/12 частин домоволодіння, що складається із житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 98,9 кв.м., житловою площею 60,1 кв.м., житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 34,0 кв. м., житловою площею 19,0 кв.м. із надвірними будівлями літ. «Е», «Г», «З», «Л», яке розташоване у АДРЕСА_1 без урахування самочинних прибудов, у порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Харкові; визнати за ОСОБА_1, право власності на 7/12 частин домоволодіння, що складається із житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 98,9 кв.м., житловою площею 60,1 кв.м., житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 34,0 кв. м., житловою площею 19,0 кв.м. із надвірними будівлями літ. «Е», «Г», «З», «Л», яке розташоване у АДРЕСА_1 без урахування самочинних прибудов, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Харкові; визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на домоволодіння, що складається із житлового будинку літ «А-1», загальною площею 98,9 кв. м., житловою площею 60,1 кв.м., житлового будинку літ «Б-1», загальною площею 34,0 кв.м., житловою площею 19,0 кв. м. із надвірними будівлями літ. «Е», «Г», «З», «Л», яке розташоване у АДРЕСА_1 без урахування самочинних прибудов. Позовні вимоги обґрунтували тим що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги були його дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_6. З заявами про прийняття спадщини в нотаріальному порядку ніхто не звертався але спадщину фактично прийняли оскільки всі постійно проживали разом з спадкодавцем та вступили в володіння спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_6 після смерті якої спадкоємцями першої черги були її мати ОСОБА_5 та син ОСОБА_2. З заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_5. ЇЇ єдиним спадкоємцем залишився позивач ОСОБА_1 який фактично спадщину прийняв шляхом вступу до володіння спадковим майном. ОСОБА_3 звернувся до нотконтори з заявою про прийняття спадщини після померлої бабусі - ОСОБА_5, однак свідоцтва про право власності не отримав в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Позивачі дійшли згоди щодо необхідності оформлення спадкового майна на ОСОБА_1 з зв'язку з чим ОСОБА_3 оформив відповідну письмову заяву у нотаріуса.

В судове засідання представники позивачів з'явились, позов підтримали посилаючись на підстави в ньому викладені.

Представник Харківської міської ради до судового засідання на 17.03.15 року не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, але в судовому засіданні раніше надав до суду заперечення, в яких прохав у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Позивачі зазначають, що не можуть нотаріально оформити спадкові права, проте доказів звернення до нотаріальної контори та відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину не надано. Також, позивачем ОСОБА_2 не надано доказів, що підтверджують його родинний зв'язок з померлим ОСОБА_4 та доказів фактичного прийняття спадщини. Позивачами, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не надано обґрунтованої відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на відповідні частки житлового будинку, а також доказів про відсутність інших спадкоємців за законом чи за заповітом, та осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Крім того, з наданого позивачами технічного паспорту від 03.02.2011 року, вбачається що у спірному будинку здійснено ряд самочинних побудов, які не можуть входити до складу спадкового майна.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

матеріалами справи підтверджується що домоволодіння із надвірними будівлями, розташоване у АДРЕСА_1 належить за правом власності ОСОБА_4, на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Харкова від 30.01.1981 р., Право власності належним чином зареєстроване КП «ХМБТІ» за р.№29591 в книзі 1. Житлові будинки літ. «А-1», забудови 1958 року та «Б-1» забудови 1953 року з прибудовами та рештою надвірних будівель розташовані на земельній ділянці, наданій під забудову, згідно Рішенню ВК Ленінської райради від 08.09.1953 р. за №28/39. Дійсна вартість домоволодіння складає 199088 грн. Згідно до технічного паспорту в домоволодіннні по АДРЕСА_1 здійснені самовільні прибудови літ. «А-6».

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Харкові помер власник зазначеного домоволодіння ОСОБА_4. Ніхто із спадкоємців спадщину після ОСОБА_4 у нотаріальному порядку не приймав, заяв до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не подавав, свідоцтва про право на спадщину не отримував.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у місті Харкові померла ОСОБА_6. Заповіту вона не залишила. З заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_6 ніхто не звертався, право власності нотаріально не оформлював.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Харкові померла ОСОБА_5. ОСОБА_2 звернувся до Другої нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_5 та було відкрито спадкову справу, але свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 не отримав.

Згідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, забов*язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Згідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.08 року «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Суд повністю погоджується з запереченнями представника відповідача відносно відсутності доказів дотримання позивачами вимог ст. 1297 ЦК України в частині звернення до нотаріуса задля оформлення спадкових прав та відмови останнього в цьому, в зв'язку з чим не є доведеним наявність цивільно-правового спору що підлягає розгляду у судовому порядку. Також є обґрунтованим посилання в запереченнях на відсутність доказів родинного зв'язку між позивачем ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_4 та відсутність правового обґрунтування необхідності оформлення спадкового майна лише на одного позивача - ОСОБА_1 у вигляді позначення правочину, на підставі якого це повинно бути зроблено, з урахування наявності в позові самостійних вимог ОСОБА_1 щодо визнання за ним права на 5/12 частин спірного домоволодіння.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України.

Право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів. Вимоги особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно, або заінтересованої особи, що не пов'язані з правом власності на ці будівлі, зокрема, про визнання права на матеріали, одержані при їх знесенні, підлягають розгляду судами на загальних підставах.

В позовних вимогах сформульовано прохання визнати за позивачами право власності на частини домоволодіння літ. «А-1» загальною площею 98.9 кв.м. без урахування самочинних прибудов. При цьому наводяться розрахунки спадкових часток з урахуванням загальної площини житлового будинку літ. «А-1». Матеріалами справи встановлено що по АДРЕСА_1 до житлового будинку літ. «А-1» має місце самовільна прибудова літ. «А-6» яка складається з коридор 1-6 площею 4.2 кв.м., кухня 1-7 площею 20.9 кв.м. та с/вузол 1-8 площею 6.7 кв.м. Зазначена прибудова є самовільною і відповідних дозвільних документів позивачем суду не надано як не надано доказів виконання вимог «Порядку вирішення питань, пов'язаних із самочинним будівництвом», затвердженого у новій редакції рішенням 9 сесії Харківської міської ради VІ скликання від 17.08.2011р. № 390/11. Згідно до положень п. 3 Постанови №5 Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» неправильно обраний спосіб захисту права власності в певних випадках може бути підставою для відмови в позові. Оскільки на новостворене нерухоме майно до моменту державної реєстрації право власності не виникає існує тільки право власності на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва (створення ) майна позивачі не позбавлені права на звернення до суду з позовом про визнання за ними права на відповідні матеріали разом з спадковим майном після отримання письмової відмови нотаріуса в видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 209, 212, 214 - 215 ЦПК України -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Б. Ольховський