Ухвала

іменем україни

13 березня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2012 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 10 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У квітні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 липня 2011 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір безпроцентної позики, згідно якого останній вона надала грошові кошти в сумі 80 000 грн. Зазначала, що відповідно до вказаного договору ОСОБА_2 зобов'язувалась повернути позику протягом 5 календарних місяців з моменту укладення договору, що підтверджується розпискою відповідача. Вказувала, що в обумовлений договором строк ОСОБА_2 борг не повернула. Враховуючи наведене просила стягнути з ОСОБА_2 основний борг за договором позики від 14 липня 2011 року в сумі 80 000 грн. та 2% пені від суми позики, що становить 164 800 грн.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від

24 жовтня 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 основний борг за договором позики в сумі 77 800 грн, 2% пені від суми позики -

164 800 грн, а всього 242 600 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 10 лютого 2015 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення пені та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму пені за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 77 800 грн. В іншій частині заочне рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені у справі судові рішення в частині стягнення пені скасувати та передати справу в цій частині на новий розгляд до апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені, апеляційний суд керуючись ч. 1 ст. 546, ст. 549, ч. 3 ст. 551 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку щодо зменшення розміру неустойки до розміру основного боргу.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ