Справа № 0907/2-7528/2011
Провадження № 22-ц/779/991/2015
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 липня 2012 року по справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 06.12.2006 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 2139/06-К8 (далі - Договір) на підставі якого Банк надав останній кредитні ресурси в сумі 15000 грн в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими Договором. Зі слів позивача, в забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки від 06.12.2006. Банк повністю виконав зобов'язання перед позичальником, однак відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконують, суму кредиту та нараховані проценти за користування кредитними коштами не сплачують, на листи і повідомлення Банку не реагують. Таким чином станом на 05.09.2011 заборгованість склала; 3986,65 грн - по сплаті кредиту, 6 562,50 грн - по сплаті комісії. Загальна сума заборгованості по кредитному договору складає 30836,05 грн, яку - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просив стягнути на свою користь з відповідачів в солідарному порядку, а також судові витрати.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2015 року заяву ОСОБА_3, ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення від 19 липня 2012 року у даній справі залишено без розгляду (а.с. 78).

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 липня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5 в солідарному порядку в користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 2139/06-К8 від 06.12.2006 в сумі 30836,05 грн, 309 грн витрат по оплаті судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

ОСОБА_2 - представник відповідача ОСОБА_3 оскаржила вказане заочне рішення в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Зі слів апелянта, на адресу відповідачів всупереч вимогам ст. 127 ЦПК України не було направлено ухвали про відкриття провадження по справі, копії позовної заяви, а також вони не були повідомлені про розгляд справи, який відбувся 19.07.2012 без їхньої участі. Вказане, на думку апелянта, є прямим порушенням принципу змагальності сторін, що в свою чергу позбавило відповідачів можливості подати свої заперечення проти позову. Представник апелянта вважає, що в даному випадку суд при визначенні розміру пені мав застосувати положення п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки визначений позивачем розмір штрафу (пені) є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту, так згідно заявлених позовних вимог заборгованість по сплаті кредиту становила 3986,65 грн, по оплаті комісії - 6562,50 грн, а пеня - 20286,90 грн, тобто сума пені в кілька разів перевищує борг по кредиту. Крім того, відповідно до п. 3.2. Кредитного договору датою остаточного повернення кредиту є 06.12.2009, а тому надана ОСОБА_5 порука є такою, що припинилася в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України. Зі слів апелянта, позивачем не вказано з якого числа відповідач почав не виконувати свої зобов'язання, крім того ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» жодним чином не повідомив поручителя про неналежне виконання боржником зобов'язання. З огляду на вказане апелянт вважає, що у позивача на дату оформлення позовної заяви 04.10.2011 були відсутні підстави для звернення до суду з вимогою про стягнення з ОСОБА_5 в солідарному порядку заборгованості по кредиту.

Просить заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 липня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (стягнення заборгованості по Кредитному договору у заявленому позивачем розмірі) із застосуванням до визначення розміру пені, що підлягає стягнення, норм ч. 3 ст. 551 ЦК України та відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_5 у зв'язку із припиненням договору поруки (ч. 4 ст. 559 ЦК України).

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити з указаних у ній мотивів.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив її відхилити з огляду на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши представників сторін, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам закону рішення суду в повному обсязі не відповідає.

Згідно матеріалів справи, 06.12.2006 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № 2139/06-К8 відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредитні кошти в розмірі 15000 грн з оплатою по процентній ставці 0,0001 % річних та зобов'язалася повернути кредит до 06.12.2009. (а.с. 6-7).

На а.с. 8 наявна копія Додатку 1 до Кредитного договору № 2139/06-К8 від 06.12.2006 Графік зниження розміру заборгованості.

Відповідно до копії Договору поруки від 06.12.2006 укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5 останній зобов'язався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником за Кредитним договором (а.с. 9-10).

З копії Розрахунку по кредиту, наданому ОСОБА_3, згідно кредитного договору № 2139/06-К8 від 06.12.2006 загальна сума заборгованості станом на 05.09.2011 становить 30836,05 грн, в тому числі 3986,65 грн - кредиту, 6562,50 грн - комісія, 5735,63 грн - пеня за прострочку сплати комісії, 14551,27 грн - пеня за прострочку сплати кредиту (а.с. 11-12).

На а.с. 13, 16 наявні копії Листів-вимог від 05.12.2009 направлені до відповідачів про усунення порушення умов Кредитного договору та виконання зобов'язань перед Банком, а саме: погасити заборгованість за кредитом та відсотками, сплатити пеню у строк до 15.12.2009.

Постановою Державного виконавця ВДВС Івано-Франківського МУЮ ВП № 39197195 від 06.08.2013 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого Листа № 0907/2-7528/2011 від 19.07.2011 (а.с. 93).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2014 року скаргу ОСОБА_3, заінтересована особа - відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання незаконними дій, зобов'язання скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та зняти арешт з майна задовольнити частково. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Стельмаха Сергія Леоновича в частині не надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження № 39197195 від 06.08.2013, не пізніше наступного робочого дня боржникові ОСОБА_3 В задоволенні решти вимог скарги відмовлено (а.с. 91-92).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з вимог ст. ст. 526, 554, та ч.1 ст. 527 ЦК України та дійшов до правильного висновку щодо стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_5 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором. Рішення суду про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог про припинення договору поруки є обґрунтованим, оскільки згідно з матеріалами справи, 05.12.2009 поручителю було направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.16). Тому слід прийти до висновку, що позивачем було дотримано вимоги ч. 4 ст. 559 ЦК України. Сам поручитель рішення суду не оскаржував.

Разом з тим, вважає колегія суддів, судом першої інстанції неправильно вирішено вимогу про розмір пені, яку належить стягнути за даним кредитним договором.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Так, згідно з копією Розрахунку по кредиту, наданому ОСОБА_3, згідно кредитного договору № 2139/06-К8 від 06.12.2006 сума пені за прострочку сплати комісії становить 5735,63 грн, пеня за прострочку сплати кредиту становить - 14551,27 грн у той час як сума стягнутої заборгованості складає - 3986,65 грн (а.с. 11-12).

Приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Враховуючи викладене, розрахунок заборгованості, співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій і наслідків порушення зобов'язання, колегія суддів приходить до переконання, що належним способом прояву принципів добросовісності, справедливості та розумності у спірних правовідносинах, а також досягнення певного балансу прав та інтересів кредитора та боржників буде реалізація судом передбаченого частиною 3 статті 551 ЦК України права на зменшення розміру стягуваної пені до 5000 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 липня 2012 року в частині стягнення грошових сум змінити, зменшивши розмір стягуваної пені до 5000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.М. Васильковський

О.Є. Меленко