АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/1189/2015
Єдиний унікальний номер 664/3618/13-ц Головуючий в І інстанції Никифоров Є.О.
Категорія 27 Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Колісниченка А.Г.,
суддів:Капітан І.А.,
Радченка С.В.,
при секретарі:Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25.11.2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25.11.2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволені. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.03.2007 року станом на 31.08.2013 року в розмірі 43455,68 грн. (заборгованість по кредиту - 12426,77 грн.; заборгованість по процентах за користування кредитом - 26983,90 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1499,50 грн.; штраф (фіксована частина) - 500, 00 грн., штраф (процентна складова) - 2045,51 грн.). Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір в розмірі 434,56 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що строк дії кредитної картки встановлений до квітня 2009 року, з чого випливає, що вказаний строк є останнім строком для погашення можливої заборгованості за кредитом. В той же час, позов Банком був пред'явлений в 2013 році , тобто через 4 роки після сплину строку погашення кредиту, що свідчить про порушення строків позовної давності, і як наслідок у відповідності до положень ч.4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Крім того, судом першої інстанції залишено поза увагою одночасне застосування двох видів штрафу (фіксованої частини та процентної складової), що суперечить конституційним принципам неможливості притягнення за одне порушення до двох видів відповідальності. У зв'язку з чим, просив заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовити. Судові витрати у справі покласти на позивача.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, у судовому засіданні на задоволенні апеляції наполягав, з підстав зазначених у скарзі.

Представниця ПАТ КБ «Приватбанк» - Сукач А.А., у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

ОСОБА_5 до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які з'явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно- процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № б/н за умовами якого відповідач отримав від банку кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та зобов'язався його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а також зі сплатою комісії та інших витрат згідно з його заявою та умовами надання кредиту , з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.

Проте, відповідач порушив умови договору і тому станом на 31.08.2013 року має заборгованість в розмірі 43455,68 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту - 12426,77 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом - 26983,90 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 1499,50 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 2045,51 грн. (а.с.5-9).До теперішнього часу відповідач заборгованість за вищевказаним кредитним договором не сплатив.

Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнувши заборгованість за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку позовної давності і не врахування цієї обставини судом першої інстанції, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки як видно з наданої представником ПАТ КБ «Приватбанк» інформації за карткою № 067456 строк дії картки встановлено до листопада 2010 року, а позивач звернувся до суду із позовом у вересні 2013 року. Таким чином, встановлений законом трирічний строк позовної давності пропущено не було. При цьому колегія не бере до уваги посилання представника апелянта на те, що у заяві про видачу кредиту строк дії картки встановлено до квітня 2009 року(а.с.10)., оскільки він не зміг надати суду саму картку для перевірки цієї обставини, а також не спростував доказу наданого позивачем щодо дії картки до листопада 2010 року.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни заочного рішення суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а заочне рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25.11.2013 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: