КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1112/15-ц
Провадження № 2/552/731/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.04.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді Миронець О.К., за участю секретаря судового засідання Ваніної Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк фінанси та кредит в особі філії Полтавське регіональне управління про захист прав споживача та стягнення коштів
Позивач звернулася до відповідача з вимогою про повернення коштів з депозитного рахунку, але їй було відмовлено, тому вона змушена була звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 152422,34 грн., 1446,96 гривень процентів, 187,91 гривень 3% річних, 4725,09 гривень інфляційних збитків.
В судове засідання позивач не зявилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги вона підтримує та просить їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд керуючись ч. 4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів постановляє зі згоди позивача заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як встановлено судом, 17.11.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ Банк Фінанси та Кредит було укладено договір №331832/243054/3-14 про банківський строковий вклад Пенсійний на 3 місяці в національній валюті зі сплатою відсотків у розмірі 23,10 % річних. Згідно умов договору позивач внесла грошові кошти на рахунок №2630.6.019410.035 у сумі 103077,66 грн. на строк до 17.02.2015 року.
У встановлений договором строк - позивач звернулась до відповідача з заявою про виплату належних їй коштів. Але відповідач кошти в повному обсязі не повернув. Станом на 06.01.2015 року загальна сума заборгованості за договором вкладу Пенсійний становила 155422,34 грн., але 17.02.2015 року відповідачем було частково погашено заборгованість у розмірі 3000 грн. А отже, до стягнення підлягає залишок по депозиту в сумі 152422,34 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку від 02.03.2015 року.
Відповідно до ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність вклад ( депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Оскільки ПАТ Банк Фінанси та Кредит прострочив виконання грошового зобовязання за договором банківського вкладу (депозиту) від 17 листопада 2014 року, укладений з ОСОБА_1, відповідач зобовязаний на вимогу позивача сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, що складає 4725,09 гривень, 187,91 гривень 3% річних, 1446,96 гривень процентів річних.
Відповідно до ст.22 Закону України Про захист прав споживачів та ст.5 Закону України Про судовий збір позивача звільнено від сплати судового збору.
Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 1587,82 грн.
Керуючись ст.1058 ЦПК України, ст. ст. 212-215, 224-225 суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Київський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання його копії апеляційної скарги.

Суддя Миронець О.К.