Справа № 301/57/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді - доповідача : Джуги С.Д.

суддів: Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 26 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Іршавської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Іршавського районного суду від 26 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Іршавської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2009 року сторонами укладено шлюб, який рішенням Городенківського районного суду Івано - Франківської області від 17 березня 2014 року розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину : ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмовляючи в задоволені заявленого позову суд першої інстанції виходив з його недоведеності.

З таким висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи заявлений позов позивачка посилається на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно ч.1 п.2 ст.164 СК України підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитиною .

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки на підставах, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що в підтвердження заявлених вимог позивачка надала копію листа управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області від 26.09.2014 року з якого вбачається, що у державного виконавця на виконанні перебувало виконавче провадження, яке було відкрито постановою від 11.06.2013 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, а також, що відповідач ухиляться від сплати аліментів, на момент перебування виконавчого листа на користь позивача відповідач сплатив 300грн, та не має майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с.8,9). Інших будь - яких доказів в підтвердження заявлених вимог позивачкою не додано і матеріали справи не містять.

Представник органу опіки та піклування в задоволенні позову щодо по позбавлення батьківських прав відповідача заперечив. (а.с. 16,17).

З врахуванням наведеного колегія суддів констатує про відсутність належних і достатніх доказів, які б свідчили про умисне і свідоме ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини та відсутність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Крім того, слід зазначити, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та правильно засновано норми матеріального права, у зв'язку з чим суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до приписів ч.1 ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Іршавського районного суду від 26 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції .

Суддя - доповідач :

Судді :