У х в а л а

іменем україни

29 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дьоміної О.О. Коротуна В.М., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-будівельна компанія «Управдом» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, відшодкування компенсації за невикористану відпустку та моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-будівельна компанія «Управдом» (далі - ТОВ «ЖБК «Управдом») на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 5 167 грн 83 коп. без урахування податків і зборів.

Стягнуто з ТОВ «ЖБК «Управдом» на користь ОСОБА_4 500 грн на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що відповідач на порушення вимог ст. 116 КЗпП України не виплатив позивачці компенсацію за невикористану відпустку. Також суди правильно виходили із того, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відповідач зобов'язаний відшкодувати ОСОБА_4 завдану моральну шкоду.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.О. Дьоміна
В.М. Коротун
С.П. Штелик