Справа № 404/267/15-ц
Номер провадження 2/404/1130/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі :

головуючої судді -Панфілової А.В.

при секретарі - Палій М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Управління державної міграційної служби в м. Кіровограді про визнання права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання її права на користування житловим приміщенням в будинку №10 по вул. Гранітна в м. Кіровограді.

В обґрунтування позову зазначено, що 13 листопада 1993 року уклала шлюб з ОСОБА_3. Після одруження батьки чоловіка надали для проживання домоволодіння по пров. Гранітному, 10 у м.Кіровограді. Будинок який знаходився на території домоволодіння мав лише дах та стіни. З батьками ОСОБА_4 було досягнуто усної угоди, що з чоловіком роблять капітальний ремонт у будинку і в подальшому будинок, який не був введений в експлуатацію буде оформлено на чоловіка ОСОБА_4.

Посилається на ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України вважала дане майно об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Розраховуючи, що зазначений будинок буде спільною власністю подружжя, спільно з чоловіком виконали весь обсяг вищеперерахованих робіт, чим значно підвищили вартість будинку та домоволодіння в цілому.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 дізналась, що відповідач ОСОБА_2 оформила вищевказаний будинок на себе.

Стверджує, що в будинку проживає з 1993 року, проте оскільки будинок не було введено в експлуатацію її було зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначений будинок фактично знаходиться в одному дворі з будинком №10 по пров. Гранітному.

В підтвердження проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1993 року надає акт обстеження матеріально-побутових умови квартального комітету №14 від 22.11.2014 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю. Представник зазначає, що відповідач почала погрожувати виселенням , вимагає зняття з реєстрації у своєму будинку по вул. Комарова, 65 у м. Кіровограді та відмовляє в реєстрації по пров. Гранітному, 10 у м.Кіровограді , чим порушує права позивача , передбачені ч. 4 ст. 9 та ст. 156 ЖК України , а тому просить визнати право на користування житлом за адресою: вул.Гранітна,10 в м. Кіровограді та проживання у ньому.

В судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги не визнали. В обґрунтування заперечень зазначили, що її син - ОСОБА_4 13 листопада 1993 року уклав шлюб з позивачем ОСОБА_1

Для проживання сім'ї сина, з чоловіком - ОСОБА_5 (вітчимом сина), надали у користування щойно збудований будинок , який розташований за адресою: м. Кіровоград, пров. Гранітний, 10, разом з гаражем.

Після реєстрація шлюбу , жодних капітальних ремонтів не проводилось, газове опалення та сантехніка , меблі були влаштовані, будинок придатний для проживання . Спільне життя подружжя, сина та позивача не склалося, на даний час позивач і онук ОСОБА_6 проживають за вказаною адресою разом з сином ОСОБА_3 в зазначеному будинку. Онука, ОСОБА_6 вийшла заміж та проживає разом з відповідачем по вул. Комарова 65.

Після розлучення з сином, позивач, не здійснює плату за користування електроенергію, газ, водопостачання, вивезення сміття, а ці витрати покладаються на неї з сином.

У зв»язку з тим, що є власником і будинків і земельних ділянок , вважає, що позивач перестала бути членом сім»ї власника житла і втратила право на користування даним житлом, тому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи в судові засідання не з»явився , належним чином рекомендованим листом повідомлено про час і місце розгляду справи, поважні причини неявки суду не повідомлено.

Суд ухвалив справу розглядати за даної явки.

Судом встановлено наступні факти.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок та витягу про державну реєстрацію прав на нерухоме майно за адресою: м. Кіровоград, пров. Гранітний, 10, оформлено 10.10.2014 року на ОСОБА_2 ( а.с. 17, 18) .

Вона є власником будинку по вул. Комарова, 65 у м. Кіровограді відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 14.01.87 року. Саме в даному будинку зареєстровані позивач, відповідач, її син та внуки.

Зазначені обставини встановлені рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.04.14 року, що набрало законної сили і відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Даним рішенням встановлено, що будинок по пров. Гранітний не був зданий в експлуатацію, земельна ділянка була розділена відповідно до копій Державних актів на дві земельні ділянки , які належать ОСОБА_2 і використовуються як одна земельна ділянка на якій знаходяться два будинки з господарськими прибудованими, що знаходяться в спільному користуванні. Даним рішенням суду було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання її такою , що втратила право на користування житловим примішенням по вул. Комарова 65 в м. Кіровограді.

Відповідно до обставин , встановлених судовим рішенням та ОСОБА_6 від 22 листопада 2014 року обстеження матеріально-побутових умов, ОСОБА_1 мешкає за адресою: м. Кіровоград, пров. Гранітний, 10 (а. с.4) з 1993 року, який з 10.10.14 року зданий в експлуатацію.

Як встановлено в судовому засіданні і вищезазначеним рішенням суду між сторонами діяли домовленості, щодо користування житлом в даному випадку по пров Гранітний № 10, позивач вселилася за згоди власників - сім»ї відповідача, при цьому, до розірвання шлюбу - 16.05.2013 року відповідно до копії рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда (а. с. 9) не ставилося питання правомірності реєстрації та проживання позивача у жодному з будинків.

В ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР зазначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, діти, батьки власника, інші особи, якщо вони постійно проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Житловий кодекс України не містить норм щодо підстав та порядку визнання колишнього члена сім'ї власника житла таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Проте такі підстави та порядок визначені нормами Цивільного кодексу України, які регулюють правовідносини припинення сервітуту.

Зокрема, положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки факт проживання позивача по пров. Гранітному, 10 у м.Кіровограді з 1993 року до даного часу підтверджується рішенням суду ( а.с. 52,53), актом обстеження матеріально-побутових умови квартального комітету №14 від 22.11.2014 року, показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8, ОСОБА_9 та фактично не заперечується і відповідачем у справі, яка на думку суду помилково вважає, що позивач як бувша невістка втратила право на користування даним житлом , оскільки шлюб з її сином розірвано. Судом встановлено, що іншого житла у позивача не має, що підтверджується витягом з Державного реєстру речоивих прав ( а.с. 36,37), рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда , що набрало законної сили на час винесення рішення було встановлено, що будинок по пров . Гранітний не був зданий в експлуатацію, що позбавляло її права на реєстрацію в даному будинку. Заначення відповідача та її представника , що позивач не має права користування даним житлом узв»язку з втратою статусу члена сім»ї власника житла суперечить вимогам ст. 405 ЦК України, яка передбачає як одну із складових для визнання особи , такою, що втратила право на користування житлом це відсутність особи без поважних причин понад один рік . Інших домовленостей між власником житла та позивачем встановлено не було. Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8, ОСОБА_9. в судовому засіданні стверджували про участь позивача у витратах на утримання будинку по пров. Гранітний 10. При цьому, покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 стосувалися лише факту готовності будинку до проживання на час реєстрації шлюбу позивача з сином відповідача. Таким чином , позов є доведеним та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 243, 60 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.156 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 11, 88, 212-218 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Управління державної міграційної служби в м. Кіровограді про визнання права користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на користування житлом за адресою: вул. Гранітна, 10 в м. Кіровограді та проживання у ньому.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 -243, 60 грн. судового збору .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення .

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда