справа № 489/824/15-ц
номер провадження 2/489/1012/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просив припинити право власності ОСОБА_2 на ? частину квартири №70, розташовану по проспекту Миру, 70-Б в м. Миколаєві, та визнати право власності на вказану частку квартири і покладенням на позивача обовязку сплати відповідачу грошову компенсацію частки в сумі 139507 грн.

У обґрунтування вимог вказано, що 30.05.1996 сторони набули в спільну сумісну власність за договором міни вказану квартиру, яка складається із двох кімнат житловою площею 26,70 кв.м та загальною 42,10 кв.м. Договір міни був укладений на товарній біржі «Нерухомість-Південь» та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 10.06.1996 за №10087.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.06.2014, та додатковим рішенням цього суду від 19.08.2014 визначені ідеальні частки сторін у праві спільної власності на вказану квартиру по ? частині за кожним із сторін.

Так як сторони не можуть дійти згоди щодо володіння і користування квартирою, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

У судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду повідомлені належним чином.

У засіданнях, які відбулися раніше, представники сторін просили затвердити мирову угоду, у задоволенні якої відмовлено ухвалою суду від 19.03.2015.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що на підставі біржового договору міни нерухомого майна від 30.05.1996 № 141 сторони набули право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.06.2014 визнано дійсним біржовий договір міни нерухомого майна від 30.05.1996 № 141 та додатковим рішенням цього суду від 19.08.2014 визначені ідеальні частки сторін у праві спільної власності на вказану квартиру по ? частки за кожним.

Висновком Регіональної ТПП Миколаївської області від 10.10.2014 №125-129 позивач підтвердила, що ринкова вартість спірної квартири становить 279014 грн., а її поділ в рівних частинах є неможливим.

Із змісту позову вбачається, що сторони не можуть дійти згоди щодо володіння і користування квартирою, а тому позивач вважає, що його право підлягає захисту шляхом припинення права власності відповідача на належну йому ? частку квартири з виплатою грошової компенсації.

Відповідно до частини першої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно частини першої статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдають істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Відповідно частини другої статті 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову інших співвласників (співвласника) можливий за наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених частиною першою статті 365 ЦК України підстав, проте таке припинення в усякому випадку не повинно завдати істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї, і за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно з статтей 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, позивач не надала доказів у підтвердження доводів про наявність між сторонами розбіжностей та спорів щодо користування і володіння майном. перешкоджання відповідачем позивачу

Крім того, позивач просить припинити право власності відповідача на частку рівноцінну його частці, що заподіє істотної шкоди інтересам останнього.

Також, позивач не сплатив на депозитний рахунок суду грошову компенсацію вартості ? частки квартири, що є однією з обовязкових умов припинення права спільної часткової власності. Хоча, на це суд звертав увагу позивача як в ухвалі про відкриття провадження у справі, так і безпосередньо його представнику в судових засіданнях.

Щодо повноважень представника відповідача на визнання позову, який діяв на підставі довіреності від 26.02.2014 № 795, виданої Приватним торгово-будівельним підприємством «Кінобуд» за місцем роботи відповідача, обумовлені в ній повноваження суд вважає не достатніми для підтвердження волевиявлення відповідача на припинення права спільної часткової власності на квартиру. Крім того, довіреність не містить посилання на наказ про призначення відповідача на посаду, що ставить під сумнів правомірність її оформлення.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.В. Коваленко