Справа № 199/3700/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20 липня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення з них заборгованості за кредитним договором в сумі 528425,63 доларів США. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Стілко ЛТД» 23.05.2007 року було укладено кредитний договір № 1478, предметом якого сторони погодили те, що банк за наявності вільних грошових коштів зобовязався надати позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом в розмірі 282000,00 доларів США на цілі поповнення обігових коштів в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди, у встановлені кредитним договором строки.

30.04.2009 року загальними зборами акціонерів ПриватБанку було прийнято рішення про зміну типу закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та 17.07.2009 року було проведено відповідну реєстрацію змін.

Пунктом А.3. кредитного договору встановлено, що строк повернення кредиту є 23 травня 2009 року. Згідно пункту А.6. за користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 12,6% річних. Пунктом А.7. кредитного договору сторони погодили, що при порушенні позичальником будь-якого з зобовязань по погашенню кредиту позичальник сплачує позивачеві відсотки за користування кредитом в розмірі 30% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У відповідності до п. А.8. датою сплати відсотків є 25-те число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання кредитного договору. Відповідно до додаткової угоди №1 від 06.02.2009 року до кредитного договору № 1478 від 23.05.2007 року відсотки за користування кредитом були змінені: було встановлено 19,1% річних, при порушенні позичальником будь-якого з зобовязань по погашенню кредиту позичальник сплачує позивачеві відсотки за користування кредитом в розмірі 43% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

В якості забезпечення зобовязань передбачених кредитним договором, між банком та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 були укладені договори поруки від 23 травня 2007 року. Відповідно до договорів поруки, поручителі відповідають перед кредитором в повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У порушення умов договору ТОВ «Стілко ЛТД» зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав.

Станом на 29.04.2015 року заборгованість позичальника за кредитним договором перед банком складає 528425,63 доларів США, яка складається з наступного:

- прострочена заборгованість за кредитом 282000,00 доларів США., що еквівалентно 6277320,00 грн.;

- прострочена заборгованість за відсотками 59379,97 доларів США., що еквівалентно 1321798,13 грн.;

- заборгованість по пені 187045,66 доларів США, що еквівалентно 4163636,39 грн.;

- заборгованість по комісії 2804,55 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, посилаючись на те, що порука є припиненою, оскільки позивач не предявив протягом шести місяців від дня настання строку основного зобовязання вимог до поручителів. Крім , того вважає, що позивачем пропущено пятирічний строк звернення до суду, який визначений договором поруки.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до судового засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Стілко ЛТД» 23.05.2007 року було укладено кредитний договір № 1478, предметом якого сторони погодили те, що банк за наявності вільних грошових коштів зобовязався надати позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом в розмірі 282000,00 доларів США на цілі поповнення обігових коштів в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди, у встановлені кредитним договором строки.

30.04.2009 року загальними зборами акціонерів ПриватБанку було прийнято рішення про зміну типу закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та 17.07.2009 року було проведено відповідну реєстрацію змін.

Пунктом А.3. кредитного договору встановлено, що строк повернення кредиту є 23 травня 2009 року. Згідно пункту А.6. за користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 12,6% річних. Пунктом А.7. кредитного договору сторони погодили, що при порушенні позичальником будь-якого з зобовязань по погашенню кредиту позичальник сплачує позивачеві відсотки за користування кредитом в розмірі 30% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У відповідності до п. А.8. датою сплати відсотків є 25-те число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання кредитного договору. Відповідно до додаткової угоди №1 від 06.02.2009 року до кредитного договору № 1478 від 23.05.2007 року відсотки за користування кредитом були змінені: було встановлено 19,1% річних, при порушенні позичальником будь-якого з зобовязань по погашенню кредиту позичальник сплачує позивачеві відсотки за користування кредитом в розмірі 43% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

В якості забезпечення зобовязань передбачених кредитним договором, між банком та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 були укладені договори поруки від 23 травня 2007 року. Відповідно до договорів поруки, поручителі відповідають перед кредитором в повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Як зазначає позивач станом на 29.04.2015 року заборгованість відповідачів перед банком становить 528425,63 доларів США, яка складається з наступного:

- прострочена заборгованість за кредитом 282000,00 доларів США., що еквівалентно 6277320,00 грн.;

- прострочена заборгованість за відсотками 59379,97 доларів США., що еквівалентно 1321798,13 грн.;

- заборгованість по пені 187045,66 доларів США, що еквівалентно 4163636,39 грн.;

- заборгованість по комісії 2804,55 грн.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимог до поручителя. Строк виконання основного зобовязання, як було зазначено вище до 23 травня 2009 року. Отже строк предявлення вимог позивача до поручителів був до 23 листопада 2009 року, а тому позивач звернувся з пропуском строку встановленого вищевказаною нормою Закону, таким чином, порука відповідачів є припиненою.

Крім того, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК).

Статтею 259 ЦК визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно п. 5.7 Договору, терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Аналогічні позиції містить п.12 договорів поруки.

Отже, виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що строк позовної давності починається з 23 травня 2009 року (строк повернення кредиту), а отже він сплив 23 травня 2014 року, тоді як позивач, звернувся до суду лише 19 травня 2015 року, а отже строк позовної давності для звернення позивача до суду сплив.

Тому, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.10, 60, 130, 214, 215, 81, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, що не були присутніми при його проголошенні, - у той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.В. Руденко