Справа № 192/421/15-ц
Провадження № 2/192/246/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2015 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючого - судді Омелюх В.М.,
при секретарі - Савчуковій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до досягнення 23 років,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання спільної повнолітньої дитини на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку, у твердій грошовій сумі у розмірі 609 гривень щомісячно, що становить ? частині від встановленого законом прожиткового мінімуму на працездатну особу, який з 01 січня 2015 року становить 1218 гривень, посилаючись на те, що вона до 22 травня 2001 року знаходилась з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилась спільна повнолітня дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після припинення проживання однією сім'єю з відповідачем проживає з нею та на даний час навчається у Вищому професійному училищі №17 м. Дніпропетровська.
Відповідач до виконання доньці 18 років сплачував аліменти на її утримання за рішенням Стрийського районного суду Львівської області від 14 вересня 2000 року в розмірі ? частина заробітку (доходу), але після досягнення нею повноліття не приймає участі у її утриманні, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки, яка потребує такої допомоги в зв'язку з навчанням, не надає, хоча зобов'язаний це робити за законом та може таку допомогу надавати, оскільки є працездатною особою, має прибутки, оскільки працює без оформлення трудових відносин, а самій їй утримувати доньку тяжко, тому змушена звернутися з даним позовом до суду. Аліменти на утримання повнолітньої доньки прохала стягнути з відповідача в твердій грошовій сумі, оскільки прибуток відповідача є нерегулярним та мінливим.
Позивач ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.22,27), у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.25), відповідно до якої прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного провадження.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи (а.с.23,29), в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, як не надав і письмових заперечень щодо позову та доказів, які їх обґрунтовують.
Третя особа - ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (а.с.24,28), в судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.26), за якою позов матері про стягнення аліментів з відповідача підтримала.
В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив розглядати справу у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача за письмовою згодою позивача та його представника у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах.
Суд, дослідивши надані сторонами докази в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.
Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ст.ст.200,201 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком спільної з позивачкою повнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6,8), яка народилася у сторін в період шлюбу, який було розірвано 22 травня 2001 року згідно актового запису №62 по відділу реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.7) та розпорядженням голови Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №693-р-04 від 31 серпня 2004 року про зміну прізвища малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на "ОСОБА_3" (а.с.17).
Судом встановлено, що спільна повнолітня донька сторін - ОСОБА_3 є учнем групи К13-27/9 II курсу денної форми навчання за професією "Оператор комп'ютерного набору, обліковець з реєстрації бухгалтерських даних" Вищого професійного училища №7 м. Дніпропетровська (а.с.13) зі строком навчання на базі неповної загальної середньої освіти в період з 01 вересня 2013 року до 28 червня 2016 року з отриманням стипендії та знаходиться на неповному державному забезпеченні, внаслідок чого потребує коштів на оплату необхідних приладь для забезпечення процесу навчання, на придбання одягу, продуктів харчування, проїзду з місця проживання до місця навчання та забезпечення інших матеріально-побутових умов з урахуванням її віку та потреб, які фактично після досягнення донькою повноліття забезпечує позивачка, з якою проживає донька після розірвання шлюбу та фактично знаходиться на її утриманні (а.с.13).
Відповідач ОСОБА_2 не надав суду будь-яких заперечень щодо позову та доказів, які б ці заперечення обґрунтовували, є працездатною особою, працює без офіційного оформлення трудових відносин, де отримує нерегулярні, мінливі прибутки, що свідчить про те, що він має дохід та можливість надавати повнолітній доньці, яка навчається, матеріальне утримання, але не робить цього в добровільному порядку після досягнення донькою повноліття.
При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України враховує сукупність таких юридичних фактів, як досягнення донькою віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років (а.с.6); продовження нею навчання, де вона отримує прибутки у виді стипендії та знаходиться на неповному державному утриманні (а.с.13); потреби в зв'язку з навчанням в матеріальному утриманні батьками, в тому числі і відповідачем; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, в тому числі батька, який працює та отримує прибутки, стан здоров'я та матеріальне становище як відповідача, так повнолітньої дитини, а також докази знаходження спільної повнолітньої дитини сторін саме на утриманні матері - позивача ОСОБА_1, що вбачається з довідки виконкому Широчанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.16), яка також має можливість та зобов'язана надавати утримання повнолітній доньці.
Враховуючи вищенаведене, суд, відповідно до ст.ст. 199-200 СК України, вважає за потрібне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку, що за розміром буде відповідати 30% встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" прожиткового мінімуму для працездатної особи, який з 01 січня 2015 року становить 1218 гривень, так як права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, а фактично дитину утримує позивачка, з якою вона проживає, при цьому суд враховує отримання нею стипендії у встановленому законом розмірі, а в задоволенні решти позову необхідно відмовити.
В зв'язку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182,198-200 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10,11,57,60,88,209,212-215,367,224-228,367 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до досягнення нею 23 років задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Йосиповичі Стрийського району Львівської області, на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно на період її навчання, починаючи з 23 березня 2015 року, але не більше як до досягнення нею 23 років, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу, відмовивши в задоволенні решти позову.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачами в апеляційному порядку, а строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: суддя