1Справа № 335/2726/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., при секретарі Кудряшовій Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського районного суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк про захист прав споживача, про стягнення відсотків за договором банківського вкладу,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_2 про стягнення процентів за договором банківського вкладу, мотивуючи тим, що між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу, згідно якого він вніс на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 1000,00 грн. строком на 18 місяців з виплатою 24 відсотка річних. По закінченню терміну дії договору банк відмовився здійснити виплату. Виплати повинні були здійснюватися на підставі розділу 1 п.1.5, укладеного договору банківського вкладу за №514730/2013 від 18 січня 2013 року у розмірі 24% річних, тобто за період з 18.07.2014 року по 06.10.2014 року відповідач повинен був нарахувати відсотки у розмірі 8522,40 грн., тому позивач просив стягнути з ПАТ Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_2 різницю в нарахуванні відсотків.

У судове засідання позивач не зявився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності , просить позовні вимоги задовольнити. У минулих судових засіданнях надавав пояснення, у яких підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.

Відповідач- представник ПАТ ВіЕйБі Банк в судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не надав, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать лист з відміткою про отримання повідомлення, суду надано клопотання про розгляд справи за відсутністю представника відповідача.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача та на підставі матеріалів справи постановити рішення.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 18.01.2013 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_2 договір банківського вкладу Зростаючий № 514730/2013 відповідно до п. 1.3. якого ОСОБА_2 відкрив вкладний рахунок на вимогу № 1968 (а.с.4)

Згідно до банківської виписки з вкладного (депозитного) договору зростаючий № 514730/2013 за період з 18.01.2013 року по 18.07.2014 року ОСОБА_1 поповнювався вклад на загальну суму 176085, 00 грн.

23.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення коштів по договору вкладу.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 жовтня 2014 року стягнуто з ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1П за рахунком на вимогу 141085 грн.

Згідно договору банківського Зростаючий №514730/2013 від 18.01.2013 року розділу 1 п.1.5 стандартна ставка по вкладу складає 24% річних.

Згідно до банківської виписки з вкладного (депозитного) договору зростаючий № 514730/2013 за період з 18.01.2013 року по 18.07. 2014 року ОСОБА_1 поповнювався вклад на загальну суму 176085, 00 грн. (а.с.8).

08.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про відмову від пролонгації договору вкладу і просив відповідача відповідно до договорів виплатити йому грошові кошти у повному обсязі у день закінчення строку договору 18.07.2014 року. (а.с.5).

Відповідно до банківської виписки з вкладного (депозитного) договору зростаючий № 514730/2013 за період з 18.01.2013 року по 18.07. 2014 року 176085, 00 грн. була зараховано на рахунок № 1968.

18.07.2014 року ОСОБА_1 були виплачені проценти за договором банківського вкладу станом на 18.07.2014 року у розмірі 41930, 68 грн. (а.с. 9).

Однак, грошові кошти, які ОСОБА_1 вносилися як вклад, отримані ним не були, у звязку із чим, він 21.07.2014 (вх№ 197, 198 від 21.07.2014) 29.07.2014 р ( вх.№ 202 від 29.07.2014р.), 02.09.2014 р ( вх№ 264 від 02.09.2014 р) звертався до відповідача з вимогою повернути йому депозитні кошти.

Відповідно до п.1.1.Договору предметом Договору є розміщення Вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту Зростаючий в національній валюті України строком на 18 місяців з дня укладення Договору з виплатою процентів по закінченні строку дії Вкладу.

Відповідно до п.1.3., 1.5 Договору сума початкового вкладу - 1000 грн.,стандартна ставка за Вкладом становить 24 процентів. Відповідно до п.1.7 Договору дата вимоги Вкладником вкладу -18 липня 2014 року.

Окрім того, як встановлено рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06.10.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2" був укладений договір банківського вкладу Зростаючий № 514730/2013. В повному обсязі сума вкладу та нараховані відсотки Позивачу виплачена не була, в звязку із чим рішенням суду стягнуто з відповідача на користь позивача сума у розмірі 141085 грн.(а.с.7-9).

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського внеску незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського внеску незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність, вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 вказаного Кодексу проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Таким чином проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові.

Відповідна правова позиція з цього питання викладена у постанові ВСУ від 28.01.2015 року, №6-247цс14, яка згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Як вбачається з п.п. 1.1., 1.3. договору банківського вкладу „Зростаючий" №514730/2013 від 18 січня 2013 року, укладеного між ПАТ „ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_1 предметом договору є розміщення вкладником в банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту „Зростаючий" в національній валюті України на строк 18 місяців з дня укладення договору з виплатою процентів по закінчення строку дії вкладу. Сума початкового вкладу становить 1 000 грн.

Пунктом 1.5. вказаного договору встановлено, що стандартна ставка за договором становить 24% річних та діє протягом першого розрахункового періоду (місяця) вкладу та протягом розрахункового періоду (місяця), наступного за розрахунковим періодом (місяцем), в якому вклад не поповнено. При поповненні вкладу протягом розрахункового періоду (місяця) (за виключенням дня відкриття/пролонгації вкладу) на суму не менше 500 грн. стандартна ставка збільшується на надбавку 2% річних за вкладом в гривні. Ця надбавка діє протягом розрахункового періоду (місяця) за розрахунковим періодом (місяцем), в якому здійснено поповнення вкладу. Зазначені в цьому пункті ставка та надбавка стосуються виключно першого строку дії вкладу та можуть бути змінені для випадків переукладення договору на новий строк на умовах, зазначених в Правилах.

Згідно з п. 1.7. договору дата вимоги вкладником вкладу 18 липня 2014 року.

Відповідно до п. 2.1. цього ж договору, якщо умови правил будуть суперечити умовам договору, застосовуються відповідні умови договору.

Частиною 1 статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до змісту ст. ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд.

Європейський суд з прав людини у справі ZOLOTAS ПРОТИ ГРЕЦІЇ (No 2) зазначив наступне: Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом.

Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави (NejdetSahin і PerihanSahin проти Туреччини, [ВП], № 13279/05, § 56, 20 жовтня 2011 року).

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України Про захист прав споживачів, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів, захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Відповідно до довідки №210 від 01.08.2014 року ПАТ "ВіЄйБі Банку" від 01.08.2014 року №210 на запит ОСОБА_1 повідомлено, що процентна ставка за рахунком №1968 в період з 13.03.2014 року- 20 %, з 14.03.2014 -08.04.2014р-15%, в період з 09.04.2014 р. -06.10.2014 року -0,1%. (а.с.5)

З виписки з особового рахунку позивача не вбачається, що банком нараховувались відсотки на перерахований на поточний рахунок позивача вклад з відсотками у розмірі, передбаченому договором сторін від 18.01.2013 року (а.с. 103-114). Виписка по поточному рахунку не свідчить про повне виконання ПАТ ВіЕйБі Банк своїх зобов'язань за договором депозиту саме від 18.01.2013 року укладеного з ОСОБА_1

За період з 18.07.2014 року по 06.10.2014 року ОСОБА_1 не нараховані проценти за рахунком №1968 у розмірі 24 процентів річних виходячи з умов п. 1.5 договору що складає 8522,40 грн.

Згідно ч.3 ст. 1061 ЦК України встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України при розгляд справи №6-39цс13.

Правова позиція, висловленої Верховним судом України при розгляд справи №6-140цс13 передбачає, що відповідно до змісту ст.ст.526,1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд.

Таким чином, оскільки банк у порушення ст. ст. 526 та 1058 ЦК України не виконав свого обов'язку з видачі вкладу на вимогу вкладника, не видав вклад готівкою та не надав іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд, банк не провів нарахування та виплату процентів на суму вкладу, порушивши таким чином як вимоги ст. 599, ч. 5 ст. 1061 ЦК України, так і п.п. 1.1., 1.5. договору банківського вкладу „Зростаючий" №514730/2013 від 18 січня 2013 року.

Отже, відповідачем не було здійснено повернення депозиту разом з сумою нарахованих за користування ним процентів. Тобто, відповідач продовжує користуватися належними позивачу грошовими коштами і оскільки, відповідач, всупереч волі позивача, продовжував користування депозитом, то до такого користування мають застосовуватися положення депозитного договору, зокрема у визначенні річної відсоткової ставки на суму депозиту. Відповідно до п. 1.5 договору розмір процентної ставки становить 24% річних, вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку в межах позовних вимог, як то передбачено ст. 10 ЦПК України та заявлених позивачем у розмірі 8522,40 грн.

Посилання відповідача на п. 9.1.1 Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб ПАТ ВіЄйБі Банк (надалі- Правила) , з якими ознайомився та погодився Позивач підписуючи Договір, який передбачає певні обмеження, судом перевірялися і за заявою позивача вказані Правила були витребувані від відповідача. Однак, на запит суду були надані Правила, затверджені 30.05.2014 року, тобто після укладення договору банківського вкладу від 18.01.2013 року, у мережі Інтернет на офіційному сайті вказані Правила відсутні, а тому суд позбавлений можливості перевірити зазначені доводи відповідача.

Відповідно до ст. 4 цього Кодексу суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

З урахуванням системного аналізу цієї норми Закону та норми ст. 88 ЦПК України, зазначене слід розуміти так, що особи, які звільнені від сплати судового збору при поданні окремих позовів, та певні категорії осіб незалежно від категорії позову звільняються не лише від сплати судового збору за подання позову, але й від участі у розподілі судових витрат.

Тому, судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 8, 10, 11, 57-60, 88, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 про захист прав споживача фінансових послуг, про стягнення відсотків за договором банківського вкладу, задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_2 (м.Київ, вул.. Дегтярівська, 27Т ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1 АДРЕСА_1) відсотки за договором банківського вкладу Зростаючий №514730/2013 від 18.01.2013 року за період з 18.07.2014 року по 06.10.2014 року у розмірі 8522 (вісім тисяч пятсот двадцять дві) грн.40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Ю.В. Апаллонова