Справа № 146/126/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" березня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого : Ставнійчука В.С.

при секретарі Гриб Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ВДВС Тиврівського РУЮ Вінницької області, співвідповідачів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" м. Вінниця, ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" м. Київ, кредитної спілки "Разом до успіху" м. Вінниця, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття арешту з майна, визнання права власності на автомобіль,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, ухвалою суду від 16.02.2015 року до участі в справі в якості співвідповідачів залучено ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" м. Вінниця, АТ "Укрсиббанк", ОСОБА_3, КС "Разом до успіху" м. Вінниця, ОСОБА_4, а ухвалою суду від 17.03.2015 року первісного співвідовідача АТ "УкрСиббанк" замінено належним співвідповідачем ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" м. Київ, який мотивував тим, що 08.01.2009 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2, яка є власником автомобіля марки "ВАЗ 21091", 1992 року випуску, шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Немирівським МРЕВ ДАІ ГУМВС України 03.02.2004 року (свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3, видане Немирівським МРЕВ ДАІ ГУМВС України 03.02.2004 року) у простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу вищевказаного транспортного засобу. На виконання умов договору він передав ОСОБА_2 15000 грн., про отримання яких остання написала розписку. Проте оформлення договору в нотаріальному порядку не відбулося в зв"язку з відсутністю у позивача коштів для реєстрації автомобіля в органах ДАІ на своє ім"я, а натомість відповідачка видала на ім"я позивача та членів його сім"ї, а саме батьків ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також рідного брата ОСОБА_4 довіреність на право керування, зняття і постановки на облік, одержання транзитних номерів, підпису правочинів цивільно-правового характеру щодо вказаного транспортного засобу, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов"язані з даною довіреністю.

Разом з тим, при використанні спірного автомобіля позивачеві стало відомо, що на вказаний автомобіль накладено арешт і у 2014 році автомобіль був затриманий органами ДАІ та поставлений на штрафний майданчик. Згідно акту опису й арешту майна від 24.11.2014 року, автомобіль був описаний і на нього накладений арешт. Згідно акту державного виконавця ВДВС Тиврівського РУЮ Вінницької області Топольницького А.Й. від 19.01.2015 року автомобіль був переданий на зберігання ОСОБА_4, жителю АДРЕСА_1

Посилаючись на те, що між позивачем і відповідачкою ОСОБА_2 було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов договору, він (позивач) умови угоди виконав, сплатив відповідні кошти за автомобіль, який фактично перебуває у його користуванні та розпорядженні і якого він мав намір зняти з обліку в органах ДАІ та зареєструвати на своє ім"я, тому накладений арешт на майно перешкоджає у здійсненні позивачем своїх прав щодо володіння і користування майном. З огляду на вищенаведене, позивач просить суд визнати за ним право власності на спірний автомобіль, зобов"язавши ВДВС Тиврівського РУЮ Вінницької області зняти арешт з майна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав із наведених в позовній заяві підстав, просить суд його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, не заперечує в його задоволенні.

Представник ВДВС Тиврівського РУЮ Вінницької області, старший державний виконавець Топольницький А.Й. в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву та письмові пояснення на позов з доданими до них документами щодо виконавчого провадження стосовно боржниці ОСОБА_2. Справу просить розглядати по суті у його відсутності, при вирішенні спору по суті покладається на розсуд суду.

Співвідповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву в якій просить розглянути справу по суті у його відсутності, позов визнає, не заперечує в його задоволенні.

Співвідповідачі ОСОБА_3, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ", кредитної спілки "Разом до успіху" в судове засідання не з"явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи по суті у їх відсутності та письмові заперечення на позов, у яких просять суд в задоволенні позову відмовити, оскільки, на їх думку боржниця ОСОБА_2 у такий спосіб намагається уникнути реалізації спірного автомобіля та задоволення вимог кредиторів.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши заяви відповідачки ОСОБА_2, представника ВДВС Тиврівського РУЮ, співвідповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ", КС "Разом до успіху", їх письмові заперечення на позов та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 08.01.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 у письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу належного ОСОБА_2 на праві власності автомобіля марки "ВАЗ 21091", 1992 року випуску, шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Немирівським МРЕВ ДАІ ГУМВС України 03.02.2004 року (свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3, видане Немирівським МРЕВ ДАІ ГУМВС України 03.02.2004 року), що узгоджується з вимогами ст. 626, 638 ЦК України, так як договір купівлі-продажу транспортних засобів не потребує нотаріального посвідчення (а.с.8).

При цьому автомобіль з реєстрації в органах ДАІ знятий не був.

На виконання умов договору цього же дня, тобто 08.01.2009 року ОСОБА_2 видала позивачу та членам його сім"ї, а саме батькам ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також рідному братові, співвідовідачеві у даній цивільній справі ОСОБА_4, генеральну довіреність на право керування й розпорядження автомобілем "ВАЗ 21091" строком на п"ять років з правом передоручення (а.с.5), а також склала розписку про продаж зазначеного автомобіля ОСОБА_9 і отримання від останнього коштів за нього в сумі 15000 грн. (а.с.6,7).

Також встановлено, що під час експлуатації позивачем зазначеного автомобіля на автомобіль накладено арешт для забезпечення Тиврівським РУЮ Вінницької області зведеного виконавчого провадження ЄДРВП №42997493, до складу якого входять виконавчі провадження відкриті на підставі: виконавчого листа №2-975/11, виданого 04.04.2012 року Тиврівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованості на загальну суму 29630,11 грн.; судового наказу №2-н-17/2010, виданого Тиврівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 30874,72 грн.; судового наказу №2-н-106/2009, виданого 19.06.2009 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_10 заборгованості на користь АТ "Укрсиббанк" у розмірі 98198,16 грн.; виконавчого листа №2-54/11, виданого 26.09.2011 року Тиврівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС "Разом до успіху" 1551,74 грн. (а.с.28-35).

При цьому, як убачається із постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, вперше виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС "Разом до успіху" було відкрите 05.02.2014 року (а.с. 35), тобто значно пізніше ніж укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 письмового договору про продаж спірного автомомобіля та видачу нотаріально посвідченої 08.01.2009 року генеральної довіреності на право керування й розпорядження автомобілем "ВАЗ 21091".

Згідно акту опису й арешту майна від 24.11.2014 року, автомобіль був описаний і на нього накладений арешт (а.с.22-23). Згідно акту державного виконавця ВДВС Тиврівського РУЮ Вінницької області Топольницького А.Й. від 19.01.2015 року автомобіль був переданий на зберігання ОСОБА_4, жителю АДРЕСА_1 (а.с. 21).

Вирішуючи спір в частині заявлених вимог про визнання права власності на спірний автмомобіль, суд звертає увагу на таке.

Як уже зазначалося вище, закон не вимагає обов'язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля, тому твердження позивача про застосування до спірних правовідносин положень ст. 219 ЦК України є безпідставними.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації.

Пунктами 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року, передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі -власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості; правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами - виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах.

Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортногозасобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не проводиться.

Таким чином Правилами встановлено спеціальний порядок державної реєстрації транспортних засобів і згідно такого порядку не допускається реєстрація транспортного засобу який перебував у експлуатації без попереднього його зняття з обліку за колишнім власником.

Проте, як установлено судом, укладений 08.01.2009 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 письмовий договір купівлі-продажу спірного автомобіля укладено з порушеннями вимог ч.3 ст. 640 ЦК України та вищевказаним Правилам; спірним автомобілем в строк до 08.01.2014 року (строк дії довіреності) ні ОСОБА_9, ні члени його сім"ї, а саме батьки ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також рідний брат ОСОБА_11 відповідно до умов довіреності не розпорядилися; згідно зі свідоцтвом про реєстрацію цього автомобіля він значиться зареєстрованим на ім"я ОСОБА_2, а тому, оскільки договір купівлі-продажу транспортного засобу підлягає державній реєстрації, так як момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов"язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними й не створюють прав та обовязків для сторін, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання права власності на спірний автомобіль, а відтак у задоволенні в цій частині заявлених вимог повинно бути відмовлено.

Не може бути визнано право власності на спірний автомобіль і на підставі вищевказаної виданої 08.01.2009 року довіреності з огляду на таке.

На підставі довіреності, як зазначено у частині першій статті 244 ЦК України, здійснюється представництво.

За своїм юридичним змістом договір доручення є договором про представництво, оскільки повірений зобов"язується діяти від імені довірителя.

Крім того, на підставі доручення повірений не має права укладати угоду від імені особи, яку він представляє, відносно себе особисто.

Згідно статей 238, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль.

Вирішуючи спір в частині заявлених позовних вимог про зняття арешту із спірного автомобіля, суд дійшов висновку, що заявлені в цій частині вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини і розглядаються у цивільному провадженні.

Відповідно до пп. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року "Про судову практику в справах про виключення майна з опису", за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Судам необхідно мати на увазі, що при вирішенні питання про належність описаного майна слід керуватись нормами цивільного та шлюбно-сімейного законодавства, що регулюють право власності і його захист.

Відповідно до ст. 395 ЦК України, речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); … (ч.1).

Статтею 396 ЦК України, встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Статтею 391 ЦК України, (глава 29) передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає, що хоча позивач і не є власником арештованого державним виконавцем й переданого на відповідальне зберігання жителю с. Яланець Томашпільського району, співвідповідачеві у справі ОСОБА_4 спірного автомобіля, але відповідно до письмового договору від 08.01.2009 року укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, генеральної довіреності та розписок від 08.01.2009 року ОСОБА_2 на виконання угоди про купівлю-продаж цього майна передала ОСОБА_1 право володіння, користування і розпорядженням автомобілем за що отримала від останнього 15000 грн., а тому ОСОБА_1 на законних підставах володіє та користується ним (автомобілем). Доказів протилежного, власник майна, відповідачка у справі ОСОБА_2 суду не надала, навпаки, своєю заявою від 10.02.2015 року позов визнала, не заперечує в його задоволенні (а.с. 37).

Суд визнає безпідставними твердження співвідоповідачів, що у такий спосіб боржниця ОСОБА_2 намагається уникнути реалізації спірного автомобіля та задоволення вимог кредиторів, так як уже зазначалися вище, згідно постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, вперше виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС "Разом до успіху" було відкрите 05.02.2014 року (а.с. 35), тобто значно пізніше ніж укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 письмового договору про продаж спірного автомомобіля та видачі нотаріально посвідченої 08.01.2009 року генеральної довіреності на право керування й розпорядження автомобілем "ВАЗ 21091", що дає суду підстави дійти висновку, що позов в частині виключення майна з опису підлягає задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 114, 212 -215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ВДВС Тиврівського РУЮ Вінницької області, співвідповідачів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" м. Вінниця, ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" м. Київ, кредитної спілки "Разом до успіху" м. Вінниця, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття арешту з майна, визнання права власності на автомобіль, задовольнити частково.

Зняти арешт і виключити з опису відповідно до Акту опису й арешту майна складеного 24 листопада 2014 року державним виконавцем ВДВС Немирівського РУЮ Вінницької області Царенко О.В. при примусовому виконанні постанови ВДВС Тиврівського РУЮ Вінницької області від 21 листопада 2014 року на зареєстрований 03.02.2004 року Немирівським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України у Вінницькій області на ім"я ОСОБА_2 автомобіль марки "ВАЗ 21091", 1992 року випуску, двигун № -, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_4 ЛЕГКОВИЙ КОМБІ-В, реєстраційний номер (номерний знак) НОМЕР_1, який актом державного виконавця ВДВС Тиврівського РУЮ Вінницької області Топольницького А.Й. від 19.01.2015 року переданий на відповідальне зберігання жителю АДРЕСА_1 ОСОБА_4.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Томашпільський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. С. Ставнійчук

У повному обсязі рішення суду виготовлено 20.03.2015 року