Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1962/15 Головуючий у 1 інстанції: Громова І.Б.
Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В., суддів Кочеткової І.В. Маловічко С.В.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 30 січня 2015 року у справі за скаргою Комунального підприємства «Біленьке» про визнання дій неправомірними, скасування постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

29 грудня 2014 р. представник скаржника Козиряцька І.М. на підставі договору про надання юридичної допомоги, звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження.

В обґрунтування своєї скарги представник зазначила, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Брєй О.В. 03.12.2014 року було винесено постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень за виконавчими листами відносно ОСОБА_4 та відносно ОСОБА_5, з яких рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 14.04.2014р. стягнуто на користь Комунального підприємства "Біленьке" заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 3702, 94 грн. та судові витрати. Відмовлено у відкритті виконавчих проваджень з тих підстав, що у виконавчих листах не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків. Скаржник, посилаючись на те, що згідно з вимогами цивільно-процесуального кодексу РНОКПП не є реквізитом позовної заяви, на вимогу суду ідентифікаційний код фізичних осіб-боржників податковими органами не надається, то саме на державному виконавцеві полягають ці функції щодо з»ясування такої інформації шляхом відповідних запитів.

На підставі вище викладеного, представник КП «Біленьке» просила суд поновити строк оскарження постанов державного виконавця відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції від 03.12.2014 року, визнати дії державного виконавця ВДВС Запорізького РУЮ неправомірними та скасувати вказані постанови, зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції відкрити виконавчі провадження щодо примусового виконання виконавчих листів, виданих 26.11.2014р. Запорізьким районним судом Запорізької області у справі № 317/4546/13-ц від 14.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства "Біленьке" заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 3702, 94 грн. та судових витрат.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 30 січня 2015 року скаргу задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ВДВС Запорізького РУЮ подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її необґрунтованість, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги КП «Біленьке».

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги КП «Біленьке» і визнаючи дії державного виконавця Запорізького ВДВС незаконними, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем не використані в повному обсязі надані йому права та обов»язки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а відомості про ідентифікаційний код можуть бути надані на вимогу державного виконавця, в той час як кредитор позбавлений можливості отримати такі відомості.

З такими висновками суду погоджується колегія з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України і ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012р. № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому, на думку колегії, відсутність у виконавчому листі самого лише ідентифікаційного номера боржника не може бути підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження за умови, коли такі відомості не зміг здобути суд та кредитор.

З матеріалів справи вбачається, що суд намагався витребувати у податкового органу інформацію про РНОКПП боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5, але суду було відмовлено в наданні цієї інформації через неможливість однозначної ідентифікації цих фізичних осіб ( а.с. 6, 10).

Кредитор в особі КП «Біленьке» надав в заяві РНОКПП боржників, але вони не були отримані в офіційному порядку та підлягали перевірці, тому у кредитора не мається підстав звертатись до суду із заявою про внесення виправлень у виконавчий лист.

Отже, у цьому випадку вичерпано всі можливі заходи щодо з»ясування РНОКПП боржників, але це не призвело до вирішення цього питання. Враховуючи ці обставини та те, що у кредитора маються обмежені річним терміном строки для пред»явлення виконавчого листа до виконання, колегія вважає, що висновки суду про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження у цій справі є обґрунтованими.

Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014р., прийнятій у відповідності до ст. 355 ЦПК України, яка згідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов»язковою для судів, що розглядають справи з аналогічних правовідносин.

При цьому, з огляду на вищезазначені обставини та вимоги ст. 14 ЦПК України щодо обов»язковості виконання набувших чинності судових рішень, колегія вважає неспроможними посилання апелянта на положення п. 6 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», якою передбачені підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження у зв»язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам ст. 18 цього ж Закону, оскільки виконавчий лист містить основні реквізити, передбачені цивільно-процесуальним кодексом, а РНОКПП можливо отримати тільки на офіційний запит державного органу, яким є, зокрема, відділ державної виконавчої служби.

Беручи до уваги викладене, колегія вважає, що висновки суду у справі, що переглядається, є правильними, а підстав для задоволення апеляційної скарги державної виконавчої служби не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції відхилити.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 30 січня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Савченко О.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Маловічко С.В.