Провадження № 6/582/8/15
Справа № 582/188/15-ц
Недригайлівський районний суд Сумської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2015 р.

Недригайлівський районний суд, Сумської області в складі :

головуючого судді Яковенко Н.М.,

з участю секретаря Климась С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів справу за поданням заступника начальника відділу державної виконавчої служби Недригайлівського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України,

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2015 року до суду з поданням звернулась заступник начальника ВДВС Недригайлівського районного управління юстиції ОСОБА_1 та просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника фізичну особу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання ним зобов'язань. Своє подання мотивує тим, що на виконанні у відділі ДВС Недригайлівського районного управління юстиції перебуває виконавчий лист Недригайлівського районного суду Сумської області № 2/582/120/14 від 11 серпня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: Богдана, ІНФОРМАЦІЯ_3, Каріни, ІНФОРМАЦІЯ_4, та Ангеліни, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 02 квітня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. 12 серпня 2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження, постанову направлено боржнику до виконання та стягувачу до відома. 18 серпня 2014 року на виклик державного виконавця з вимогою з'явитися до ВДВС боржник ОСОБА_2 з'явився, та пояснив, що на даний час ніде не працює, і майна, на яке може бути звернуто стягнення, не має, та в установленому законом порядку був повідомлений про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів. Відповідно до повідомлень Держсільгоспінспекції, Реєстраційної служби, Держкомзему, майна, на яке може бути звернено стягнення, за боржником не виявлено. Згідно повідомлень Податкової служби України, Пенсійного фонду України, боржник ОСОБА_2 ніде не працює, пенсії не отримує, відкритих рахунків в установах банків, не має. За період примусового стягнення за виконавчим листом аліменти сплачував періодично та не в повному обсязі, в зв'язку з чим станом на 28 лютого 2015 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 6466,57 грн.

Також вказує, що 25 лютого 2015 року стягувачка ОСОБА_3 звернулась до ВДВС із заявою, в якій просить притягнути ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за несплату аліментів.

Заступник начальника відділу державної виконавчої служби Недригайлівського районного управління юстиції ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Подання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п.18 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

На підставі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Ст. 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобовязань.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

З аналізу цих правових норм вбачається, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України, та має такий намір, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов'язань.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням, органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Недригайлівського районного управління юстиції перебуває виконавчий лист № 2/582/120/14 від 11 серпня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: Богдана, ІНФОРМАЦІЯ_3, Каріни, ІНФОРМАЦІЯ_4, та Ангеліни, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 02 квітня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

12 серпня 2014 року державним виконавцем ВДВС Недригайлівського РУЮ на підставі даного виконавчого листа відкрито виконавче провадження № 44368823, про що копію постанови направлено боржнику до виконання та стягувачу до відома (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів подання, боржник ОСОБА_2 18 серпня 2014 року на виклик державного виконавця до ВДВС з'явився. Надав пояснення, копія якого є на а.с. 7зв., про те, на даний час ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, майна, на яке може бути звернено стягнення, не має. Про наміри виїхати за межі України, а саме до Російської Федерації, ніяких посилань в поясненні немає.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні матеріалів подання судом не вбачається факту умисного ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, так як ухилення від виконання зобов'язань боржника являє собою будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості.

Зокрема, з матеріалів подання не вбачається, чи взагалі боржник ОСОБА_2 має закордонний паспорт.

В той же час, нічим не обґрунтована вказівка стягувача про наміри боржника виїхати за межі України, не може бути підтвердженням справжності таких намірів. Таке обґрунтування обмеження права боржника виїзду за кордон є недостатнім для задоволення подання державного виконавця.

З огляду на викладене, висновки державного виконавця про наявність підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України є передчасними, тому подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Недригайлівського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України, залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд Сумської області протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні при її винесенні, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя:

ОСОБА_4