Провадження № 2/641/131/2015 Справа № 641/6974/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова

у складі : головуючого - судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Артамонова О.В.

представника позивача за первісним позовом : ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Прокурора: Карагодіної Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , 3-я особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні дітьми батьком , який проживає окремо та визначення днів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в якому просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з листопада 2011 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу в належній їй квартирі за адресою :АДРЕСА_1.

27 червня 2012 року у них народилося двоє синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Однак спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з чим з серпня 2012 року вони припинили проживати однією сім'єю.

З цього часу відповідач вихованням дітей не займається, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Ніякого зв'язку відповідач з дітьми не підтримує та ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

Відповідач не цікавиться їх розвитком, станом здоровя не намагається побачити дітей та поспілкуватись з не піклується про них, не дбає про матеріальне благополуччя, у зв'язку з чим в 2013 році позивачка була вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів.

Рішенням Харківської міської ради ОСОБА_5 встановлено порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7, визначивши час - 1-3 тиждень місяця з 9-00 до 11-00 годин у присутності матері, з обов'язковим поверненням дітей до місця проживання. З моменту винесення цього рішення відповідач жодного разу не приїхав до дітей в визначений час ані будь який інший час, про що комісією у складі спеціалістів Управління служб у справах дітей складені відповідні доповідні записки.

Проте, ставлення відповідача до дітей і на даний час жодним чином не змінилося: він як і раніше ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у житті та вихованні дітей, не відвідує їх та не спілкується з ними У зв'язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.

26.12.2014 року ОСОБА_5 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо та визначення часу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з листопада 2011 року з ОСОБА_4 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу .

27 червня 2012 року у них народилося двоє синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Міцної сім'ї так і не склалося , а тому з вересня 2012 року вони стали проживати окремо один від одного. Але він продовжував спілкуватись як з ОСОБА_4 та і з дітьми. Як він так і його батьки постійно приїздили до них , гуляли з дітьми, допомагали матеріально.

Але з часом відповідач став вважати, що добровільно він мало сплачує кошти на утримання дітей, в зв'зку з чим ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.

Так, з травня 2013 р. він сплачую аліменти на утримання дітей за рішенням суду в твердій сумі 500 грн на кожну дитину. Але зараз влаштувався на роботу офіційно, в зв'язку к чим подав позов про зміну стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини щомісячно зі всіх видів доходів. Заборгованості по сплаті аліментів як у добровільному порядку, так і за рішенням суду, ніколи не існувало, та не існує по теперішній час.

Оскільки ОСОБА_4 іспитує до нього та його батьків неприязні відносини, вона будь-яким чином спрямовує всі свої дії на позбавлення його батьківських прав.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 неодноразово змінювала місце проживання з дітьми, та не жила постійно за однією адресою, він вимушений був ходити та шукати її по всім адресам з однієї квартири у другу. Спочатку ОСОБА_4 жила за адресою АДРЕСА_1, потім у матері АДРЕСА_3, зараз АДРЕСА_4.

З цього приводу и питання він звертався з заявою у департамент по справам дітей ОСОБА_8 та заступнику міського голови з питань охорони здоров'я та соціального захисту населення Горбунової - Рубан С.О., а також у службу по справам дітей Фрунзенського району м. Харкова до ОСОБА_10 у відповідь всі рекомендували звернутися до суду.

Таким чином, з боку відповідача, створюються штучні перешкоди стосовно можливості його нормального спілкування з дітьми. Всі мої намагання, з моменту розірвання сімейних стосунків, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів та судових тяжб, оскільки відповідач перешкоджає мені, не бажає моєї присутності та штучно створює такі обставини, через які я не можу зустрічатися з дітьми.

Через такі протиправні дії відповідача, після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, він змушений звернутися до суду із даною позовною заявою.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти зустрічного позову заперечувала у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач та його представники : ОСОБА_2, ОСОБА_3 проти позову заперечували у повному обсязі, позовні вимоги зустрічного позову підтримали у повному обсязі.

Третя особа - Представник служби у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та вважала за доцільне позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, проти зустрічного позову заперечувала у повному обсязі.

Подавши відповідну заяву, у справу вступила прокуратура Комінтернівського району м. Харкова.

У судовому засіданні представник прокуратури Карагодіна Л.О. проти позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав щодо синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, заперечувала у повному обсязі, вважала зустрічний позову задовольнити у повному обсязі.

Суд, вислухавши думку, пояснення, доводи сторін по справі, свідків, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав щодо синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю, а ОСОБА_5 батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8, 9).

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21. 06. 2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані приймати участь у вихованні дитини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16, 17 постанови від 30 березня 2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Так, п. 16 вказаної Постанови передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків можливе лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В порушення зазначених вимог позивачем не надано належних та допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків без поважних на то причин.

Посилання представника позивача нам те, що відповідач ухиляється від утримання дітей не відповідає дійсності , оскільки ОСОБА_5 перераховує на ім'я позивачки аліменти на утримання дітей, про що свідчить звіт про здійснення відрахування та виплати ОСОБА_5 (а.с. 103).

Відповідно до розрахунку старшого державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ, заборгованість по аліментам ОСОБА_5 відсутня (а. с. 10-102).

Суд зазначає, що доказів винної поведінки відповідача та свідомого його ухилення від виконання батьківських обов'язків матеріали справи не містять, а навпаки відповідно до його звернення Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №423 від 3.07.2013 р. ОСОБА_5 встановлений наступний порядок його участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1„ визнавши час:

1,3 неділя з 9-00 до 11 -00 у присутності матері, з обов'язковим поверненням дитини до

постійного місця проживання.

Крім того, даним рішенням, попереджено матір дітей, ОСОБА_4, що, перешкоджаючи зустрічам ОСОБА_5, з малолітніми дітьми , вона порушує права дітей та батька (а.с. 11).

А також на заяву ОСОБА_5 від 31.07.2013 року, щодо невиконання рішення Харківської міської ради №423 від 3.07.2013 р. ОСОБА_4, листом № 1138/0/202-13 від 23.08.2013 р. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради було рекомендовано вирішувати означене питання у судовому порядку(а. с. 105).

Судом також критично оцінено висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 472 від 30.10.2014 року, яким визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно його дітей, оскільки зазначеному висновку зазначено однією із підстав позбавлення батьківських прав ОСОБА_5є те, що батько не приймає участі у додаткових витратах на лікування дітей, та звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відсутність участі батька у додаткових витратах на лікування дітей не є підставою для позбавлення його батьківських прав, а є підставою звернення до суду з відповідним позовом. Крім того ОСОБА_4 скористувалась своїм право та звернулась до суду з відповідним позовом.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2013 року, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 січня 2015 року, яке набуло законної сили, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково та стягнуто на її користь додаткові витрати на дітей у розмірі 229 грн. 41 коп. та 305 грн 00 коп., а також змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_5 з твердої грошової суми з 500 грн. на кожну дитину щомісячно на 1/3 частину від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття у зв'язку з отриманням ОСОБА_5 стабільного доходу та відсутність даних про мінливість його доходів.(а. с. 81, 93-94).

Крім того посилання у висновку, про невиконання ОСОБА_5 рішення виконавчого комітету Харківської міської ради №423 від 3.07.2013 р. яким визначено порядок його участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, ґрунтується на доповідних записках до яких суд ставиться критично, оскільки вони були складені спеціалістами Управління служб у справах дітей наступного дня після встановлених зазначеним рішенням, та особисто засвідчити факт присутності або відсутності ОСОБА_5 не виявилося можливим, та було зроблено висновок зі слів сусідів, прізвище та ім'я по батькові яких не зазначено.

Також в судовому засіданні завідувач сектору з питань попередження правопорушень та захисту прав дітей служби у справах дітей Фрунзенського району Голубова О.С. в судовому засіданні в якості свідка підтвердила той факт, що дійсно, оскільки встановлений рішенням день припадає на відхідний день, а саме неділю, особисто засвідчити факт присутності або відсутності ОСОБА_5 не виявилося можливим, а також зазначила, що особи сусідів не встановлювала та місце їх проживання не перевіряла.

Суд, дійшов обґрунтованого висновку відсутності правових підстав у вимогах позивача ОСОБА_4 щодо позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відностно синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв'язку з чим вони є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 щодо усунення перешкод участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо та визначення часу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи з двома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками.

Ст. 153 Сімейного Кодексу України передбачено право матері, батька, дитини на безперешкодне спілкування.

Питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Зазначені норми викладені в ст. 157 Сімейного Кодексу України.

При цьому, відповідно до ст. 159 Сімейного Кодексу України позов про усунення перешкод у вихованні дитини є позовом про заперечення поведінки особи, яка чинить перешкоди іншому у здійсненні ним свого права. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин справи, що мають істотне значення.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №423 від 3.07.2013 р. ОСОБА_5 встановлений наступний порядок його участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнавши час:1,3 неділя з 9-00 до 11 -00 у присутності матері, з обов'язковим поверненням дитини допостійного місця проживання.

Крім того, даним рішенням, попереджено матір дітей, ОСОБА_4, що, перешкоджаючи зустрічам ОСОБА_5, з малолітніми дітьми , вона порушує права дітей та батька (а.с. 11).

Як достовірно встановлено в судовому засіданні питання зустрічі батька з дітьми між сторонами вже стоїть давно, однак батьки не можуть дійти згоди у встановленні регламенту зустрічей батька з дітьми. За таких підстав, враховуючи, що батько дітей ОСОБА_5 має рівні права на участь у вихованні малолітніх дітей, суд вважає можливим визначити наступний порядок спілкування батька з дітьми виходячи з інтересів дітей, визначивши час - 1,3 тиждень місяця з 09-00 до 11-00 годин з обов'язковим поверненням дітей допостійного місця проживання.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні первісного позову ОСОБА_4 - відмовити у повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_5 - задовольнити у повному обсязі.

Зобов'язати ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_5 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити наступний порядок участі ОСОБА_5 у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 визначивши час - 1,3 тиждень місяця з 09-00 до 11-00 годин з обов'язковим поверненням дітей допостійного місця проживання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. А. Курганникова