АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/854/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 Цибра Н. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМагди Л. Ф. , Міщенка С. В.
при секретаріРибасюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа Ревбинська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області про усунення перешкод в побаченні з дитиною та у її вихованні, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог, вказував про те, що 2 червня 2012 року між сторонами був укладений шлюб від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_8.

25 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Після розірвання шлюбу син проживає з відповідачкою в АДРЕСА_1.

З жовтня 2014 року відповідачка не дає можливості йому зустрічатися з дитиною: свідомо закриває двері будинку на замок, не відповідає на телефонні дзвінки, що порушує його батьківські права.

25 листопада 2014 року він звернувся із заявою до Ревбинської сільської ради з проханням встановити порядок спілкування та зустрічей з дитиною.

Рішенням виконкому Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району від 10 грудня 2014 року № 56 було встановлено порядок спілкування з малолітнім сином.

Відповідачка рішення виконкому не виконує та продовжує перешкоджати йому у спілкуванні з дитиною та брати участь у його вихованні.

У зв'язку з вищевикладеним, просив суд зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкування з дитиною та визначити порядок спілкування та зустрічей з дитиною відповідно до рішення виконкому Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району від 10 грудня 2014 року № 56.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_7 не чинити ОСОБА_6 перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлено ОСОБА_6 дні та години зустрічей з малолітнім сином ОСОБА_8 у першу та третю суботу місяця з 9 до 13 години за місцем проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_2.

Не погоджуючись частково з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Вважаючи, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, в частині встановлення днів та годин зустрічей з малолітнім сином, просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Встановлено, що від шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_8. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження останнього та не оспорюється сторонами. (а.с. 11)

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25.11.2014 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано. (а.с. 10)

Після розірвання шлюбу малолітня дитина залишилась проживати з матір'ю.

Оскільки, ОСОБА_7 перешкоджала ОСОБА_6 у спілкуванні з дитиною, то рішенням виконавчого комітету Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 10 грудня 2014 року (а.с. 8) визначено спосіб участі у вихованні ОСОБА_8, 2012 року народження та спілкуванні з ним батька ОСОБА_6, який проживає окремо від нього, а саме :

- одну добу: субота з 10 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв. неділі щотижня;

- спілкування в інші дні визначається за домовленістю між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шляхом письмової домовленості на папері. Під час спілкування не повинні порушуватись права обох сторін згідно чинного законодавства України, а дитина повинна бути доставлена до постійного місця проживання не пізніше 20 години поточного дня.

- спілкування батька з сином у святкові дні та дні державних свят, а також особисті святкові дні ОСОБА_8 (день народження, дні народження батька або рідних) 5-6 годин на день (вільних від денного сну дитини);

Спілкування батька з ОСОБА_8 має відбуватись на території фактичного проживання батька (АДРЕСА_2) або на його розсуд.

Дозволено інколи дідові ОСОБА_9 забирати онука з місця постійного проживання у дні і години, відведені для спілкування з батьком при наявності на те певних причин. Попередньо за домовленістю з матір'ю про все у письмовій формі або по телефону.

Зобов'язано матір повідомляти батька про термін від'їзду та перебування сина за

межами постійного проживання (с.Ревбинці) шляхом письмового повідомлення не пізніше, ніж за 10 днів перед від'їздом.

У випадку відсутності добровільної згоди на виконання одного із пунктів висновку опікунської ради, рекомендовано батькам вирішити дане питання в судовому порядку.

Відповідачка відмовлялась виконувати дане рішення, мотивуючи тим, що дитина має ще зовсім малий вік і в нічний час без матері перебувати не зможе.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_6, суд, прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та зобов'язав відповідачку ОСОБА_7 не чинити перешкод позивачу ОСОБА_6 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_8 та у його вихованні. При цьому, встановив дні, час побачення та спілкування батька ОСОБА_6 з сином ОСОБА_8, визначивши їх кожної першої та третьої суботи місяця з 9 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв. за місцем проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_2.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів виходить із такого.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно до ст.142 СК України, діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України).

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що відповідачка ОСОБА_7 створює ОСОБА_6 перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з їхньою спільною дитиною ОСОБА_8 і не бажає виконувати рішення органу опіки та піклування з даного приводу, яке є обов'язковим до виконання, чим порушує насамперед особисті немайнові права власної дитини на належне батьківське виховання та вимоги чинного законодавства.

Перешкоди, які чинить відповідачка позивачу у спілкуванні з дитиною не забезпечують інтересів дитини та порушують права позивача, які підлягають судовому захисту.

За таких обставин, суд першої інстанції, врахувавши частково рішення виконавчого комітету Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, як органу опіки та піклування, інтереси дитини та сторін по справі, прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_6, зобов'язавши відповідачку не чинити йому перешкоди в спілкуванні з дитиною та визначив способи участі у вихованні дитини.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що при визначені судом порядку та способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною у вигляді встановлення ОСОБА_6 годин зустрічей з малолітнім сином у першу та третю суботи місяця з 9 до 13 години, тобто фактично 2 рази на місяць, не сприятиме у повній мірі нормальному розвитку та вихованню сина і не забезпечить рівності права батьків у вихованні сина.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині визначення порядку та способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною підлягає зміні.

Врахувавши всі обставини справи, характеристики сторін, вік дитини, колегія суддів вважає за необхідне визначити такий порядок та спосіб участі ОСОБА_6 у вихованні дитини, як зустрічі щосуботи з 9-00 до 18-00 години, з необов'язковою присутністю матері та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Визначити спілкування батька ОСОБА_6 з сином ОСОБА_8 в святкові дні та дні державних свят, а також в день народження дитини - 5 годин на день (вільних від денного сну дитини).

В решті рішення суду є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування за наведеними у скарзі доводами немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2015 року у даній справі - змінити в частині визначення порядку побачення ОСОБА_6 з малолітнім сином ОСОБА_8.

Встановити ОСОБА_6 дні та години зустрічей з малолітнім сином ОСОБА_8 щосуботи з 9-00 до 18-00 години кожного місяця, з необов'язковою присутністю матері та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Встановити ОСОБА_6 години спілкування з сином ОСОБА_8 в святкові дні та дні державних свят, а також в день народження дитини - 5 годин на день (вільних від денного сну дитини) за погодженням між батьками.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :