16.04.2015 Єдиний унікальний номер 205/718/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Залімської Н.В.

при секретарі Єрьоменко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

03 лютого 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спеціалістами Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська встановлено, що за період з 01.04.2002 р. по 30.04.2014 р. ОСОБА_1 безпідставно отримано частину пенсії в розмірі 9098,62 грн., у звязку з несвоєчасністю повідомлення про працевлаштування, що призвело до матеріальних збитків. 16 січня 2001 року відповідачем разом з заявою про призначення пенсії було надано зобовязання що «у всіх випадках працевлаштування (тимчасово або постійно), зміни складу сім`ї, на яких виплачується пенсія або надбавка до пенсії, терміново повідомити в районне управління Пенсійного фонду України для зміни розміру пенсії». Однак, відповідач зобовязання не виконав, не повідомив про працевлаштування. 12.11.2009 року відповідач надав заяву повідомлення про звільнення та надано зобовязання про повідомлення протягом трьох днів у разі працевлаштування. Також, надано згоду на утримання з пенсії 20 відсотків нарахованої переплати пенсії. Відповідно до довідки № 79 від 10.11.2009 року, виданої ТОВ «Євростройінвест-д» ОСОБА_1 з 01.12.2007 р. по 30.04.2009 р. працював двірником. Позивач просив стягнути з відповідача суму незаконно отриманих коштів у розмірі 9098,62 грн. на користь держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська.

Від представника позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надавав.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом III групи за загальним захворюванням та отримує соціальну пенсію по інвалідності (а.с.8).

16 січня 2001 року відповідачем разом з заявою про призначення пенсії було надано зобовязання що «у всіх випадках працевлаштування (тимчасово або постійно), зміни складу сім`ї, на яких виплачується пенсія або надбавка до пенсії, терміново повідомити в районне управління Пенсійного фонду України для зміни розміру пенсії» (а.с.4).

Встановлено, що ОСОБА_1 працював в ТОВ «Євростройінвест-д» з 01.12.2007 р. по 30.04.2009 р. на посаді двірника з окладом 493,00 грн. (а.с.11).

12.11.2009 року відповідач надав заяву повідомлення про звільнення та надано зобовязання про повідомлення протягом трьох днів у разі працевлаштування. Також, надано згоду на утримання з пенсії 20 відсотків нарахованої переплати пенсії (а.с.12).

З 02.01.2013 року ОСОБА_1 працював у ТОВ «Дніпропетровський приладобудівельний завод» на посаді слюсаря-монтажника (а.с.14).

12.03.2013 року відповідач надав заяву повідомлення про звільнення та надано зобовязання про повідомлення протягом трьох днів у разі працевлаштування. Також, надано згоду на утримання з пенсії 20 відсотків нарахованої переплати пенсії (а.с.15).

Таким чином, у звязку з несвоєчасністю повідомлення про працевлаштування відповідачем було безпідставно отримано за період з 01.04.2002 р. по 30.04.3014 р. суму в розмірі 9098,62 грн.(а.с.2).

10.07.2014 року ОСОБА_1 було направлено листа про повернення безпідставно отриманих коштів, однак останній ухиляється від їх повернення (а.с.7).

Відповідно до положень ст. 318 ЦК України, субєктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені в ст. 2 ЦК України. Відповідно ідо положень ч. 2 ст. 2 ЦК України, учасником, цивільних відносин зокрема є держава Україна. Відповідно до положень ст. 326 ЦК України, у державній власності є майно, у тому числі грошові, кошти, яке належить державі Україна. Від імеці та в інтересах держави Україна право власності здійснюють органи державної влади.

За ст. 71 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», бюджет Пенсійного фонду - план утворення і використання цільового страхового фонду, що формується за рахунок страхових внесків до солідарної системи та надходжень з інших джерел, визначених цим Законом.

Статтею 72 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», визначені джерела формування коштів Пенсійного фонду є, а саме: 1) надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у розмірах, визначених законом, крім частини страхових внесків, що спрямовується до накопичувальної системи пенсійного страхування;2) інвестиційний дохід, який отримується від інвестування резерву коштів для покриття дефіциту бюджету Пенсійного фонду в майбутніх періодах; 3) кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом; 3-1) кошти, сплачені виконавчій дирекції Пенсійного фонду за надання послуг з адміністрування Накопичувального фонду та послуг недержавним пенсійним фондам - суб'єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення;4) суми від фінансових санкцій та пені (крім сум пені, сплачених роботодавцем за несвоєчасне перерахування з його вини сум страхових внесків застрахованої особи до накопичувальної системи пенсійного страхування), застосованих відповідно до цього Закону та інших законів до юридичних та фізичних осіб за порушення встановленого порядку нарахування, обчислення і сплати страхових внесків та використання коштів Пенсійного фонду, а також суми адміністративних стягнень, накладених відповідно до закону на посадових осіб та громадян за ці порушення; 5) благодійні внески юридичних та фізичних осіб; 6) добровільні внески; 7) інші надходження відповідно до законодавства.

Згідно п.1 ч.1 ст. 73 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», кошти Пенсійного фонду використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 50 Закону України Про .загальнообовязкове державне пенсійне страхування суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонерів аб подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонера добровільно або стягуються на підставі територіальних органів Пенсійного фонду чи судовому порядку.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку тому підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача грошові кошти в сумі 9098,62 гривень.

Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, його вимоги задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 316,318,326,386 ЦК України, ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 197, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, ?

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська грошові кошти в сумі 9098,62 грн. (девять тисяч девяносто вісім гривень 62 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В. Залімська