№2-542/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок смерті фізичної особи,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 (Позивач-1) та ОСОБА_2 (Позивач-2) звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок смерті ОСОБА_4 (дочки Позивача-1, онучки Позивача-2).

Свої вимоги Позивачі мотивують наступним.

08 червня 2013 року Відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем "КІА", д/н НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині вул. Народного Ополчення зі сторони вул. Медової у напрямку вул. Ф.Ернста в м. Києві, не впоралась з керування та скоїла дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої пасажир автомобіля ОСОБА_4 отримала тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких померла.

Позивачі вважають, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідачки, хоч навіть і в разі відсутності її вини, вона має нести відповідальність спричинену моральну шкоду Позивачам, заподіяну внаслідок смерті ОСОБА_4, як володілець джерела підвищеної небезпеки.

Смерть ОСОБА_4 спричинила Позивачам моральну шкоду, яка, як вони зазначають у позові, ґрунтується на наступному:

- внаслідок трагедії Позивачі знаходяться у стресових життєвих обставинах та в умовах, які призводять до порушення психологічно адаптованого самопочуття, що в свою чергу потенціює дестабілізацію адаптованих механізмів життєдіяльності, а також викликає негативні зміни щодо продуктивності життєвого часу особистості, оскільки зумовлена станом здоров'я; роз'єднаність з активним життям обмежує прояви наявних психологічних можливостей, що може складати 150000 гривень;

- виникнення душевної болі, яка пов'язана з порушенням життєвих планів, неможливості протягом тривалого часу не думати про плани, які притаманні кожній людині, а тільки спогадами про загиблу дитину і внучку - складає 150000 гривень.

Загальну суму компенсації за спричинену моральну шкоду Позивачі просять стягнути з Відповідача в рівних долях.

У судовому засіданні Позивач та представник обох Позивачів позов підтримали, просили суд його задовольнити. Надали суду висновок експерта (спеціаліста) за результатами проведення психологічного дослідження оцінки розміру моральної шкоди Позивачам, яка для батька може становити суму в розмірі 135 мінімальних заробітних плат, а для баби - 67,5 мінімальних заробітних плат.

Представник Відповідача зазначив суду, що загибла ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були найкращими подругами, і тяжкий моральний стрес у зв'язку з її смертю отримала і Відповідач. При вирішенні справи представник Відповідача просив суд врахувати відсутність вини Відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка підтверджується проведеними по кримінальній справі автотехнічними дослідженнями, а також матеріальний стан самої ОСОБА_3, яка є студенткою і самостійного заробітку не має. Достатньою компенсацією моральної шкоди на двох Позивачів Відповідач вважав суму в розмірі 50000 гривень.

Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_5. (а.с. 75)

ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_1. (а.с. 73)

З матеріалів справи вбачається, що 08 липня 2013 року приблизно о 01.20 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем "КІА", д/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Народного /Ополчення зі сторони вул. Медової у напрямку вул. Ернста в м. Києві, помітивши навпроти будинку №23 перешкоду для руху, змінила напрямок свого руху ліворуч з послідуючим наїздом на бордюр, земляний насип та перекидання автомобіля.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_4 від спричинених тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в лікарні.

У відповідності до положень ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Частина 2 статті 1167 Цивільного кодексу України встановлює, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Відтак, вимоги ОСОБА_1 про відшкодування йому моральної шкоди, завданої внаслідок смерті його дочки, відповідають його правам, закріпленим цивільним законодавством, в той час як права ОСОБА_2 на відшкодування їй моральної шкоди закон пов'язує лише з фактом проживання з померлою однією сім'єю.

В даному випадку суду бере до уваги наявні у справі матеріали, які свідчать, що ОСОБА_4 за життя проживала зі своєю матір'ю ОСОБА_6, зокрема:

- пояснення ОСОБА_1 (Позивач-1), ОСОБА_6 (мати померлої), ОСОБА_2 (Позивач-2), викладені в постанові про закриття кримінального провадження від 23 жовтня 2014 року, у яких зазначені особи вказують, що ОСОБА_4 проживала саме з матір'ю, а не з бабою;

- рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_1 про усунення особи від права спадкування, яким встановлено, ОСОБА_4 проживала у квартирі своєї матері разом з нею за адресою: АДРЕСА_1;

- пояснення допитаних у суді свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які також підтвердили факт проживання ОСОБА_4 з матір'ю.

Таким чином, з огляду на положення ч.2 ст. 1168 ЦК України підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд не має.

Суд бере до уваги пояснення Позивача про те, що моральні переживання з приводу втрати дочки призвели до постійного депресивного стану, що є наслідком безповоротної втрати близької людини.

При визначенні величини компенсації за спричинену моральну шкоду суд враховує усі обставини, які призвели до загибелі ОСОБА_4, відношення водія ОСОБА_3 до дорожньо-транспортної пригоди, яка також переживає загибель подруги, її майновий стан, суд вважає, що запропонований Позивачем-1 розмір компенсації за спричинену йому моральну шкоду, а також розмір компенсації, визначений висновком експерта №1113/1 від 19.02.2015р., є завищеним.

Визначаючи адекватний та розумний розмір компенсації з огляду на усі обставини спарви, суд приходить до висновку, що така компенсація має складати 50000 гривень.

Саме у цьому розмірі компенсація за моральну шкоду підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача-1.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з Відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, зі ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави сума судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 23, 1167, 1168, 1187 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити ОСОБА_1 частково.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування моральної шкоди 50000 грн (п'ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: