Справа № 686/1419/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі :головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі - Пугачові В.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідачів ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності за кожним на 1/8 частину квартири №20 та на 1/8 частину квартири №21 за адресою м.Хмельницький, вул. М.Гречка, 12/1, як за спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_7. В обґрунтування своїх вимог вказали, що 24.05.2014 року помер їх батько ОСОБА_7 і після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме: квартири №20, №21 по вул. М.Гречко, 12/1 в м. Хмельницькому. Спадкоємцями померлого є: вони-позивачі (діти спадкодавця), ОСОБА_3 (дружина спадкодавця) та ОСОБА_4 (донька від другого шлюбу). Вказане спадкове майно було придбано ОСОБА_7 за час шлюбу з ОСОБА_3 в 1993 році. У серпні 2014 році позивачі звернулись до першої Хмельницької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини і для оформлення спадщини їх було запрошено до нотаріуса, однак відповідачі в зазначений час не зявились. Оригінали правовстановлюючих документів на спірні квартири, які вони могли б надати нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину у них відсутні, так як знаходяться у ОСОБА_3, яка їх не надає і до нотаріуса не з'являлась, чим перешкоджає реалізації їх права на отримання спадщини. Згідно довідки першої Хмельницької державної нотаріальної контори від 09.12.2014 року №2980/02-14 їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з тим, що склад спадкового майна невідомий та відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно. Тому просять позов задоволити і визнати за ними право власності за кожним на 1/8 частину квартири №20 та на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, який помер 24.05.2014 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідачі та їх представник в судовому засіданні позов визнали частково, суду пояснили, що не заперечують права позивачів щодо отримання спадщини, однак враховуючи незначні частки позивачів у спадщині (1/8 частина) на які вони просять визнати право власності, вони готові відмовитись від своїх частин у квартирі АДРЕСА_2 в обмін на частини позивачів в квартирі АДРЕСА_3. В результаті чого, за позивачами визнається право власності за кожним на 1/4 частину в квартирі АДРЕСА_2, а за ними визнається право власності за кожним на 1/4 частину в квартирі АДРЕСА_3.

Заслухавши пояснення сторін їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.05.2014 року помер ОСОБА_7 - батько позивачів, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №238015, виданим 09.08.2014 року; свідоцтвами про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_8, серії І-БВ №228247, серія І-БВ №275702; свідоцтвом про шлюб серія І-БВ № 134621, згідно якого ОСОБА_8 21.09.1997 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 і змінила прізвище на ОСОБА_9.

ОСОБА_7 в період перебування в шлюбі з ОСОБА_3, який було зареєстровано 22.12.1990 року, згідно договору купівлі-продажу від 26.01.1993 року придбав квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 56 кв.м., яка була зареєстрована за ним. ОСОБА_3 згідно договору міни від 16.07.1993 року обміняла квартиру АДРЕСА_5, яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.1993 року, на квартиру АДРЕСА_3, яку зареєструвала за собою, що підтверджується копіями технічних паспортів на вказані квартири, оглянутими в судовому засіданні інвентаризаційними справами та копією свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-БВ № 264063 від 22.12.1990 року.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.22 КпШС (в редакції, яка діяла на час укладення договорів купівлі-продажу та міни) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Статтею 28 цього Кодексу визначено, що частки подружжя у спільному майні є рівними.

Аналогічні положення містяться і в ст. 60 Сімейного кодексу України, згідно якої майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Сторонами не заперечується, що квартири №20 та №21 по вул.М.Гречко, 12/1 в м.Хмельницькому були придбані за час шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_3, а тому вони є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи наведене, а також, що в судовому засіданні сторонами не надано суду доказів на підтвердження обставин, що мають істотне значення для відступлення від засади рівності часток подружжя і таких обставин не встановлено судом, суд приходить до висновку, що частка померлого ОСОБА_7 у вказаних квартирах становить 1/2 частини.

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На підставі заяв ОСОБА_3 від 05.08.2014р., ОСОБА_6 від 12.08.2014р. та ОСОБА_1 від 14.08.2014р. про прийняття спадщини Першою Хмельницької державною нотаріальною конторою 05.08.2014 року було заведено спадкову справу № 496-2014 після смерті померлого ОСОБА_7. Спадкоємцями померлого ОСОБА_7 являються: ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_3, які подали в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини та ОСОБА_4, яка на момент смерті фактично була прописана та проживала з спадкодавцем, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи № 496-2014.

Згідно довідки Першої Хмельницької державної нотаріальної контори від 09.12.2014 року №2980/02-14 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з тим, що склад спадкового майна невідомий та відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно.

Вищевказані обставини зумовили звернення позивачів до суду для визнання за кожним з них в порядку спадкування за законом права власності на 1/8 частину квартири №20 та на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ст.1226 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Пояснення відповідачів щодо визнання за кожним з позивачів права власності лише на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2, а за ними визнання права власності на 1/4 частину за кожним в квартирі АДРЕСА_3, враховуючи незначні частки спадкоємців у праві на спадщину, суд не приймає до уваги, оскільки до складу спадщини після смерті ОСОБА_7, увійшло право власності останнього на частину двох вищевказаних квартир.

Враховуючи вищевикладене, те що позивачі подали до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, проте не можуть її оформити у зв'язку з неподанням відповідачами правоустановлючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і за кожним з позивачів слід визнати право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_6 та на 1/8 частину квартири АДРЕСА_7, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 24.05.2014 року.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88,179, 212-215 ЦПК України, ст.ст.328, 1218, 1226, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.22,28 КпШС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_8 та на 1/8 частину квартири АДРЕСА_9, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_7, який помер 24.05.2014 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_8 та на 1/8 частину квартири АДРЕСА_9, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_7, який помер 24.05.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 судовий збір в сумі 750 грн., по 375 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 750 грн., по 375 грн. з кожного.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :