Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Березнівського районного суду від 22 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Балашівської сільської ради Березнівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Березнівського районного суду від 22 грудня 2014 року позов задоволено: визначено для ОСОБА_3 додатковий строк терміном один місяць для подання ним до Березнівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у виді домобудування по АДРЕСА_1 Березнівського району Рівненської області, після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини для ОСОБА_3 рахувати з дня вступу рішення в законну силу.

У поданій на вказане рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликався на порушення судом норм матеріального і процесуального права, а також неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Вказував, що згідно довідки Балашівської сільської ради №175 від 03.02.2015 року на день смерті його мати ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована АДРЕСА_1 разом з онуками та правнуком, однак фактично з 2004 року мати проживала з ним, що підтверджується показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а тому він має право претендувати на спадкове майно.

Доводив, що задовольняючи позов ОСОБА_3 та визначаючи йому додатковий строк для прийняття спадщини, суд виходив з того, що цей строк ним було пропущено з поважних причин, а саме: через хворобу, відсутність по місцю проживання спадкодавця на момент відкриття спадщини та юридичну необізнаність. Однак, стверджував, що з наявної в матеріалах справи довідки вбачається, що позивач лікувався лише з 16.11.2006 року по 30.12.2006 року, а докази про відсутність по місцю проживання на момент відкриття спадщини відсутні, що свідчить про порушення судом норм ст. 1272 ЦК України.

Зазначив, що їх з позивачем матері належав будинок в АДРЕСА_1, як вказано в рішенні суду. Крім того, згідно з договором дарування від 31.08.2004 року власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_7.

____________________________________________________________________________________________________

Справа №555/2707/14-ц Головуючий в суді І інст. - Мельник В.Я.

Провадження № 22-ц /787/591/2015р. Суддя-доповідач - Боймиструк С.В.

Просив рішення Березнівського районного суду від 22 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_3 у встановленому законом порядку, завчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явився і причин неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Сільський голова Балашівської сільської ради Березнівського району подав заяву, в якій просить розглянути справу без участі їх представника.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої виходив з того, що після смерті спадкодавця, позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини.

Такий висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень даних в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК .

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зазначених роз'яснень та вимог закону місцевий суд не дотримався, не перевірив наявність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 та об'єм і належність спадкового майна спадкодавцю, на яке претендує позивач.

Поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини є поняттям визначальним та оціночним, тому пов'язаність їх з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, від дня відкриття спадщини до часу звернення до суду (протягом 8 років) доказами в справі не підтверджуються.

Позивач ОСОБА_3 після смерті матері 24 липня 2006 року протягом шести місяців мав подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, тобто до 24 січня 2007 року, чого ним зроблено не було, про що свідчать інформаційні довідки з спадкового реєстру. Відповідно йому не виносилась нотаріусом відмова у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, з часу відкриття спадщини до розгляду справи в суді.

Позивачем ОСОБА_3 не доведено, що хвороба, на яку він хворів з 16 листопада по 30 грудня 2006 року (вростаючий ніготь першого пальця правої ступні), була непереборною та позбавляла його можливості звернення до нотаріуса в зазначений період часу.

Також недоведеною є обставина відсутності ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за місцем її відкриття. Твердження позивача про перебування в цей час на сезонних роботах в Київській області протягом 2006-2009 років та неможливість подання заяви нотаріусу нічим не підтверджене та суперечить самому змісту сезонності робіт.

Крім того, слід зазначити, що позов безпідставно заявлений до органу місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду, оскільки існує інший спадкоємець ОСОБА_2 (апелянт), який стверджує, що фактично прийняв спадщину, оскільки спадкодавець (мама) проживала в його сім'ї з 2004 року до своєї смерті в 2006 році. Цю обставину позивач ОСОБА_3 від суду приховав, а суд її не перевірив, витребувавши необхідну інформацію від органу місцевого самоврядування.

Отже, позов ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є недоведеним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.303, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 313-314, 316-317, 324-325 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Березнівського районного суду від 22 грудня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Балашівської сільської ради Березнівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: