Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

05 березня 2015 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.,

при секретарі Підлужному Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Нива - В.Ш.» в особі Філії 14 ПП «Нива - В.Ш.» та Головного управління юстиції Львівської області, про визнання угоди недійсною,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з вимогами до ПП «Нива - В.Ш.» в особі Філії 14 ПП «Нива - В.Ш.», в якому просять визнати недійсним договір про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмету іпотеки) № 1414012 від 17 січня 2014 року укладений між відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та філією 14 приватного підприємства «Нива - В.Ш.»

В обґрунтування позовних вимог, позивач покликається на те, що 17 січня 2014 року, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та філія 14 приватного підприємства «Нива-В.Ш.», уклали договір про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмету іпотеки) № 1414012 від 17 січня 2014 року, який вважає незаконним та просить визнати недійсним.

Представники позивачів в судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили задоволити таку в повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явивились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомленені про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.Відповідно до ст..224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, проти чого не заперечили представники позивачів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 січня 2014 року, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області в особі начальника Цабака В.Я., який діяв на підставі положення про районний, районний у місті, міськрайонний відділ державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністра юстиції України № 83/5 від 03.03.2007 року, зареєстрований у Міністерстві юстиції 03.03.2007 року № 180/13447, з однієї сторони, та філія 14 приватного підприємства «Нива-В.Ш.», яка діє від імені та в інтересах ПП «Нива-В.Ш.», в особі директора філії Проніна В.В., який діє на підставі довіреності № 1780/13 від 13.12.2013 року та положення про філію, з другої сторони, уклали договір про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмету іпотеки) № 1414012 від 17 січня 2014 року.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до п. 1.1. предметом договору є здійснення сторонами дій, пов'язаних з виконанням умов генерального договору про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державним виконавцем при примусовому виконанні рішень № 4 від 23 січня 2012 року з надання послуг по реалізації арештованого нерухомого майна шляхом його продажу на прилюдних торгах, на яке звернено стягнення державним виконавцем при примусовому виконанні рішень суддів та інших органів (посадових осіб).

Пунктом 1.3. сторонами узгоджено, що на прилюдні торги передається нерухоме майно за наступною характеристикою: нерухоме майно ( предмет іпотеки) арештовано при примусовому виконанню виконавчого листа № 2-5328/11 виданого 16.08.2012 року Шевченківським районним судом м. Львова. Найменування майна, яке передається на прилюдні торги: предмет іпотеки-нежитлові приміщення АДРЕСА_1 та трьохкімнатна квартира загальною площею 114,5 кв.м., житловою площею 62,6 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Згідно із вимогами ст. 203 ЦК України, для чинності правочину, його зміст не може суперечити нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання у момент вчинення правочину стороною або сторонами вимог встановлених частинами третьою (вільність волевиявлення учасників правочину та відповідність його їх внутрішній волі), п'ятою (реальність настання равових наслідків, що обумовлені ним) ст. 203 ЦК України.

Також з матеріалів справи видно, що преамбулою даного договору, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області в особі начальника Цабака В.Я., під час укладання договору діяв на підставі положення про районний, районний у місті, міськрайонний відділ державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністра юстиції України №83/5 від 03.03.2007р., що був зареєстрований у Міністерстві юстиції України 03.03.2007 року №180/13447.

Однак пунктом 3 наказу Міністерства юстиції України № 549/5 від 10.04.2012 року «Про затвердження положення про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби» визнано таким, що втратив чинність наказ Міністерства юстиції від 03.03.2007 року № 83/5 «Про затвердження положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.03.2007 року за № 180/13447 (із змінами) на який послався відповідач під час укладення оспорюваного договору.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є підставними та обґрунтованими, оскільки начальник відділу примусового виконання судових рішень Цабак В.Я., при укладанні спірного правочину керувався вищеназваним Положенням від 03.03.2007 року, який був нечинним в момент укладання.

Керуючись ст.ст. 3-11, 60, 88, 118-119, 203, 215-216 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмету іпотеки) № 1414012 від 17 січня 2014 року укладений між відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та філією 14 приватного підприємства «Нива - В.Ш.».Застосувати наслідки недійсності правочину.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.Р.Волоско.