АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/5601/15 Головуючий: 1 інстанції
Справа: № 643/3435/15-ц ОСОБА_1
Категорія: договірні Доповідач: Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Гальянової І.Г., Костенко Т.М.

за участі секретаря - Єрьоменко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 і Кредит» про стягнення коштів за депозитом, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вище вказаним позовом до ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» в особі відділення №15 філії «Слобожанське РУ» AT «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», в якому з урахуванням уточнень просив на підставі ст.ст. 509, 610, 611, 612. 625 ЦК України стягнути з відповідача на його користь суму за договором №350697/6699/3-14 про банківський строковий вклад ( депозит) Пенсійний на 3 місяці в іноземній валюті від 26 лютого 2014р. разом з сумою нарахованих за користування ним процентів у розмірі - 12290,87 доларів США., 10.10% річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору в розмірі - 683,60 доларів США, суму втрат, передбачених положеннями ст. 625 ЦК України в сумі 3% річних - 203,05 доларів США; суму за договором-заявою №350697/28643/5-14 про банківський строковий вклад ( депозит) « Пенсійний» на 5 місяців в іноземній валюті від 12 червня 2014р. разом з сумою нарахованих за користування ним процентів у розмірі - 617,54 доларів США, 11,10% річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору в розмірі - 33,80 доларів США, суму втрат, передбачених положенням ст.625 ЦК України в сумі 3% річних - 9,13 доларів США, а загалом - 13837,99 доларів США.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що 26.02.2014 року він уклав договір №350697/6699/3-14 про банківський строковий вклад ( депозит) Пенсійний на 3 місяці в іноземній валюті 4 з Акціонерним товариством «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», відповідно до якого позивач передав Банку, а ОСОБА_3 прийняв грошову суму в розмірі 12 026,00 доларів США на строк з 26.02.2014 року по 26.05.2014 року, зі сплатою 10,10 % річних.

В подальшому, 12.06.2014 року ОСОБА_2 уклав договір-заяву №350697/28643/5-14 про банківський строковий вклад ( депозит) « Пенсійний» на 5 місяців в іноземній валюті з Акціонерним товариством «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», відповідно до якого позивач передав Банку, а ОСОБА_3 прийняв грошову суму в розмірі 1195,00 доларів США на строк з 12.06.2014 року по 12.11.2014 року, зі сплатою 11,10% річних.

13.11.2014 року та 27.11.2014 року ОСОБА_2 звернувся до Банку з наміром забрати вклади, проте в усній формі отримав відмову з посиланням про неможливість повернути вклад із-за відсутності достатнього обсягу грошових коштів.

У звязку з чим, позивач 13.11.2014 року та 02.12.2014року звернувся до Банку з письмовими заявами про бажання забрати депозит, з зазначенням порядку виплати йому вкладу, на що отримав повідомлення Банку, в яких було зазначено, що згідно з постановою Правління Національного банку України №758 від 01.12.2014року уповноважені банки зобовязані обмежити видачу, (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомата в межах до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. За вкладом №350697/28643/5-14 від 12.06.2014року відповідач повернув йому лише частину вкладу та проценти у розмірі - 700долларів США. Отже відповідачем не було здійснено повернення депозиту разом з сумою нарахованих за користування ним процентів. Після спливу строку договору, відповідач продовжує користуватися грошовими коштами, що порушує його права.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», в особі відділення №1 філії «Слобожанське РУ» AT «ОСОБА_3 та Кредит» про стягнення коштів за депозитом задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», в особі відділення №1 філії «Слобожанське РУ» AT «ОСОБА_3 та Кредит» на користь ОСОБА_2 за договором № 350697/6699/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний на 3 міс.) від 26.02.2014 року не повернуті кошти та нараховані проценти на загальну суму - 12329 (дванадцять тисяч триста двадцяті девять) доларів США 66 центів.

Стягнуто з ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» в особі відділення №1 філії «Слобожанське РУ» AT «ОСОБА_3 та Кредит» на користь ОСОБА_2 за договором-заявою № 350697/28643/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний на 5 міс.» від 12.06.2014 року не повернуті кошти та нараховані проценти на загальну суму - 650 (шістсот пятдесят) доларів США 25 центів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» в особі відділення №1 філії «Слобожанське РУ» AT «ОСОБА_3 та Кредит» на користь держави судовий збір в розмір 2733 грн.57 коп. (дві тисячі сімсот тридцять три грн. 57коп.)

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 рішення суду просить скасувати, та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права при розгляді справи та частковому задоволенні його вимог.

В обгрунтвання апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції не врахував, що після закінчення строку дії депозитних договорів відповідач не в повному обсязі виконав свої зобовязання і тому необхідно стягнути штрафні санкції з відповідача, а саме проценти за ст. 625 ЦК України виходячи з процентної ставки за депозитами.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених ст..61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. Під час перегляду справи в апеляційному порядку, за ч.1 ст.303 цього Кодексу, суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно наданих доказів встановлено, що ОСОБА_2 відповідно укладеного договору №350697/6699/3-14 про банківський строковий вклад ( депозит) «Пенсійний на 3 місяці» в іноземній валюті від 26 лютого 2014р. здійснив розміщення 12 026, 00 доларів США в банку строкового вкладу з щомісячною виплатою процентів, з відкриттям рахунку на вимогу виплат, на який банком перераховувалися відсотки та передбачалось перерахування депозитного вкладу по закінченню строку дії договору. Дата вимоги вкладу були визначена 16 травня 2014. стандартна ставка по вкладу з першого по пятий місяць встановлена у розмірі 10,10 % річних.

В подальшому, 12.06.2014 року ОСОБА_2 уклав договір-заяву №350697/28643/5-14 про банківський строковий вклад ( депозит) « Пенсійний» на 5 місяців в іноземній валюті з Акціонерним товариством «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», відповідно до якого позивач передав Банку, а ОСОБА_3 прийняв грошову суму в розмірі 1195,00 доларів США на строк з 12.06.2014 року по 12.11.2014 року, зі сплатою 11,10% річних.

13.11.2014 року та 27.11.2014 року ОСОБА_2 звернувся до Банку з наміром забрати вклади, проте в усній формі отримав відмову з посиланням про неможливість повернути вклад із-за відсутності достатнього обсягу грошових коштів.

У звязку з чим, позивач 13.11.2014 року та 02.12.2014року звернувся до Банку з письмовими заявами про бажання забрати депозит, з зазначенням порядку виплати йому вкладу, на що отримав повідомлення Банку, в яких було зазначено, що згідно з постановою Правління Національного банку України № 758 від 01.12.2014року уповноважені банки зобовязані обмежити видачу, (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомата в межах до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. За вкладом №350697/28643/5-14 від 12.06.2014 року відповідач повернув йому лише частину вкладу та проценти у розмірі 700 доларів США. Отже відповідачем не було здійснено повернення депозиту разом з сумою нарахованих за користування ним процентів. Після спливу строку договору, відповідач продовжує користуватися грошовими коштами, що порушує його права.

ОСОБА_2 зазначив про те, що відповідач повернув йому частину вкладу та проценти за договором-заявою №350697/28643/5-14 від 12.06.2014 року у розмірі 700 доларів США (а.с.11-15).

Таким чином на час пред'явлення позову до суду сума заборгованості за договором-заявою №350697/28643/5-14 від 12.06.2014 року про банківський строковий вклад (депозит) становить -495 доларів США (1195.00 доларів США - 700 доларів США). За договором №350697/6699/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) сума заборгованості становить - 12026,00 доларів США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтями 626, 629, 651 ЦК України встановлено, що договір є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків, він є обов'язковим для виконання сторонами, а зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимогами ст.ст. 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції враховуючи викладені положення закону виходив з того, що позивач вправі вимагати від банку повернення здійсненого ним вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен був видати вклад у повному обсязі. Банк не виконав вимогу позивача та не повернув суму вкладу та нараховані відсотки, у звязку з чим дійшов до правильного висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми вкладу і відсотків за договором-заявою №350697/28643/5-14 про банківський строковий вклад (депозит «Пенсійний» в іноземній валюті від 12.06.2014 року з врахуванням повернутої суми в розмірі - 650 США, 25 центів та суми вкладу та відсотків за Договором № 350697/6699/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» від 26.02.2014року в розмірі - 12329 доларів США 66 центів.

Разом з цим, одночасно суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність вимог стягнення з банку проценти річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору та суми втрат, передбачених положенням статті 625 ЦК України, оскільки вказані вимоги, оскільки зазначені положення не регулюють спірних правовідносин про банківський вклад.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і апеляційною інстанцією не переглядалось.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на - відхилити.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -