Справа № 463/2829/14 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/783/1612/15 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, представника Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра", на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра" (в подальшому - „Банк") і ОСОБА_5, в кінцевій редакції позовних вимог якого просила суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь 120 863 грн. 44 коп. безпідставно набутих коштів.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що відповідачі безпідставно отримали від неї грошову суму у вказаному розмірі, що підтверджується квитанціями, яка була зарахованою на транзитний рахунок Банку. В графі призначення платежу зазначено: погашення кредиту ОСОБА_5 згідно договору № 9/МБ-ЦВ---541344 укладеного з відділенням ПАТ КБ «Надра» Львівського РУ. З підстав, передбачених ст. 1212 ЦК України, позивач вважала, що вказану грошову суму відповідачі отримали безпідставно, оскільки в жодних договірних відносинах із відповідачем ОСОБА_5 вона не перебувала й не перебуває, доручення виконання зобов'язань останнього перед Банком на неї не покладалося (а.с. 2-5).

Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено.

Стягнуто з Банку на користь позивачки ОСОБА_4 68 462 грн. 44 коп. безпідставно набутих коштів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат (а.с. 93-96).

Дане рішення оскаржила представник Банку ОСОБА_3

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що у Банку не було правових підстав для відмови у прийнятті коштів на погашення заборгованості по кредитному договору, який було укладено 16.03.2007 року між Банком та ОСОБА_5 (як позичальником), від іншої особи (а.с. 99-102).

Представником Банку до суду було подано заяву про апеляційний розгляд справи за відсутності представника Банку (а.с. 130-132).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.1), а також встановлено, що положення цієї глави (83 „Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави") зазстосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2).

Як вбачається з вище наведеної норми матеріального права, особа, що безпідставно отримала (зберігла) майно, повинна повернути його потерпілому, а у разі невиконання цього обов'язку майно підлягає стягненню з означеної особи в судовому порядку.

Обов'язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, а не мірою відповідальності. Тому наявність вини в поведінці особи, що безпідставно збагатіла, не вимагається. Означена цивільно-правова санкція застосовується і в тих випадках, коли безпідставне набуття майна є результатом події чи поведінки самого потерпілого або третіх осіб.

Для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення необхідна наявність такої умови, як відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення або збагачення за підставою, яка згодом відпала. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Як вбачається з вище наведеного, саме на набувача майна покладається обов'язок доказування факту набуття ним спірного майна на підставі, передбаченій законом або іншими правовими актами чи правочином.

В той же час, Банком не наведено і не подано до суду доказів про наявність у нього правових підстав на набуття ним коштів, які були перераховані йому позивачкою ОСОБА_4, а відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що він повинен повернути ці кошти згаданій потерпілій, і доводи апеляційної скарги Банку цього висновку не спростовують.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, представника Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра", відхилити та залишити рішення Личаківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: