Справа № 739/1739/14-ц Провадження № 22-ц/795/727/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Наполов М. І. Доповідач - Литвиненко І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛитвиненко І.В.
суддів:Євстафіїва О.К., Тагієва С.Р.
при секретарі:Нечасному О.Л.
за участю:представника банку Рожка С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» на рішення Новгород-Сіверського районного суду від 26 січня 2015 року по справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28.03.2014 року у сумі 6275,16 грн.

Рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» просить скасувати рішення суду через неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд своєю ухвалою не витребував оригінал кредитної справи, додаткові документи, банк же надав докази щодо наявності заборгованості за кредитним договором, а відповідач їх не спростував.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника банку, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.03.2014 року ОСОБА_6 звернувся з заявою до ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг А-Банку і бажання оформити на своє ім'я кредитну картку.

В заяві зазначено, що ОСОБА_6 дає згоду на те, що кредитний договір буде складатись з заяви, Пам'ятки клієнтів, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів.

ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» вказує, що ОСОБА_6 28.03.2014 року за укладеним договором отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але зобов'язання належним чином не виконував і станом на 02.09.2014 року утворилась заборгованість у сумі 6275,16 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 4000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 1050,15 грн., заборгованості з комісії за користування кредитом у сумі 450,00 грн., а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг у сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та штрафу у сумі 275,01 грн. (процентна складова).

Відповідач ОСОБА_6 заперечував підписання кредитного договору та отримання кредитних коштів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав оригіналів документів на підтвердження отримання відповідачем кредиту.

Проте, такі висновки зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Дійсно, на підтвердження укладення кредитного договору, позивач надав ксерокопію анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку, яку завірили печаткою та підписом.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЦПК, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, а якщо подано копію письмового доказу, то за клопотанням особи, суд може вимагати подання оригіналу.

Матеріали справи не містять ні письмових запитів суду до позивача, ні ухвал суду, які б доводились до відома позивача, ні клопотань ОСОБА_6 про витребування оригіналу письмового доказу або призначення почеркознавчої експертизи. Ухвалою від 18.12.2014 року суд відмовив в задоволенні клопотання про участь представника позивача в режимі відеоконференції, зазначивши в мотивах відмови як підставу неможливість вирішення справи без дослідження оригіналів банківських документів, однак резолютивна частина вказаної ухвали не містить вимоги про надання оригіналів документів про отримання відповідачем кредиту.

В суді апеляційної інстанції ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» надав для огляду оригінал анкети-заяви ОСОБА_6, ксерокопію фотокартки де ОСОБА_6 отримує кредитну картку, витяг з електронного програмного комплексу «Приват48», виписку з рахунку, з яких вбачається, що ОСОБА_6 28.03.2014 року отримав кредит у сумі 4000 грн. по кредитній картці «Універсальна» зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Наданий позивачем розрахунок заборгованості станом на 02.09.2014 року узгоджується з випискою з рахунку та тарифами і складається з заборгованості за кредитом у сумі 4000 грн., заборгованості за процентами 1050,15 грн., комісії 450 грн., штрафу 500 (фіксована частина) та 275,01 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до невірного вирішення спору, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову. Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_6 відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.4, ст.ст.314, 316, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» задовольнити.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду від 26 січня 2015 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» 6275,16 грн. заборгованості за кредитним договором та 365,40 грн. на повернення судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: