Справа № 307/3843/14-ц
Провадження № 2/307/171/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 березня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Ніточко В.В., при секретарі Лешовській М.С., з участю представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представника третьої особи - Тячівської міської ради Візічканича В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа: Тячівська міська рада Тячівського району Закарпатської області, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа: Тячівська міська рада Тячівського району Закарпатської області, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Позовні вимоги (уточнені) мотивує тим, що їй на праві власності належить дворогосподарство разом із земельною ділянкою, що знаходяться в АДРЕСА_1. По сусідству з нею, в будинку АДРЕСА_3 проживають відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_4. ОСОБА_4 самоправно розібрав частину її огорожі, тим самим пошкодивши її, чим завдав їй матеріальну шкоду на суму 8 150 грн. 40 коп.. Окрім цього, в результаті неправомірних дій відповідача ОСОБА_4 щодо знищення її огорожі, їй завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних переживаннях, пов'язаних з приводу пошкодження майна та неодноразовими викликами до міліції та прокуратури з цього ж приводу. Моральну шкоду оцінює в розмірі 5 000 грн.. Також зазначає, що відповідачі самовільно встановили паркан на належній йому земельній ділянці, площею 0,0017 га.. Просить суд зобов'язати відповідачів звільнити самовільно захоплену ними частину належної їй земельної ділянки, площею 0,0014 га, шляхом знесення встановленого ними паркану, позначеного літерами Б1-В1 згідно плану схеми земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_2, стягнути з відповідача ОСОБА_4 в її користь 8 150 грн. 40 коп. матеріальної шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди, 2 000 грн. витрат за надання правової допомоги та судові витрати.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, однак пояснив, що між ним та позивачем тривалий час триває конфлікт з приводу огорожі між їх житловими будинками, і він дійсно розібрав частину огорожі позивача та з дружиною поставив нову огорожу. Зазначив, що дозвіл на демонтаж огорожі йому надано рішенням Тячівської міської ради. Пізніше, в ході розгляду справи пояснив, що металеві листи від паркану повідривав вітер, а інші частини паркану за допомогою перфоратора демонтував він. Крім цього зазначив, що демонтує і іншу частину огорожі позивача.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що огорожу ОСОБА_6 демонтував ОСОБА_4, а листи метал, що були прикріплені до неї, повідривало вітром.

Представник третьої особи - Тячівської міської ради в судовому засіданні зазначив, що вважає даний позов безпідставним.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно нотаріально посвідченого договору дарування від 25 березня 2009 року ОСОБА_1 подарував ОСОБА_6 житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с.4).

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2011 року зобов'язано ОСОБА_6 та ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 належною їй на праві власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу прикріпленої до вказаного будинку частини металевої огорожі висотою близько трьох метрів, яка закриває вікно спальної кімнати належної ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 і яка розділяє земельні ділянки, що прилягають до квартири АДРЕСА_1 та до належної на праві власності ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_2 (а.с. 5-12).

Згідно акту державного виконавця від 20 березня 2012 року, перешкоди в користуванні ОСОБА_3 належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 усунуто, металева огорожі висотою близько 3-х метрів, що закривала вікна спальної кімнати належної стягувачу, демонтовано (а.с.24).

Із фототаблиці та акту обстеження стану огорожі при домоволодінні АДРЕСА_1 (станом на 20 вересня 2014 року) вбачається, що огорожа виконана з сталевого оцинкованого профільованого листа висотою 200 см. по металевому каркасу, стійки - сталеві труби діаметром умовного проходу 40 мм, рігелі - труба профільна 20х40 мм, цоколь - бетонний, середня ширина 23 см., середня висота над поверхнею землі 92 см.. На ділянці довжиною 15 м. зруйновано металеві елементи огорожі (відбито заповнення каркасу, зірвано елементи каркасу), розбито цоколь огорожі на ділянці довжиною 6,8 м. та окремому місці довжиною 1 м. (а.с. 29-33).

Згідно локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню огорожі при домоволодінні АДРЕСА_1, станом на 20 вересня 2014 року, становить 8 400 грн. (а.с.34-43). Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості об'єкта будівництва по відновленню огорожі при домоволодінні АДРЕСА_1, станом на 11 березня 2015 року, становить 8 150 грн. 40 коп. (а.с.148-149).

Із рішення виконкому Тячівської міської ради № 170 від 19 серпня 2014 року "Про вирішення земельного спору щодо недодержання ОСОБА_6 правил добросусідства у відносинах з власником сусідньої земельної ділянки сусідкою ОСОБА_3 по АДРЕСА_3" вбачається, що ОСОБА_6 встановлено обов'язок демонтувати частину огорожі (в т.ч. цоколь) західної межі належної їй земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) по АДРЕСА_2 на відрізку довжиною чотирнадцять метрів в північному напрямку, починаючи від дирекційного кута № 8 за кадастровим планом цієї земельної ділянки. Цим же рішенням встановлено наступний порядок його виконання, а саме: демонтування частини огорожі повинно бути виконаним до 30 серпня 2014 року, а якщо ОСОБА_6 до цього часу не виконає покладеного на неї обов'язку, звернутися у встановленому законодавством порядку до суду із відповідним позовом про вирішення спірного питання (а.с.64-65).

Згідно довідки Тячівської міської ради № 4985 від 24 листопада 2014 року, ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_3, однією сім'єю з ОСОБА_3, ведуть разом спільне господарство, пов'язані спільним побутом (а.с.72).

Із акту перевірки дотримання вимог земельного господарства від 09 грудня 2014 року вбачається, що металева огорожа земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6, зі сторони земельної ділянки ОСОБА_3 частково зруйнована та переставлений тимчасовий паркан, чим обмежено право ОСОБА_6 у використанні та обслуговуванні частини власної земельної ділянки, площею 0,0017 га (а.с. 93).

У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 25 серпня 2010 року ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,0433 га., яка розміщена в АДРЕСА_2 і яка була їй надана на підставі рішення Тячівської міської ради від 21.05.2010 року за №1984 для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 119).

Згідно плану-схеми земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_2 вбачається, що спірна земельна ділянка є площею 0,0014 га, та позначена літерами Б1-В1 (а.с.145).

Із розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу вбачається, що адвокату ОСОБА_2 за надану правову допомогу були сплачені кошти в сумі 2 000 грн. (а.с.157).

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що позивачі були переселені в м. Тячів після паводку, через знищення останнім їх майна. Житловий будинок позивачам в м. Тячів був куплений за рахунок держави. Вважає, що відповідачі не захоплювали земельну ділянку позивача і встановили огорожу по існуючих межах.

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до вимог ст. 96 ЗК України землекористувач зобов'язаний не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, та дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням.

Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частинами 1, 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_7 про те, що відповідачі поставили огорожу відповідно до визначених меж, оскільки дані покази спростовуються державними актами серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_2, які є чинними та не скасованими.

Судом достовірно встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 самовільно використовують земельну ділянку, площею 0,0014 га, що належить позивачу ОСОБА_6, яка є загородженою разом із земельною ділянкою ОСОБА_3.

Аналізуючи надані сторонами на підтвердження та заперечення позову докази, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 самовільно використовують земельну ділянку позивача ОСОБА_6, площею 0,0014 га, яка є пригородженою до земельної ділянки ОСОБА_3, чим позбавили ОСОБА_6 правом вільно користуватися своєю власністю, а тому позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою слід задовольнити та зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_3, жителів АДРЕСА_3, усунути перешкоди ОСОБА_6 у користуванні земельною ділянкою площею 0,0014 га, що розташована в АДРЕСА_2, шляхом знесення встановленої ними огорожі, позначеної літерами Б1-В1 згідно плану схеми земельної ділянки (огорожа між земельною ділянкою АДРЕСА_2 та земельною ділянкою суміжного землекористувача ОСОБА_3).

Щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1.ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом достовірно встановлено, що між сторонами виник тривалий конфлікт з приводу огорожі між земельними ділянками позивача ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_3. Крім цього, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 визнав, що дійсно ним було пошкоджено, а саме, демонтовано, огорожу позивача ОСОБА_6.

Суд критично ставиться до пояснень відповідачів в частині того, що металеві листи з огорожі позривав вітер, оскільки сама огорожа (в тому числі і відірвані металеві листи) є пошкодженою лише в тій частині земельної ділянки, саме щодо якої виник спір.

А тому, суд приходить до висновку, що позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення, і з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 слід стягнути 8 150 гривень 40 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження огорожі.

Також відповідачем ОСОБА_4 має бути відшкодована і моральна шкода, яка мала вираз у негативних психічних переживаннях позивача, викликаних неправомірними діями ОСОБА_4, тривалому дискомфорті, порушенні нормального, звичного способу життя, необхідності вживати суттєвих зусиль з відновлення стану, що існував до вчинення неправомірних дій відповідача, відволікання матеріальних ресурсів сім'ї від нагальних потреб, що також негативно позначилось на психологічному стані позивача. Визначаючи розмір відшкодування, суд враховує характер правопорушення, яке відзначається умисною формою вини, ступінь вини відповідача, суттєвість порушення нормального, звичного способу життя позивача. Також, судом враховуються вимоги справедливості та розумності, визначені ч.3 ст.23 ЦК України. З врахуванням всіх обставин справи та на підставі ч.1 ст.1167 ЦК України, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди частково і визначає розмір відшкодування у сумі 300 грн..

Відповідно до вимог ст.10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. та витрат на правову допомогу в сумі 2 000 грн. 00 коп..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 130, 174, 213-215 ЦПК України, ст.ст.78, 96, 103, 125, 152 ЗК України, ст.ст. 16, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_3, жителів АДРЕСА_3, усунути перешкоди ОСОБА_6 у користуванні земельною ділянкою площею 0,0014 га, що розташована в АДРЕСА_2, шляхом знесення встановленої ними огорожі, позначеної літерами Б1-В1 згідно плану схеми земельної ділянки (огорожа між земельною ділянкою АДРЕСА_2 та земельною ділянкою суміжного землекористувача ОСОБА_3).

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 8 150 (вісім тисяч сто п'ятдесят) гривень 40 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 300 (триста) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди та 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 сплачений нею судовий збір в сумі 121 (сто двадцять один) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 сплачений нею судовий збір в сумі 121 (сто двадцять один) гривень 80 копійок.

В інших позовних вимогах - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.В. Ніточко