ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/290/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., при секретарі Стрільчук Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3 особа - Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Головне управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації про визнання свідоцтва про право власності на частину житлового будинку недійсним, про визнання права власності на частину житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 10.06.2014 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3 особа - Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Головне управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації про визнання свідоцтва про право власності на частину житлового будинку недійсним, про визнання права власності на частину житлового будинку.

Позивачка ОСОБА_2 зазначала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (відповідачем 2) з 29.02.1992 року; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.11.2006 року шлюб між ними було розірвано; 27.06.2003 року ОСОБА_4 набув у особисту приватну власність 316/1000 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від ОСОБА_3 (батька), що становило в натурі 54,4 кв. м будинку.

Крім того, за час спільного проживання подружжя (позивачки та відповідача 2) прибудувало до вищевказаного будинку 36,0 кв. м (до прибудови загальна площа будинку складала 105,4 кв. м, а після прибудови - 141,4 кв. м), тобто прибудовані 36,0 кв. м є спільною сумісною власністю позивачки та відповідача 2.

28.09.2011 року відповідачі 1 та 2 оформили свідоцтва на право власності на усе домоволодіння - 25/100 частин будинку на ОСОБА_4 та 75/100 частин на ОСОБА_3, чим було порушено право спільної сумісної власності позивачки на частину житлового будинку у цьому домоволодінні, тобто зазначені свідоцтва є незаконними.

Оскільки свідоцтво на ім"я відповідача 2 (ОСОБА_4) визнано недійсним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.09.2013 року (справа №2602/3561/12), позивачка ОСОБА_2 вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27.01.2015 року) постановити рішення, яким: 1) визнати свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 28.09.2011 року, видане Головним управлінням житлового забезпечення КМДА ОСОБА_3 (відповідачу 1) про право власності на 75/100 частини будинку АДРЕСА_1 недійсним; 2) визнати за ОСОБА_2 право власності на 1273/10000 частину (1/2 від 36,0 кв. м, які були добудовані до

будинку позивачкою та відповідачем 2 під час шлюбу) житлового будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги підтримав та просив позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог в редакції від 27.01.2015 року; відповідач (2) ОСОБА_4 та представник обох відповідачів ОСОБА_6 позовні вимоги не визнали, стверджуючи, що будівництво прибудови площею 36,0 кв. м відбувалось у 2005-2006 роках; відповідач ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (позивачка) вже не вели спільне господарство з червня 2004 року; позивачкою також пропущено строк позовної давності щодо спірних правовідносин, тому просили в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник 3-ої особи - Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації в судове засідання не з"явився, до матеріалів справи 3-ю особою надані письмові пояснення, згідно яких ставиться питання про розгляд справи за відсутності представника Департаменту, оскільки до спору, що виник між сторонами, 3 особа не має ніякого відношення.

Заслухавши пояснення сторін (представників сторін) в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, матеріали приєднаної справи №2602/3561/12, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

В судовому засіданні встановлено: ОСОБА_2 і ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.02.1992 року; від шлюбу вони мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.11.2006 року шлюб між ними було розірвано (а.с.72 приєднаної справи №2602/3561/12).

Як вбачається з рішення суду від 17.11.2006 року про розірвання шлюбу (вищезазначеного), ОСОБА_4 звертався в суд з позовом 09.06.2005 року та зазначав, що сторони з січня 2005 року припинили шлюбно-сімейні відносини та не ведуть спільного господарства; цим рішенням судом встановлено "сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо, тривалий час не підтримують шлюбні стосунки".

Згідно свідоцтва про право на особисту власність на домоволодіння від 30.11.2000 року домоволодіння по АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3 (відповідачу 1) - а.с.49 приєднаної справи №2602/3561/12.

27.06.2003 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 (синові) 316/1000 частину зазначеного домоволодіння; цей Договір зареєстровано в БТІ м. Києва 27.05.2004 року (а.с.50-51 приєднаної справи №2602/3561/12); п.3 цього Договору було визначено, що у користування Обдаровуваного переходять: веранда площею 14,8 кв. м (1-1), коридор - 7,8 кв. м (1-3), кімната площею 22,3 кв. м (1-4), кімната площею 9,5 кв. м (1-5) - згідно технічного паспорта на жилий будинок (домоволодіння) від 11.02.2000 року (а.с.79-83).

Даний договір дарування є чинним та неоспорюваним сторонами правочином.

Згідно технічного паспорта від 26.12.2008 року на домоволодіння по АДРЕСА_1 - до житлового будинку було здійснено добудову приміщень (зі зміною нумерації приміщень): кімнати площею 15,1 кв. м (1-5), кімнати площею 12,3 кв. м (1-6), санвузла площею 3,4 кв. м (1-7), котельні (топочна) площею 2,2 кв. м (1-8), із частковою перебудовою приміщення кухні площею 11,9 кв. м (1-9) та створенням дверних проходів до кімнат 1-3 (площею 22,3 кв. м) та 1-4 (площею 9,5 кв. м) - а.с.77-78.

Земельна ділянка площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 (відповідачу 1) - згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 28.11.2006 року (а.с.36-36).

Згідно сертифікату відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам №КВ 000995 від 04.01.2011 року - щодо житлової прибудови (лит. А1) до приватного житлового будинку (лит. А) загальною площею 36,0 кв. м, у тому числі житловою площею 27,4 кв. м, відповідно до технічного паспорта домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 від 26.12.2008 року, зазначена прибудова вважається прийнятою в експлуатацію

04.01.2011 року; забудовником об"єкта зазначено ОСОБА_3 (власника земельної ділянки) - а.с.38, 15.

Як вбачається з пояснень 3-ої особи (а.с.89-94), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 08.08.2011 року звернулися до Головного управління житлового забезпечення КМДА із заявою щодо розподілу часток по фактичному користуванню, на підставі чого та згідно технічної документації на підставі наказу ГУЖЗ від 26.09.2011 року №1118-С/ЖБ було видано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 від 26.09.2011 року на жилий будинок АДРЕСА_1 на ім"я ОСОБА_3 (відповідача 1) на 75/100 частин будинку та на ім"я ОСОБА_4 (відповідача 2) на 25/100 частин будинку.

Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (неподільна річ), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно положень ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), з моменту його прийняття до експлуатації та державної реєстрації; до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов"язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Позивачкою ОСОБА_2 також не заявлено вимоги про визнання спільною сумісною власністю - щодо житлової прибудови (лит. А1) до приватного житлового будинку (лит. А) загальною площею 36,0 кв. м, у тому числі житловою площею 27,4 кв. м, відповідно до технічного паспорта домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 від 26.12.2008 року та виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За встановлених обставин, аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 28.09.2011 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації ОСОБА_3 на 75/100 частини будинку АДРЕСА_1, недійсним та про визнання за позивачкою права власності на 1273/10000 частини зазначеного житлового будинку не доведені в судовому засіданні достатніми та допустимими доказами, а тому в задоволенні позову має бути відмовлено повністю.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на підставі ст.11-16, 215, 319, 321, 331, 356-358, 361, 364, 367-370, 372, 375, 376, 381, 386, 391, 392 ЦК України, ст.68, 69, 70, 72 СК України, суд - ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3 особа - Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 28.09.2011 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації ОСОБА_3 на 75/100 частини будинку АДРЕСА_1, недійсним; про визнання за ОСОБА_2 права власності на 1273/10000 частини житлового будинку АДРЕСА_1 - відмовити; судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Парамонов М.Л.