РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Лозинської М.І.,

за участі секретаря- Резніченко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « ВУСО» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПрАТ Страхова компанія « ВУСО» звернулось до суду з позовом до відповідачів, в якому просила стягнути солідарно з відповідачів суму виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу у розмірі 12 578,30 грн., а також сплачений судовий збір.

В обґрунтування позову вказувало на те, що між ПрАТ « Страхова компанія « ВУСО» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_3 від 10.08.2012 року за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля FORDSKORPIO, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

28 січня 2013 року на перехресті вул. Леніна та вул. Трутенка в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля RENAULT KANGOO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, та забезпеченого транспортного засобу FORDSKORPIO, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1.

Посилається на те, що згідно з постановою Голосіївського райсуду м. Києва від 08.02.2013 року винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_1

Позивач зазначає, що у зв`язку з винними діями ОСОБА_1, потерпілій особі було виплачено відшкодування у розмірі 12 578,30 грн. , на підставі проведеного автотоварознавчого дослідження № 13/4/314/583555 від 12.04.2013 року ФОП ОСОБА_5

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування, позивач просить в порядку регресу стягнути з відповідачів розмір виплаченого відшкодування, оскільки а ні страхувальник , ні водій транспортного засобу не повідомили на протязі трьох днів страхову компанію про настання страхового випадку.

Відповідно до рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 18 серпня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « ВУСО» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 12578,30 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Згідно із ухвалою Солом»янського районного суду м.Києва від 14 січня 2015 року заочне рішення скасоване , а справа призначена до розгляду у загальному порядку.

В судове засідання позивач свого представника не направив, надіславши клопотання про розгляд справи у відсутність представника товариства.

Відповідачі в судовому засіданні проти позову заперечували, пославшись на те, що відповідно до медичних довідок вони після ДТП захворіли на ОРВІ та перебували на лікуванні в амбулаторних умовах в період з 29.01.2013 по 01.02.2013 року, а тому повідомлення про ДТП було письмово подано до позивача 01.02.2013 року, тобто в перший день , коли з»явилась така можливість.

Суд, вислухавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, виходить із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 28 січня 2013 року на перехресті вул. Леніна та вул. Трутенка в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля RENAULTKANGOO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, та забезпеченого транспортного засобу FORDSKORPIO, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1.

Відповідно до постанови Голосіївського райсуду м. Києва від 08.02.2013 року винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_1 яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу FORDSKORPIO, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована згідно з чинним Полісом НОМЕР_3 , страхувальником по якому є відповідач ОСОБА_2

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, що була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Матеріали справи свідчать про те, що ПрАТ « ВУСО» на підставі Звіту авто товарознавчого дослідження № 13/4/314/583555 від 12.04.2013 року проведеного ФОП ОСОБА_5 та страхового акту № 2251-24 від 29.05.2013 року виплачено потерпілій особі-власнику пошкодженого транспортного засобу RENAULT KANGOO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_4 суму страхового відшкодування у розмірі 12578,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6405 від 05.06.2013 року.

Позивач у позові посилається на те, що ні страхувальником, а ні водієм, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду про настання ДТП страховика повідомлено не було.

Відповідно до п.38.1 ст.38 вищеназваного Закону, страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він не повідомив у строк і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону про настання страхового випадку .

Відповідно до п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди , письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

За вимогами вказаного вище закону якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це письмово.

Як вбачається із довідок КНП « Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» відповідачі з 29.01.2013 року по 01.02.2013 року знаходились на амбулаторному лікуванні.

Вказані довідки містять підпис лікаря та скріплені печаткою, а також містять кутовий штамп.

Згідно із ст.ст. 57,60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідачами доведено належними та допустимими доказами неможливість своєчасного повідомлення про настання страхового випадку, а відтак суд вважає, що на відповідачів не може бути покладена відповідальність за несвоєчасне повідомлення про ДТП.

При цьому суд також вважає, що законом встановлено чіткий порядок пред`явлення регресного позову та матеріально-правова норма Закону, що наведена вище, не передбачає солідарного стягнення з водія та страхувальника шкоди , що була виплачена потерпілій особі, а тому позивачем вимога про солідарне стягнення заявлена безпідставно.

На підставі наведеного, керуючись ст.541 ЦК України, Законом України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.10,60,88, 209,212-215,294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволення позову Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « ВУСО» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, мають право на його оскарження протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя