АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3463/15 Справа № 203/6031/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Казак С. Ю. Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И Л А:

19 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, за яким просив суд стягнути з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на його користь грошові кошти у сумі 23600 грн. 87 коп., з яких 15000 грн. - розмір вкладу на депозитний рахунок, 2600 грн. - відсотки, нараховані на банківський вклад, 3000 грн. - витрати на правову допомогу, та судові витрати по справі. В обґрунтування якого посилався на те, що 12.03.2013 року між ним та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 550627/2013. Сума початкового вкладу становила 10 000 грн. Дата вимоги вкладу відповідно до п.1.7 договору встановлювалась 12.12.2013 року. Про відкриття рахунку-кореспонденту того ж дня між ним та відповідачем було укладено відповідний договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № НОМЕР_1. На виконання умов договору банківського вкладу ним 12.03.2013 року було внесено в касу банку 10 000 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. В подальшому, скориставшись правом поповнення депозиту, встановленому в п.1.8 договору банківського вкладу, ним 21.06.2013 року було внесено в касу банку 5 000 грн. 12.12.2013 року вклад було пролонговано на 9 місяців, тобто до 12.09.2014 року. 12.09.2014 року він звернувся до відділення №130 ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» із проханням повернути вклад та проценти у зв'язку із закінченням дії договору, де співробітники відділення банку відмовили йому у видачі суми вкладу та нарахованих відсотків, пославшись на внутрішнє розпорядження керівництва банку. Цього ж дня, він звернувся із письмовою заявою про повернення суми вкладу та нарахованих процентів, що підтверджується копією даної заяви із відміткою про прийняття. Однак, надавати письмову відповідь щодо причин відмови у поверненні належних йому грошових коштів співробітники банку відмовились. З аналогічними заявами він звертався до банку і 15.09.2014 року, 17.09.2014 року, однак письмової відповіді так і не отримав. За таких обставин в діях відповідача вбачається порушення його прав, як споживача, що полягає у невиконанні та порушенні умов договору та вимог чинного законодавства України. З урахування вищезазначеного позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заочним рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2014 року ухвалено: позов ОСОБА_2 - задовольнити; стягнути з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_2 суму банківського вкладу за договором № 550627 від 12 березня 2013 року в розмірі 15 000 грн., проценти в сумі 2 600 грн., а всього 17 600 грн.; стягнути з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 3 000 грн.; стягнути з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2014 року заява ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про перегляд вказаного заочного рішення суду - залишена без задоволення.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року постановлено: змінити спосіб виконання заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2014 року по цивільній справі №203/6031/14-ц, провадження №2/0203/1723/2014, за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про захист прав споживача зі стягнення з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_2 суму банківського вкладу за договором №550627 від 12 березня 2013 року в розмірі 15000 грн., процентів в сумі 2600 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн., на зобов'язання ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» сплатити ОСОБА_2 суму банківського вкладу за договором №550627 від 12 березня 2013 року в розмірі 15000 грн., проценти в сумі 2600 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Вказана ухвала щодо зміну способу виконання заочного рішення не оскаржувалася.

В апеляційній скарзі ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах та межах позовних вимог, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.03.2013 року між ОСОБА_2, як вкладником, та публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», було укладено договір банківського вкладу «З любов'ю, VAB!» №550627/2013, згідно якого відповідач зобов'язався відкрити позивачу вкладний рахунок НОМЕР_1, а позивач зобов'язався внести на цей рахунок кошти у сумі 10000 грн. під 25% річних. Датою вимоги вкладу відповідно до п.1.7 договору було встановлено 12.12.2013 року. Про відкриття рахунку-кореспонденту того ж дня між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено відповідний договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1. На виконання умов договору банківського вкладу ОСОБА_2 12.03.2013 року було внесено в касу банку 10 000 грн., що підтверджується квитанцією №1116136 від 12.03.2013 року. В подальшому, скориставшись правом поповнення депозиту, встановленому в п.1.8 договору банківського вкладу, ОСОБА_2 21.06.2013 року було внесено в касу банку 5 000 грн., що підтверджується квитанцією №946906 від 21.06.2013 року. У грудні 2013 року ОСОБА_2 отримав проценти, нараховані за вкладом за період з 12.03.2013 року по 12.12.2013 року, що підтверджується випискою по рахунку від 13.12.2013 року. Також 12.12.2013 року вклад було пролонговано на 9 місяців, тобто до 12.09.2014 року, без підписання додаткового договору, що також підтверджується випискою по рахунку від 13.12.2013 року. Після закінчення строку дії договору позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми банківського вкладу та відсотків, що підтверджується письмовими заявами від 12.09.2014 року, 15.09.2014 року, 18.09.2014 року з відмітками про отримання останніх відповідачем. Однак, суму вкладу та нараховані відсотки позивачу повернуто не було, надавати письмову відповідь щодо причин відмови у поверненні належних йому грошових коштів співробітники банку відмовились.

Задовольняючи позовні вимоги районний суд обґрунтовано виходив з того, що відповідач не надав позивачу належної якості банківські послуги, не виконав свої зобов'язання по договору банківського вкладу, не повернув позивачу кошти, вкладені ним на депозитний рахунок банку та відсотки за користування такими коштами, а тому позовні вимоги в частині стягнення з публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_2 банківського вкладу в сумі 15000 грн. та відсотків по ньому в сумі 2600 грн. є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, 12.09.2014 року між ОСОБА_2 та адвокатом Юрко О.С. було укладено договір №08/09 про участь адвоката у цивільному процесі, відповідно до умов якого адвокат Юрко О.С. зобов'язався надавати необхідну юридичну правову допомогу ОСОБА_2 при провадженні цивільної справі. Відповідно до акту №1 прийому-передачі наданих послуг від 12.09.2014 року, сторонами було підтверджено надання юридичних послуг позивачу за договором від 12.09.2014 року, з зазначенням переліку та виду останніх. Згідно вказаного акту та квитанції до прибуткового касового ордеру, вартість юридичних послуг, що була сплачена позивачем склала 3000 грн. В зв'язку з цим, відповідно до ст.ст.79,84,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. та на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив спір.

Спірні правовідносини сторін виникли щодо повернення сум за договором банківського вкладу (депозиту).

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.1,2,4 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Колегія суддів встановила, що банк свого обов'язку по поверненню вкладу не виконав і вклад позивачу не був повернутий станом на день ухвалення рішення судом першої інстанції.

Відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Доводи апеляційної скарги про те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», що стало приводом для не виконання відповідачем зобов'язань, визнати обґрунтованими не можна, оскільки юридична особа не являється ліквідованою, а звернення позивача з вимогою про повернення коштів мало місце ще в вересні 2014 року та рішення суду ухвалено 16 жовтня 2014 року, тобто до моменту введення в банку тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яке відбулося 20 листопада 2014 року.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що лише з моменту введення в банку тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб банк не відповідає за своїми зобов'язаннями за договорами банківського вкладу перед вкладниками, оскільки згідно з ч.1 ст.26 цього Закону виплати за вкладами здійснюються Фондом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку, яка не може бути меншою 200000,00 грн.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене п.1 ч.5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився.

З врахуванням наведеного суд правильно прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, що не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції. Компенсація судових витрат по справі, зокрема, за правову допомогу здійснена судом першої інстанції у відповідності до вимог закону.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судова колегія приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності з вимогами закону та не має підстав для його скасування, і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» - відхилити.

Заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь