overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 500/1479/15-ц
Провадження № 2/500/1441/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Грубіян Л.І.

при секретарі - Матвійчук Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 222, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки виявилися невдалими, з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалася, вони разом не проживають, та сумісного господарства не ведуть. Спору про місце проживання дитини та розподіл сумісного майна немає.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, підтримав позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_2, визнала позовні вимоги, не заперечує проти розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2010 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 222, від шлюбу вони мають дитину, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спору про місце проживання дитини та розподіл сумісного майна немає. Сторони будь-яких мір для примирення не приймають, посилаючись на недоцільність збереження шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 04.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 222.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л.І.Грубіян
Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1678/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Феслер К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу - державного акту, заінтересовані особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із цією заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 950 га, яка розташована на території Миколаївської міської ради Одеської області.. Однак на даний час є перешкоди в реалізації свого права на спадкування у зв'язку з тим, що в Державному акті на право приватної власності на землю прізвище спадкодавця записано «ОСОБА_4», а у свідоцтві про його смерть - «ОСОБА_4», тому просить встановити факт, що саме цей Державний акт на право приватної власності на землю належить померлому спадкодавцю, а саме ОСОБА_4.

Заінтересовані особи, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, але своїми заявами просять розглядати справу без їх участі та проти задоволення вимог заяви заперечень не мають.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, який перебував із заявницею у зареєстрованому шлюбі (а.с.6,10).

З Державного акту на право приватної власності на землю убачається, що він був виданий 6 вересня 1993 року на підставі рішення Миколаївської міської ради №17/10 від 25 травня 1993 року ОСОБА_4 (а.с.7).

Як слідує з пояснень заявника, вважати які вважати недостовірними у суду підстав немає, при складанні вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю записано невірно прізвище померлого спадкодавця, а саме замість «ОСОБА_4», записано невірно «ОСОБА_4», що є на даний час обставиною, яка реально перешкоджає в прийнятті спадщини.

З урахуванням наведеного суд вважає, що вищезгаданий правовстановлюючий документ належить саме померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4

Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для належного оформлення спадщини після смерті спадкодавця.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 256 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю, який виданий 6 вересня 1993 року на підставі рішення Миколаївської міської ради №17/10 від 25 травня 1993 року, належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
№ 317/4984/14-ц
№/п 2/317/343/2015
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Ачкасова О.М.
при секретарі - Кузіній Л.Х.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 26.10.2007 р. з відповідачкою був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала у позивача кредит в розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, станом на 28.10.2014 р. у відповідачки виникла заборгованість в сумі 6424,73 грн., яка до цього часу не сплачена, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду.
У судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву, у якій підтримав позов в повному обсязі, просив суд розглядати справу за його відсутності та постановити заочне рішення.
Відповідачка у судове засідання не з»явилася, повідомлялася належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
Суд вважає можливим розглянути справу заочно за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Факт укладання між сторонами кредитного договору підтверджується копією договору №б/н від 26.10.2007 р., розмір заборгованості відповідачки перед банком підтверджується розрахунком по кредитному договору, згідно якого сума боргу за кредитом складає : заборгованість за кредитом- 998,46 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом- 2845,78 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1798,36 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 282,13 грн., загальна сума заборгованості складає 6424,73 грн.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, а якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Вирішуючи спір, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, присуджує з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.11.2014 р.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 625,1054 ЦК України, суд
Рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя:
№317/4791/14-ц
№/п 2/317/251/2015
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Ачкасова О.М.
при секретарі - Кузіній Л.Х.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за позовом ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізького РЕМ до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електроенергії,
ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізького РЕМ звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електроенергії, посилаючись на те, що відповідач є споживачем електроенергії у будинку за адресою: АДРЕСА_1, та на житловий будинок відкрито особовий рахунок НОМЕР_1, договір про користування електричною енергією з відповідачем в письмовій формі не укладався. 25.06.2014 р. в ході перевірки житлового будинку представниками ЗРЕМ було встановлено, що споживач ОСОБА_1 порушував Правила користування електричною енергією для населення шляхом самовільного підключення електроустановки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, точка підключення на опорі ПЛ-0,4 кВ. Було складено акт, сума за актом складає 3520,14 грн. Матеріальна шкода на цю суму позивачеві до теперішнього часу не відшкодована, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду.
У судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву, у якій підтримав позов повністю, просив суд розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, вважає можливим заочно розглядати справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача є законні та обґрунтовані, отже позов підлягає задоволенню за наступними підставами.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215,224-233 ЦПК
України, ст.ст. 525, 526, 1166 ЦК України, суд
Рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів.

Суддя:
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5577/15-ц
Провадження № 2-н/520/1320/15
СУДОВИЙ НАКАЗ
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Обслуговуючий кооператив «МЖСТ Дом» забезпечує надання послуг з утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території до нього.
Боржник ОСОБА_1 оплату за наданні житлово-комунальні послуги здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 5953 (п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят три) гривні 19 копійок.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з п.п. 17,35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Відповідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст.88, 96, 102-105 ЦПК України, ст. 615 ЦК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суддя, -
Копію цього наказу негайно надіслати ОСОБА_1 та роз'яснити його право у разі заперечення проти вимог стягувача протягом 10 днів з моменту отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Цей наказ може бути пред'явлений до виконання протягом одного року.
Суддя Огренич І. В.
провадження № 2-н/333/191/15
КОМУНАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ЗАПОРІЖЖЯ
СУДОВИЙ НАКАЗ
23 січня 2015 року м. Запоріжжя
Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматов Е.Г., розглянувши заяву Концерну «Міські теплові мережі», що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд.137, про видачу судового наказу з вимогою про стягнення на його користь з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, заборгованості за надані послуги у вигляді централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 323,89 грн. за січень 2009 р.- серпень 2014 рокута судовий збір в розмірі 121,80 грн.
Заявник мотивує свої вимоги тим, що ним було надано послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води боржнику за вищевказаною адресою його проживання. У боржника виникла вищезазначена заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01.09.2014 р.
Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Керуючись ст. ст. 96, 102, 103 ЦПК України, ст. 526 ЦПК України,
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Е.Г.Стоматов
Згідно зі статтею 105 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 106 ЦПК України в разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні (стаття 105-1 ЦПК України).
Справа № 520/2576/14-ц
Провадження № 2-с/520/72/15
УХВАЛА

15.05.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чванкіна С.А.

за участю секретаря Зубенко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою, якою просить скасувати судовий наказ від 27 березня 2014 року по справі № 520/2576/14-ц.

Суддя, розглянувши заяву, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

27 березня 2014 року за заявою КП Теплопостачання міста Одеси видано судовий наказ та стягнуто з ОСОБА_1, що мешкає: АДРЕСА_1 на користь КП «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість у розмірі 3329,69 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 121.80 гривень.

ОСОБА_1 у поданій заяві просить скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на те, що вона не згодна з сумою заборгованості, оскільки вона не відповідає дійсності через часткову сплату боргу, а тому, вимоги щодо стягнення заборгованості за послуги теплопостачання повинні розглядатися в позовному провадженні з можливістю надання доказів.

Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.6 ст. 105-1 ЦПК України заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду цієї заяви.

Суд, дослідивши заяву про скасування судового наказу, вважає, що вона підлягає задоволенню, оскільки боржником ставиться питання про невідповідність суми заборгованості реальній заборгованості перед КП «Теплопостачання», яка існує у ОСОБА_1, тому на думку суду виникає спір про право, оскільки необхідно встановлювати дійсну суму заборгованості на теперішній час, тому вимоги КП «Теплопостачання м. Одеси» повинні розглядатися в позовному провадженні.

Відповідно до ч.8 ст. 112-1 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ та розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Керуючись ст. 105-1 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скасувати судовий наказ від 27 березня 2014 року по справі № 5202576/14-ц, виданий Київським районними судом м. Одеси за заявою КП Теплопостачання м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1, що мешкає АДРЕСА_1, на користь КП «Теплопостачання міста Одеси» (65110, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б, р/р 5763 в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 388078, Код ОКПО 34674102) заборгованість за теплову енергію у розмірі 3329,69 грн.та витрати по сплаті судового збору у розмірі 121.80 грн.

Розяснити КП «Теплопостачання м. Одеси» право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чванкін С. А.
провадження № 2-н/333/130/15
КОМУНАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ЗАПОРІЖЖЯ
СУДОВИЙ НАКАЗ
15.01.2015 року м. Запоріжжя
Заявник мотивує свої вимоги тим, що Боржники зареєстровані та мешкають у зазначеній квартирі. У зв'язку із несплатою Боржниками платежів по оплаті за спожиту воду і послуги каналізації, у них утворилась заборгованість по оплаті за спожиту воду і послуги каналізації.
Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов»язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і каналізації
Згідно зі ст.. 64 ЖК УРСР члени сім»ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов»язаннями з договору найму житлового приміщення.
Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Керуючись ст. ст. 96, 102, 103 ЦПК України, ст. 526 ЦПК України,
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Е.Г.Стоматов
Згідно зі статтею 105 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 106 ЦПК України в разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні (стаття 105-1 ЦПК України).
Справа № 333/8225/14-ц
11 лютого 2015 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі
Головуючого судді Стоматова Е.Г.,
при секретарі Кабановій К.О.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач пояснила, що з 09.08.2003 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 373. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, оскільки шлюбні стосунки між ними припинені на тій підставі, що між ними відсутнє взаєморозуміння щодо важливих моментів їх сумісного життя, перестали вести спільне господарство.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 09.08.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 373. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, відновляти їх вони не мають намірів, даний шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення. Підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, оскільки збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. Спору щодо нажитого в шлюбі майна сторони не заявляли.
У відповідності зі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.112 СК України, ст.ст.208, 212-215, 224 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 09.08.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 373, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.
ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів після отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Суддя: Е.Г. Стоматов