АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 197/223/15-ц 22-ц/774/1440/К/15
Справа №197/223/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження №22-ц/774/1440/К/15 суддя Ліснецький І.В.
Категорія № 20 (IV) Доповідач Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О,

при секретарі: Петренко К.І.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення суми завдатку,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення суми авансу, в якому просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 424150,00 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 зазначив, що 18 жовтня 2013 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір завдатку. За умовами вказаного договору, позивач передав ОСОБА_3, яка діяла на підставі генеральної довіреності від відповідача, посвідченої 25.06.2012 державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 завдаток в сумі 7000 доларів США, а також автомобіль марки Хюндай Грандер 2007 р.в., еквівалент вартості 18000 доларів США в рахунок належних йому коштів по договору купівлі-продажу комплексу будівель та споруд за адресою: смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, вул. Леніна, 128, який мав бути укладений після оформлення кадастрового номеру на земельну ділянку для комерційного використання за вказаною адресою. Залишок коштів в сумі 27000 доларів США він зобов'язався сплатити при укладенні договору купівлі-продажу на вищевказаний комплекс. В свою чергу, відповідач одночасно з підписанням угоди про завдаток передав йому оригінали правової та технічної документації на комплекс будівель та споруд за адресою: смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, вул. Леніна, 128, а також підтвердив отримання від нього завдатку в сумі 7000 доларів США, а також автомобіль марки Хюндай Грандер 2007 р.в., еквівалент вартості 18 000 доларів США. Відповідно до умов вказаного договору, Відповідач зобов'язався сплатити подвійний розмір завдатку. В подальшому сторони в усній формі частково змінили форму завдатку і замість автомобіля Хюндай Грандер 2007 р.в. Відповідачеві через його представника було передано 10000 доларів США, що можуть підтвердити свідки. Також позивач зазначив, що під час складання угоди про завдаток та отримання його представником відповідача - ОСОБА_3 були присутні свідки - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які можуть підтвердити вільне волевиявлення сторін на її укладання та отримання представником відповідача суми завдатку в порядку та розмірах визначених угодою.

В свою чергу, з метою належного виконання з боку відповідача вказаної угоди про завдаток, 24.01.2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 із заявою, в якій просив зробити від його імені попередження ОСОБА_2, від імені якого діяла ОСОБА_3, на підставі довіреності, що 30.01.2014 року минає строк для укладення нотаріального договору купівлі-продажу комплексу будівель та споруд за адресою: смт. Широке, Широківського району, Дніпропетровської області, вул. Леніна, 128, за угодою про завдаток, укладеною між ним та відповідачем 18.10.2013 року. Крім цього, в його заяві пропонувалося відповідачу з'явитися 30.01.2014 року о 09 годині 00 хвилин до ОСОБА_9, приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу за адресою: АДРЕСА_1 для укладення договору купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна. Вказана заява була надіслана відповідачу за його адресою з попередженням про те, що в разі нез'явлення в зазначений день для укладення договору купівлі-продажу, ОСОБА_4 буде змушений звертатися до суду для захисту своїх інтересів. Аналогічна заява була направлена і на ім'я ОСОБА_3, яка діяла від імені та в інтересах відповідача під час укладення угоди про завдаток. Проте, на укладення зазначеного договору купівлі-продажу 30.01.2014 року о 09 годині 00 хвилин, ні відповідач, ні його представник не з'явились. На підтвердження факту особистого перебування ОСОБА_4 в приміщенні приватної нотаріальної контори, слугує свідоцтво приватного нотаріуса ОСОБА_9

Таким чином, ОСОБА_2 ухилився від виконання взятих на себе зобов'язань, за умовами угоди про завдаток від 18.10.2013 року та до моменту звернення із даною позовною заявою не повернув ОСОБА_4 отримані грошові кошти.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 145670 (сто сорок пять тисяч шістсот сімдесят) гривень, а також понесені судові витрати пропорційно до задоволеної частини заявлених вимог в розмірі 1456 (одна тисяча чотириста п'ятдесят шість) гривень 70 копійок.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, поставила питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача зазначила, що судом першої інстанції не враховано наступних фактичних обставин справи. Зокрема, що оскільки в договорі задатку від 18.10.2013 року сторонами було допущено описку щодо кінцевої дати строку укладення договору купівлі-продажу, 19.12.2013 року між нею та позивачем було укладено додаткову угоду про завдаток, згідно якої було зазначено строк укладення договору купівлі-продажу нерухомості - не пізніше 30 січня 2015 року. Також, представник відповідача зазначила, що не прийнято до уваги зазначену додаткову угоду, при тому що в первісному договорі завдатку очевидно невірно зазначено строк виконання зобовязання за ним. Так, сторони укладаючи договір 18.10.2013 року кінцевим терміном його виконання визначили 30 січня 2013 року. На думку представника відповідача суд залишив поза увагою той факт, що позивач незаконно забрав транспортний засіб без підписання будь-яких додаткових угод та доповнень до угоди про завдаток. При цьому в подальшому позивачем було передано представнику відповідача частину завдатку в розмірі 5000,00 доларів США. Крім того, представник відповідача зазначила, що ОСОБА_10 не відмовлявся та не відмовляється від укладення договору купівлі продажу. Так, нею особисто протягом 2014 року неодноразово направлялись вимоги щодо сплати залишку завдатку та призначення дати укладення договору-купівлі продажу нерухомого майна. Проте суд першої інстанції не взяв до уваги цієї обставини і, як наслідок, дійшов хибного висновку, що саме з боку відповідача порушено умови договору завдатку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду на відповідає.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 18 жовтня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір про задаток. За умовами вказаного договору, ОСОБА_4 передав ОСОБА_3, яка діяла на підставі генеральної довіреності від відповідача, посвідченої 25.06.2012 державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, завдаток в сумі 7000 доларів США, а також автомобіль марки Хюндай Грандер 2007 р.в., еквівалент вартості 18 000 доларів США в рахунок належних йому коштів по договору купівлі-продажу комплексу будівель та споруд за адресою: смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, вул. Леніна, 128 (а.с.10).

Однак, договір купівлі-продажу не був укладеним, у звязку з тим, що відповідач ухилявся від вчинення дій спрямованих на укладення зазначеного договору з позивачем.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду виходячи з такого.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові божником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Аванс це певна грошова сума або інші цінності, які боржник передає кредитору у рахунок майбутніх платежів. Аванс, як і завдаток, є доказом, який посвідчує факт наявності зобов`язання, а також зараховується в рахунок майбутніх платежів, але не може бути визнаним одним із способів забезпечення виконання зобов`язання. Сторона, яка видала аванс, має справо вимагати його повернення у всіх випадках невиконання договору. Для того, щоб сплачена сума визнавалася завдатком, необхідно прямо вказувати про це в договорі. В протилежному випадку отримана кредитором сума вважається авансом. Так як угода не відбулась сплачена сума авансу підлягає поверненню так як сторона, яка видала аванс, має право вимагати його повернення практично у всіх випадках невиконання договору. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом.

Суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов'язання незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов'язання, той, хто отримав аванс, повинен його повернути. І якщо продавець чи підрядник отримали як аванс певну грошову суму, а договір не виконано незалежно від того, з чиєї вини це трапилось і які обставини цьому перешкоджали, аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню в тому розмірі, в якому він надавався.

Відповідно до ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Суд першої інстанції встановив, що договір купівлі-продажу сторонами не укладено, при цьому сума завдатку ОСОБА_2 ОСОБА_4 не повернута, у звязку із чим суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення завдатку в сумі 7000,00 дол. США як авансу підлягають задоволенню.

Разом із тим, на думку колегії суддів суд першої інстанції помилково не взяв до уваги укладення сторонами додаткової угоди до так званої угоди про завдаток від 18.10.2013 року, оскільки у вказаному документі міститься розписка ОСОБА_4 із його власноручним підписом з якої вбачається, що ним отримано від ОСОБА_3, яка є представником ОСОБА_2 коштів в сумі 7000,00 дол. США.

Представник позивача в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, заперечуючи проти отримання позивачем ОСОБА_4 коштів від представника відповідача ОСОБА_3, і тим самим заперечуючи сам підпис свого довірителя на додатковій угоді від 19.12.2013 року до так званої угоди завдатку від 18.10.2013 року відмовився від пропозиції колегії суддів заявити клопотання щодо призначення експертизи на предмет належності підпису в додатковій угоді ОСОБА_4 У звязку із цим діє презумпція правомірності дій позивача, виконання підпису якого на даному документі нічим крім його стверджень не спростовано, а тому колегія суддів вважає, що доводи позивача про неотримання ним коштів в рахунок повернення задатку в розмірі 7000,00 дол. США, який як правильно встановлено судом першої інстанції, був насправді авансом, спростовуються зазначеною додатковою угодою до так званої угоди про завдаток від 18.10.2013 року.

Отже висновок суду першої інстанції про задоволення позову є хибним, оскільки в такому випадку відбудеться повторне стягнення вже повернутих як аванс коштів, що є незаконним.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню, відповідно до ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст. 309, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 728,35 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: