Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Оробцова Р.І.
Справа № 425/595/15-ц
Провадження № 22ц/782/298/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі :

головуючого: Оробцової Р.І.

суддів: Дронської І.О., Яресько А.В.

при секретарі : Веселова С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луганську цивільну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Луганській області

на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 15 травня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області про стягнення заробітної плати, -

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області, в якій просила, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, стягнути на її користь заробітну плату за жовтень та листопад 2014 року у розмірі 3891 гривня 75 копійок.

Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції позов ОСОБА_2 до Територіального управління Державної адміністрації України у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області про стягнення заробітної плати - задоволено повністю. Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Луганській області (ідентифікаційний код: 26297948; місцезнаходження: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Миру, будинок 34) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1) 3937 (три тисячі девятсот тридцять сім) гривень 60 (шістдесят) копійок, з яких: 1576 (одна тисяча пятсот сімдесят шість) гривень 18 (вісімнадцять) копійок - заборгованість по заробітній платі за жовтень 2014 року; 1669 (одна тисяча шістсот шістдесят дев'ять) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок - заборгованість по заробітній платі за листопад 2014 року; 352 (триста пятдесят дві) гривні 66 (шістдесят шість) копійок - компенсація втрати частини заробітної плати за жовтень 2014 року, у звязку із порушенням строків її виплати по 31 березня 2015 року включно; 338 (триста тридцять вісім) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок - компенсація втрати частини заробітної плати за листопад 2014 року, у звязку із порушенням строків її виплати по 31 березня 2015 року включно. Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Луганській області (ідентифікаційний код: 26297948; місцезнаходження: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Миру, будинок 34) на користь держави Україна судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що зазначене рішення підлягає скасуванню як незаконне та необґрунтоване, оскільки судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, а також не застосовано норми законів, які підлягали застосуванню. Враховуючи усі обставини та неможливість фінансування непідконтрольної Україні території , ТУ ДСА України в Луганській області діяло в межах своїх повноважень та законів України. ТУ ДСА України в Луганській області діяло виключно в рамках законів України не виходячи за рамки своїх повноважень як органа з казначейською формою обслуговування, та прав позивача не було порушено ТУ ДСА України в Луганській області. Апелянт просить задовольнити апеляційну скаргу ТУ ДСА України в Луганській області, скасувати рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.05.2015р., розглянути справу за відсутності апелянта.

Вислухавши доповідь судді, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, коли суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що встановлені судом обставини у повному обсязі відповідають матеріалам справи, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 з 3 жовтня 2011 року працювала на посаді оператора компютерного набору Перевальського районного суду Луганської області, з посадовим окладом відповідно до штатного розпису у розмірі 1218 гривень /а.с.5-7,8-10,11,76/.

У жовтні та листопаді 2014 року, Перевальський районний суд Луганської області роботу не припиняв, судді та працівники апарату працювали у звичайному режимі /а.с. 65-66, 69, 71-72, 74/. Територіальна підсудність справ вказаному суду була змінена тільки 08 грудня 2014 року /а.с.75/.

За жовтень 2014 року, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області нарахувало ОСОБА_2 заробітну плату за жовтень 1576 гривень 18 копійок, а за листопад 2014 року, нарахування заробітної плати не проводилось /а.с.4,91-93/. З розрахунково-платіжної відомості заробітної плати за жовтень 2014 року вбачається, що при нарахуванні заробітної плати ОСОБА_2 застосовується податкова соціальна пільга /а.с.4, 91-93/.

У листопаді 2014 року, ОСОБА_2 фактично відпрацювала 20 днів ,у відпустках, відрядженнях чи на лікарняному не знаходилась /а.с.13-14/.

Згідно наказу виконуючого обовязки керівника апарату Перевальського районного суду Луганської області №127 від 24 листопада 2014 року, за рахунок економії фонду заробітної плати за листопад 2014 року, ОСОБА_2 (як і інші працівники суду) була премійована у розмірі 10% /а.с. 118/. А згідно наказу виконуючого обовязки керівника апарату цього ж суду №128 від 24 листопада 2014 року ОСОБА_2 (як і інші службовці), за рахунок економії фонду заробітної плати за листопад 2014 року, отримала надбавку за високі досягнення у праці у розмірі 10% від посадового окладу /а.с. 16/.

Заробітна плата, за роботу ОСОБА_2 на посаді оператора компютерного набору у жовтні та листопаді 2014 року, як і іншим працівникам Перевальського районного суду Луганської області, у грудні виплачена не була /а.с.65-66, 69-72/.

А у лютому 2015 року, ОСОБА_2 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом про стягнення заробітної плати за роботу у жовтні та листопаді 2014 року /.с. 1-3/.

Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами склалися трудові правовідносини в межах яких виник спір щодо права позивача, як працівника, на отримання заробітної плати за виконану роботу у жовтні та листопаді 2014 року, з урахуванням індексації, а також отримання компенсації за порушення строків виплати заробітної плати.

Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд першої інстанції обґрунтовано та правомірно застосував норми матеріального і процесуального права, виходячи при цьому з наступних підстав:

Відповідно до положень частини 1 статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому означене право, включає в себе і право на своєчасне одержання винагороди за працю, яке згідно частини 7 статті 43 Основного Закону України, захищається законом.

Ст.1 Закону України «Про оплату праці» визначає, що винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу є заробітною платою, розмір якої залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності його підприємства.

А частина 1 статті 24 цього ж закону гарантує, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічні гарантії закріплені й у частині 1 статті 115 Кодексу законів про працю України.

Разом з цим, частинами 1 і 2 статті 142 та частиною 5 статті 149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, головним розпорядником яких (в частині фінансового забезпечення діяльності місцевих судів загальної юрисдикції) є Державна судова адміністрація України, а умови оплати праці працівників апарату у таких судах визначаються на засадах, що встановлені для відповідної категорії працівників апаратів центральних та місцевих органів виконавчої влади.

При цьому, з огляду на положення частини 2, 3 статті 8 та частини 1 статті 10 Закону України «Про оплату праці», умови конкретного розміру оплати праці таких працівників визначались Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №268 від 09 березня 2006 року, було затверджено структуру та умови оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів.

Місцевим судом встановлено, начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області було затверджено штатний розпис Перевальського районного суду Луганської області на 2014 рік, за яким посадовий оклад оператора компютерного набору склав 1218 гривень /а.с.76/.

За роботу ОСОБА_2 на вказаній посаді у жовтні місяці 2014 року, відповідач, враховуючи її оклад, з урахуванням кількості фактично відпрацьованих днів - 794 гривні 35 копійок, визнаючи її право на отримання надбавки за високі досягнення у праці (10% від посадового окладу, з урахуванням кількості фактично відпрацьованих днів - 79 гривень 43 копійки), премії (10% від посадового окладу, з урахуванням кількості фактично відпрацьованих днів та надбавки - 87 гривень 38 копійок) та відпускних (519 гривень 70 копійок) нарахував їй 1576 гривень 18 копійок, яка враховує індексацію (95 гривень 32 копійки) /а.с.4, 91-93/, і правильність такого нарахування відповідачем не оспорюється а.с.123- 127, 4, 15, 76, 91-93, 119/.

За роботу ОСОБА_2 на цій же посаді у листопаді місяці 2014 року, відповідач заробітну плату їй не нарахував /а.с.91/. А за підрахунками позивача вона повинна була скласти 1669 гривень 88 копійок, і суд першої інстанції правомірно погодився з розрахунками позивача, оскільки вони здійснені позивачем правильно та ґрунтуються на доказах, які є в матеріалах справи. Зокрема, ця сума складається із встановленого позивачу окладу (1218 гривень), з урахуванням того, що позивач відпрацював усі робочі дні місяця /а.с.76,12-14/, надбавки за високі досягнення у праці (10% від посадового окладу - 121 гривня 80 копійок, а.с.16), премії (10% від посадового окладу, з урахуванням надбавки - 133 гривні 98 копійок, а.с.118), та індексації (196 гривень 10 копійок), підрахунок якої перевірено судом на правильність обчислення ((зокрема, визначення суми яка підлягає індексації (1218 гривень); використання саме тих індексів інфляції, які було опубліковано у 2014 році (102,2 - березень; 103,3 - квітень; 103,8 - травень; 101 - червень; 100,4 - липень; 100,8 - серпень; 102,9-вересень; 102,4-жовтень; 101,9-листопад); визначення базового місяця для обчислення індексації (грудень 2013 року) та наростаючий підсумок (16,1)) та відповідність застосування положень статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року.

Місцевим судом констатовано, що відповідач не довів, а суд не знайшов жодної причини, яка б виправдовувала бездіяльність відповідача в частині не нарахування заробітної плати позивачу. У тому числі це стосується й тих нормативно-правових актів, на які посилається відповідач у своїх запереченнях, оскільки жоден з них не звільняє відповідача від обовязку нарахування заробітної плати працівникам апарату суду.

Стосовно аргументів відповідача щодо відсутності у нього будь яких документів, які б підтверджували здійснення позивачем своїх функцій як працівника протягом листопада 2014 року, судом першої інстанції було досліджено та визнано їх не переконливими з наступних мотивів.

З огляду на положення статей 1, 24 Закону України «Про оплату праці», статті 115 Кодексу законів про працю України, а також статей 142 та 149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин), саме відповідачу належить виконувати обовязок щодо виплати заробітної плати позивачу за викопану, ним роботу. А такий обовязок, включає в себе здійснення активних дій, у першу чергу, щодо нарахування заробітної плати.

У цьому аспекті, суд взяв до уваги те, що про роботу Перевальського районного суду Луганської області у звичайному режимі, у листопаді та жовтні 2014 року, відповідач неодноразово повідомлявся у грудні 2014 року виконуючим обовязки голови цього суду посиланням на первинні документи, що це підтверджують /а.с.65-66, 70/.

Відповідач нарахував позивачу заробітну плату за жовтень 2014 року та надав йому розрахунок заробітної плати, як це передбачено законодавством про працю, а тому доводи відповідача не заслуговують на увагу.

Положення ж Закону України «Про боротьбу з тероризмом», на який робиться посилання відповідачем, не передбачають прямого відходу держави від гарантованих нею строків виплати заробітної плати працівникам (у тому числі тих, які працюють в установах, що фінансуються з державного бюджету) в районі проведення антитерористичної операції.

Що стосується Постанови Правління Національного Банку України «Про призупинення здійснення фінансових операцій» №466 від 06 серпня 2014 року, то уважне ознайомлення з положеннями дає підстави для висновку, що банкам України, небанківським установам та національному оператору поштового звязку постановлено призупинити операції з виплати переказів коштів, тільки на території тих населених пунктів, які не контролюються українською владою.

Отже, здійснення таких операцій на території інших населених пунктів тим людям, які проживають у населених пунктах, що не контролюються української владою, не заборонено (а значить і позивачу, який проживає на такій території).

При цьому суд врахував, що банкам, пунктом 4 вказаної постанови взагалі-то підтверджено право надавати клієнтам послуги за допомогою засобів мобільного обслуговування незалежно від території їх знаходження, що створює додаткові можливості для використання клієнтом банку своїх грошових коштів у формі заробітної плати.

Таким чином, виходячи з тих фактичних та правових підстав, що описані вище, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що право позивача на своєчасне отримання заробітної плати за жовтень 2014 року у розмірі 1576 гривень 18 копійок та за листопад 2014 року у розмірі 1669 гривень 88 копійок було порушено відповідачем, і тому воно підлягає судовому захисту.

Перевіряючи здійснений позивачем розрахунок вказаної компенсації, судом першої інстанції детально викладено в рішенні розрахунок нарахування на підставі якого визначено, що на користь позивача слід присудити до стягнення з відповідача 3937 гривні 60 копійок, з яких: 1576 гривень 18 копійок - заборгованість по заробітній платі за жовтень 2014 року; 1669 гривень 88 копійок - заборгованість по заробітній платі за листопад 2014 року; 352 гривні 66 копійок - компенсація втрати частини заробітної плати за жовтень 2014 року, у звязку із порушенням строків її виплати по 31 березня 2015 року включно; 338 гривень 88 копійок та компенсація втрати частини заробітної плати за листопад 2014 року, у звязку із порушенням строків її виплати по 31 березня 2015 року включно.

Відповідно до вище зазначеного місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позову повністю на суму 3937 гривні 60 копійок.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення суду слід вважати такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою про відкриття апеляційного провадження по справі за від 8 червня 2015 року вирішено питання про відстрочку сплати апелянтом судового збору до ухвалення судового рішення.

Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з апелянта - Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області.

Рішення суду відповідає вимогам закону, порушень процесуального законодавства при розгляді справи та прийнятті рішення не встановлено, тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 88, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Луганській області відхилити.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 15 травня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп., зарахувавши його на рахунок Державного бюджету України.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :