УхвалА

іменем україни

6 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною вище скаргою, в якій посилався на те, що державний виконавець 1 серпня 2014 року неправомірно відкрив виконавче провадження на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2011 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів. Оскільки стягувач пред'явила виконавчий лист до виконання після спливу річного строку, не подавши заяву про поновлення цього строку, то вважав дії державного виконавця неправомірними. Крім того, вважав, що розмір заборгованості державним виконавцем обчислено невірно.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що дії державного виконавця про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2011 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів є правомірними, вчиненні відповідно до закону та в межах його повноважень (ст. 387 ЦПК України).

При цьому суди вірно виходили з того, що згідно зі ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист на виконання рішення суду про стягнення аліментів може бути пред'явлений до примусового виконання протягом усього періоду, на який присуджено платежі, а це до 12 червня 2026 року (п. 21 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»).

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта