Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2015 Справа №607/19089/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Паюка М.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 квітня 2004 року між ним та відповідачкою у м.Тернополі було зареєстровано шлюб, від якого 10 січня 2008 року в них народився син ОСОБА_5. 05 травня 2009 року шлюб між ними розірвано. Син залишився проживати з матірю. Рішенням органу опіки і піклування №1722 від 24 жовтня 2012 року встановлено графік побачень батька з сином та зобовязано позивача не порушувати цей графік, приділяти сину увагу та турботу, виховувати його і матеріально допомагати. Незважаючи на це рішення, відповідачка перешкоджає позивачу у вихованні сина та спілкуванні з ним. Так, останні два місяці вона постійно не допускає зустрічі позивача з сином згідно встановленого графіка, хоча кожний раз він її завчасно попереджав про візит по телефону. Згодом вона телефон поміняла, на дзвінки не відповідає. При особистому спілкуванні з позивачем вона приводить надумані причини про те, що не бачила чи не чула телефонних повідомлень, вимагає щоб позивач попереджав її за 10 днів наперед тощо. Також безпідставно звинувачує позивача в негативному впливі на сина, яке проявляється в тому, що син звертається до її нового чоловіка не як до тата, а кличе його «Дядько Славік». З її слів слідує, що вона твердо і постійно буде чинити перепони в майбутньому спілкуванні батька з сином, що, в свою чергу, негативно впливатиме на його формування як особистості та завдасть непоправимої шкоди його психічному розвитку. ОСОБА_4 регулярно через банківську установу сплачує аліменти на утримання сина, постійно матеріально допомагає шляхом передачі одягу, дорогих подарунків. На підставі викладеного позивач просить суд зобовязати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, участі у його вихованні та визначити додатково до рішення органу опіки і піклування такий спосіб участі відповідача у вихованні дитини як право 1-2 рази на місяць забирати сина на вихідний день, з 10 до 19 год. до себе по місцю його проживання.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву. Водночас відповідач ОСОБА_2 в своїх поясненнях визнала те, що з середини 2014 року вона не давала можливості сину бачитися з батьком через те, що позивач налаштовував дитину проти неї особисто та її чоловіка ОСОБА_3 Відповідач не чинила б перешкод ОСОБА_4 у спілкуванні з сином та його вихованні, якби останній дотримувався встановленого органом опіки та піклування графіку побачень, та в спілкуванні з дитиною не намагався змінити її ставлення до неї, її чоловіка ОСОБА_3

Представник третьої особи служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не зявився, проте надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. При прийнятті рішення повністю покладається на думку суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є рідною сестрою відповідача ОСОБА_2 та проживає разом з нею. ОСОБА_4 байдуже ставиться до сина ОСОБА_5. Речі дитині він купує рідко, як правило вони не співпадають з ростом дитини, замалі або завеликі, приносить іграшки, що не відповідають віку дитини. Коли дитині виповнилось півроку, він зібрав свої речі і пішов з дому. У відведені графіком побачень години позивач не приходить, а появляється тоді, коли йому виходить. Дитина після побачень з батьком плаче, оскільки ОСОБА_4 налаштовує його проти мами і її теперішнього чоловіка.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідка, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено та сторонами підтверджено, що 29 квітня 2004 року між позивачем та відповідачем у м.Тернополі було зареєстровано шлюб, від якого 10 січня 2008 року в них народився син ОСОБА_5.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ИД №027774 від 05 травня 2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стан Тернопільського міського управління юстиції, 05 травня 2009 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розірвано.

Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1722 від 24 жовтня 2012 року затверджено висновок про участь батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2

Як вбачається із висновку органу опіки і піклування про участь батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, захищаючи інтереси дитини, органу опіки і піклування вважає за доцільне: встановити графік побачень батька ОСОБА_4 з сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в такі дні:

· І-ІІІ субота місяця з 10.00 год. до 13.00 год.;

· ІІ-ІV неділя місяця з 10.00 год. до 13.00 год.;

· вівторок і четвер з 18.00 год. до 20.00 год.

та зобовязано ОСОБА_4 не порушувати цей графік, приділяти сину увагу та турботу, виховувати його і матеріально допомагати.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Як встановлено ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Судом встановлено та відповідачем ОСОБА_2 в судовому засіданні підтверджено те, що з середини 2014 року нею чинилися перешкоди позивачу у його спілкуванні з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що було повязано із тим, що ОСОБА_4 налаштовував дитину проти матері та її чоловіка ОСОБА_3, а тому позов слід задовольнити частково, зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні з дитиною - сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та його вихованні, шляхом дотримання нею встановленого графіку побачень, визначеного органом опіки і піклування, який затверджено рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1722 від 24 жовтня 2012 року.

Суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про визначення ОСОБА_4 додатково до рішення органу опіки і піклування такого способу участі у вихованні дитини як право 1-2 рази на місяць забирати сина на вихідний день, з 10.00 до 19.00 год. до себе по місцю його проживання, оскільки останній не навів в обгрунтуванн своїх доводів жодних доказів, на засідання органу опіки та піклування Тернопільської міської ради, яка мала б вирішувати це питання, не зявлявся, а тому висновок органу опіки та піклування щодо розвязання даного спору не надавався. Крім того, в судовому засіданні сторони визнали те, що ОСОБА_4 не виконує встановлений попереднього графік побачень з сином, тобто ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенінею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.4, 10, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

ОСОБА_9 ОСОБА_10 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні з дитиною сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та його вихованні, шляхом дотримання нею встановленого графіку побачень, визначеного органом опіки і піклування, який затверджено рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1722 від 24 жовтня 2012 року.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп. понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська