Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/351/15 Головуючий у 1 інстанції Мінасов В.В.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.У жовтні 2014 року розмір вимог був збільшений.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № ML-2 1/1 54/2006 від 21 березня 2006 року, на суму 42500 доларів США, під 11 % річних на строк до 21 березня 2021 року. 24 грудня 2007 року між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №CNL-201/144/2007, на суму 150 000 доларів США, під 5,99 % річних та F1DR на строк до 24 грудня 2022 року.

В якості забезпечення наданих кредитів між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договори поруки № CGML-201/154/2006 від 21 березня 2006 року та SR-SNL201/144/2007 від 24 грудня 2007 року за умовами яких вона зобов'язалася відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником ОСОБА_3. боргових зобов'язань за кредитними договорами в повному обсязі таких зобов'язань.

Боржник ОСОБА_3 не виконав свої зобов'язання за кредитними договорами щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, тому станом на 01 липня 2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором № ML-201/154/2006 від 21 березня 2006 року,дорівнює 1528575, 13 грн., що складається з: 12865, 04 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 152107, 81 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; та 1376467, 32 грн. - пеня.

Заборгованість за кредитним договором №CNL-201/144/2007 від 24 грудня 2007 року дорівнює 8749098, 92 грн.,що складається: з заборгованості за тілом кредиту 144542, 40 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 1708974, 80 грн.; заборгованість за процентами 14594, 16 доларів США, що еквівалентно 172551, 80 грн.; пеня - 8 749 098,92 гр.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитними договорами № ML-2 1/1 54/2006 від 21 березня 2006 року та №CNL-201/144/2007 від 24 грудня 2007 року в сумі 1528575, 13 грн. та 8749098, 92 грн. відповідно та судові витрати.

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ "ОТП Факторинг Україна", ПАТ "ОТП Банк" про визнання кредитного договору недійсним .

Ухвалою судді Жовтневого д районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2014 року позови ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами і ОСОБА_3 до ТОВ "ОТП Факторинг Україна", ПАТ "ОТП Банк" про визнання кредитного договору недійсним об"єднані в одне провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 до ТОВ "ОТП Факторинг Україна", ПАТ "ОТП Банк" про визнання кредитного договору недійсним залишено без розгляду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2014 року позов ТОВ "ОТП Факторинг Україна" задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором №CNL-201/144/2007 від 24.12.2007 року у сумі 8 749 098, 92 грн., що складається з: 144 542,40 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.07.2014 року складає 1 708974,80 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 14 594,16 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.07.2014 р. складає 172551,80 грн. - заборгованість за відсотками; 6 867 572, 32 грн. - пеня.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором ML-201/154/2006 від 21.03.2006 року у сумі 1 528 575, 13 грн., що складається з: 12 865,04 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.07.2014 р. складає 152 107,81 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1 376467,32 грн. - пеня.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Укпраїна" судовий збір у сумі 3441, 00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В засідання судової колегії сторони не з"явились, повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому ч.1.,ч2 ст.76 ЦПК України порядку. Позивач та Відповідач ОСОБА_3 подали заяви про відкладення розгляду справи у зв"язку із їх зайнятістю.

Судова колегія вважає,що представлення в суді апеляційної інстанції інтересів позивача-юридичної особи не обмежується участю лише представником,що діяв у суді першої інстанції , а тому його особиста зайнятість не є об"єктивною перешкодою для розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3,який отримав 26 .01.2015 року повідомлення про розгляд апеляційним судом справи , посилаючись на його намір відвідати лікаря у день розгляду справи, а також зайнятість його представника,з яким він уклав договір про надання адвокатських послуг 20.02.2014 року ,не надав об"єктивних відомостей про їх неможливість участі у судовому засіданні.До того ж укладений 20 лютого 2014 року Договір не передбачає участь адвоката ОСОБА_5 у даній справі і він не брав участі у ній і у суді першої інстанції.

Згідно до вимог ч.3 ст. 27 ЦПК України особи,які беруть участь у справі,зобов"язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов"язки.

З огляду на зазначене,судова колегія вважає,що поважні причини неявки сторін відсутні,а тому справа може бути розглянута у даному судовому засіданні.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно до вимог ст.. 213 ЦПК України Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення,яким суд,виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення,ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин ,на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами,які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не у повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно до вимог ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватись але жим чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобів"язання(неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов"язання , зокрема:сплата неустойки,відшкодування збитків.

Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором,а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням),то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового поверненя частини позики,що залишилася,та сплати процентів,належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається ,що між АКБ "Райффайзенбанк Україна", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № ML-2 1/1 54/2006 від 21 березня 2006 року, на суму 42500 доларів США, під 11 % річних на строк до 21 березня 2021 року. 24 грудня 2007 року між ЗАТ "ОТП Банк",правоаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №CNL-201/144/2007, на суму 150 000 доларів США, під 5,99 % річних та F1DR на строк до 24 грудня 2022 року.

В якості забезпечення наданих кредитів між АКБ "Райффайзенбанк Україна"та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено договір поруки № CGML-201/154/2006 від 21 березня 2006 року та між ЗАТ "ОТП Банк" і ОСОБА_4 договір поруки № SR-SNL201/144/2007 від 24 грудня 2007 року за умовами яких вона зобов'язалася відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобов'язань за кредитними договорами в повному обсязі таких зобов'язань.

29.11.2012року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП"Факторинг Україна" було укладено договір факторингу,за яким ПАТ "ОТП Банк" передав ТОВ "ОТП Факторинг Україна" право вимоги за кредитними зобов"язаннями ОСОБА_3

Відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитними договорами щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, тому станом на 01 липня 2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором № ML-201/154/2006 від 21 березня 2006 року,дорівнює 1528575, 13 грн., що складається з: 12865, 04 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 152107, 81 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; та 1376467, 32 грн. - пеня.

Заборгованість за кредитним договором №CNL-201/144/2007 від 24 грудня 2007 року дорівнює 8749098, 92 грн.,що складається: з заборгованості за тілом кредиту 144542, 40 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 1708974, 80 грн.; заборгованість за процентами 14594, 16 доларів США, що еквівалентно 172551, 80 грн.; пеня - 8 749 098,92 гр.

Розмір заборгованості за кредитними договорами,який підтверджується матеріалами справи, відповідачі у суді першої інстанції не оспорювали.

Судом правильно встановлені обставини справи щодо невиконання боржником своїх зобов"язань за кредитними договорами і розмір заборгованості, проте задовольняючи позовні вимоги банку у повному обсязі, суд не вмотивував свої висновки щодо стягнення з відповідачів пені,не надав належної оцінки доказам у справі і не застосував закон,який підлягав застосуванню.

Згідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду ,якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин,які мають істотне значення.

Із матеріалів справи вбачається,що розмір прямих збитків позивача у зв"язку із неналежним виконанням боржником ОСОБА_3 зобов"язань за кредитими договорами,який доведений у суді, складає: за договором№ ML-2 1/1 54/2006 від 21 березня 2006 року - 152 107гр. коп.., а за договором №CNL-201/144/2007 від 24 грудня 2007 року - 1 881 526гр.60 коп., проте нарахована пеня за договором від 21 березня 2006 року в сумі 1 376 467 гр.32коп., а за договором 24 грудня 2007 року- 6 867 572гр.32 коп., що значно перевищує розмір доведених збитків, проте суд першої інстанції не взяв до уваги зазначені обставини,не надав їм належної оцінки,не врахував,що відповідачами поступово здійснюється погашення заборгованості за кредитами. За згодою банку для погашення заборгованості 07 травня 2014 року здійснений продаж належного ОСОБА_3 приміщення №137 в буд.№42 по вул..Українській у м. Запоріжжі і отримані гроші внесені на рахунок банку за платіжним дорученням №1 від 07 травня 2014року(а.с.89-91).

З урахуванням зазначених обставин,а також враховуючи кризовий стан економіки у державі,що негативно для відповідачів впливає на розмір пені за валютними кредитами і об"єктивну їх неспроможність погасити пеню,яка значно перевищує розмір збитків банку ,судова колегія приходить до висновку про те,що на підставі вимог ч.3 ст.551 ЦК України суму неустойки за кредитними договорами,що підлягає стягненню з відповідачів, належить зменшити до розміру доведених у суді прямих збитків позивача,що є адекватною їх компенсацією, за кредитним договором від 21 березня 2006 року - в розмірі 152 108 гр., за кредитним договором від 24 грудня 2007 року - в розмірі 1 881527 гр., у зв"язку із чим загальна сума боргу за кредитним договором № ML-2 1/1 54/2006 від 21 березня 2006 року,що підлягає стягненню з відповідачів ,буде складати: 304215гр.81 коп.,за кредитним договором №CNL-201/144/2007 від 24 грудня 2007 року-3763053гр.60 коп.

В іншій частині рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність у позивача права вимоги спростовується рішенням Голосіівського районного суду м. Києва від 29.04.2014року у справі № 752/3594/14-ц за позовом ОСОБА_3,ОСОБА_4 до ТОВ "ОТП Факторинг Україна",ПАТ"ОТП Банк" про визнання недійсним договору факторингу,яке набрало законної сили, із змісту якого вбачається наявністьу ТОВ "ОТП Факторинг Україна "права вимоги до відповідачів у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими і не спростовують висновків суду першої інстації.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2014 року у цій справі в частині стягнення неустойки і загальної суми боргу змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3,ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП "Факторинг Україна" неустойку за кредитним договором №CNL-201/144/2007 від 24 грудня 2007 року в сумі 1 881 527гр.(один мільйон вісімсот вісімдесят одну тисячу п"ятсот двадцять сім гривень), а всього за цим договором стягнути 3 763053гр.60 коп.( три мільйони сімсот шістдесят три тисячі п"ятдесят три гривні).

Стягнути солідарно з ОСОБА_3,ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП "Факторинг Україна" неустойку за кредитним договором № ML-2 1/1 54/2006 від 21 березня 2006 року в сумі 152 108 гр.,а всього стягнути за цим договором 304215гр.81 коп.(триста чотири тисячі двісті п"ятнадцять гр.).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: