Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28.04.15 р.

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді: Фастовця В.М.

народних засідателів Куриленко Л.І., Мельник В.Д.,

при секретарі Гавриленко В.В.,

з участю

прокурора Литвинюка О.В.,

представника заявника: Плужник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Лисичанську цивільну справу за заявою головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні про припинення примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив припинити ОСОБА_2 примусову амбулаторну психіатричну допомогу, посилаючись на те, що той з лютого 2015 р. проходить стаціонарне лікування у Сватівскій обласній психіатричній лікарні, тому в одночасному наданні амбулаторної психіатричної допомоги немає потреби.

В судовому засіданні представник заявника просила заяву задовольнити. Дала пояснення, аналогічні викладеному у заяві.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви, бо надання допомоги вже скінчилося.

Законний представник хворого та хворий у судове засідання не з'явилися, хворий знаходиться на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до ст.12 ч.7, 8 Закону України „Про психіатричну допомогу" надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров'я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної

допомоги в примусовому порядку.

Клопотання про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може направлятися до суду особою, якій надається ця допомога, або її законним представником через 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про надання або продовження надання особі такої допомоги.

З ч.5 ст.12 цього Закону вбачається, що строк надання амбулаторної психіатричної допомоги не може перевищувати 6-ти місяців, після спливу якого відповідна особа у разі необхідності може звернутися до суду із заявою про подовження її надання.

Аналізуючи наведені норми суд вважає, що припинення надання амбулаторної психічної допомоги можливе тільки у межах строку, на який вона надана;

у визначених законом випадках таке припинення здійснюється медичним закладом самостійно за рішенням комісії лікарів-психіатрів;

суд може припинити надання такої допомоги тільки за зверненням особи, якій надається допомога, чи її законного представника.

Разом з цим, з наданих до заяви матеріалів вбачається, що постанова Сватівського районного суду, яким ОСОБА_2 призначена амбулаторна психіатрична допомога, прийнята 03 жовтня 2014 р.. Тобто станом на час звернення до суду строк надання допомоги вже скінчився.

Окрім того, заява подана неналежною особою - медичним закладом, а не законним представником хворого.

Таким чином, заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу", ст. 281,282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: