Справа № 626/516/15-ц
Провадження № 2/626/246/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.04.2015 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дудченка В.О.,

при секретарі Зінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краснограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист прав споживача та стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 3300 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що в 2012 році для роботи йому був потрібен мобільний інтернет. На той момент самий оптимальний пакет був «MaxEnergy». Даним пакетом він користувався в телефоні. 10.11.2012 року позивач звернувся в магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1 для купівлі 3G модема з пакетом «MaxEnergy, де йому підібрали модем і налаштували пакет. При оплаті покупки чомусь не працював касовий апарат та в магазині він не зміг перевірити інтернет, так як не було грошей на сім-карті. При поповненні рахунку інтернет не запрацював. Після цього позивач звернувся в магазин, де його модем забрали для гарантійного ремонту, який тривав більше місяця. Зі спливом цього терміну позивач знову звернувся в магазин, де йому сказали, що його модем не ремонтували, тому що він справний та працює лише з конкретним пакетом, а не з пакетом «MaxEnergy». Посилання позивача на ЗУ «Про захист прав споживачів» ні до чого не призвели. В зв'язку з чим йому довелось придбати інший модем в іншому магазині, де працював касовий апарат, на сім-карті були гроші та він почав працювати після настройки та працює до даного часу.

Після цього ОСОБА_1 знову звернувся в магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» і запропонував їм повернути кошти за модем, де йому відмовили.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Також дав пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі та пояснив, що при купівлі ОСОБА_1 модема EDGE E153 E и 1, продавець інформував його що для якісного та постійного з'єднання з інтернетом необхідно придбати стартовий пакет «Мобільний інтернет 1 Мб-5 коп.» спеціально розроблений для роботи даного модема. ОСОБА_1 відмовився та вирішив користуватися стартовим пакетом «MaxEnergy». Після звернення позивача до магазину в зв'язку з відсутністю інтернету, продавець забрав модем для гарантійного обслуговування. При перевірці модема було виявлено, що з картою стартового пакета «Мобільний інтернет 1 Мб-5 коп.» він працює без збоїв. По телефону ОСОБА_1 було повідомлено про це. Після цього він відмовився забирати модем та направив лист відповідачу з посиланням на ЗУ «Про захист прав споживачів», але не уточнив свої вимоги.

ОСОБА_2 було надіслано відповідь на лист позивача, де йому було роз'яснено, що його модем вже був в експлуатації, тому йому не можуть замінити його на підставі ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів», як товар належної якості. А щодо заміни товару неналежної якості, то було встановлено, що модем позивача належної якості, а не працює інтернет, із-за використання не тієї сім-карти.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні дав аналогічні пояснення як і відповідач. Також доповнив, що вищезазначений модем і до теперішнього часу знаходиться в магазині в робочому стані, оскілки позивач його так і не забрав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно пояснень позивача, він 10.11.2012 року купив в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» 3G модем для роботи зі стартовим пакетом «MaxEnergy». В магазині йому налаштували даний модем, але інтернет не працював, так як не було коштів на рахунку. В подальшому інтернет так і не почав працювати. Після гарантійного ремонту відповідачу пояснили, що його модем справний, але для якісної роботи інтернету, потрібна інша сім-карта, про що позивача попереджали під час купівлі модему.

Позивач зазначив, що купив в іншому магазині інший модем, який працює з сім картою «MaxEnergy», який коштував, відповідно до квитанції 299,99 грн.

ОСОБА_1, відповідно до наданого ним розрахунку, просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 3300 грн. з якої вказав вартість модему 299,99 грн., поповнення рахунку 30 грн., що разом становить 329,99 грн. та розмір компенсації у відповідності до ст.. 23 ЗУ «Про захист прав споживачів» у десятикратному розмірі вартості продукції, що становить 3329,90 грн. (а.с. 2).

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Відповідно до ст.23 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за: 1) відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до ч.1 ст.9 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем.

Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром.

Перелік товарів, що не підлягають обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положенням ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на власний розрахунок, зроблений ним відповідно до ст.23 ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 3300 грн. з якої вказав вартість модему 299,99 грн., поповнення рахунку 30 грн., що разом становить 329,99 грн. та розмір компенсації у відповідності до ст.23 ЗУ «Про захист прав споживачів» у десятикратному розмірі вартості продукції, що становить 3329,90 грн.

При цьому, жодного доказу в підтвердження вартості придбаного товару-модему у відповідача ОСОБА_2 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» та дати його придбання, в матеріалах справи не міститься, не надано таких доказів і позивачем в судовому засіданні.

В матеріалах справи є лише квитанція за оплату іншого невідомого товару від 15.02.2013 року. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що дійсно ані квитанції ані чеку в підтвердження вартості придбаного модему в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» у нього не мається, коли саме та за яку конкретну саме суму він його придбав також пояснити не може. Відповідна квитанція, яка мається в матеріалах справи - це чек зовсім за інший модем, який ним було придбано в іншому місці, через певний час. При цьому того факту, що вищезазначений модем і на даний час знаходиться в магазині, оскільки він його не забрав, не заперечував.

В зв'язку зі спливом тривалого часу, за яку саме вартість та дату придбання модему, не міг пояснити і відповідач ОСОБА_2

Враховуючи викладене та те, що позивачем не надано доказів про вартість товару, придбаного у відповідача, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову за його недоведеністю, оскільки з наданих сторонами доказами, неможливо провести певні розрахунки з приводу стягнення вартості майна(придбаного модему) та розмір компенсації у відповідності до ст.23 ЗУ «Про захист прав споживачів», який витікає з розміру вартості продукції.

При цьому, відмова у задоволенні позову з вказаних підстав не перешкоджає позивачу звернутись повторно до суду, обравши у відповідності до ст.16 ЦК України належний спосіб захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, які вони вважають порушеними та доводити свої вимоги у відповідності до положення ст.ст.10, 60 ЦПК України.

Керуючись ст.6, 8, 9, 23 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.10, 60, 61, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд.

Суддя