АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 606/1866/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 22-ц/789/173/15 Доповідач - Ходоровський М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Гурзель І. В., Фащевська Н. Є.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю - ОСОБА_1 представника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Теребовлянського районного суду від 03 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємець ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача: Тернопільське обласне управління у справах захисту прав споживачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до фізичної особи- підприємець ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача: Тернопільське обласне управління у справах захисту прав споживачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг, у якому просить стягнути з фізичної особи підприємець ОСОБА_3 в її користь грошові кошти в розмірі 435,78 євро матеріальної шкоди та 8000 грн. моральної шкоди.

Позивачка зазначила, що 11 червня 2014 року між нею і відповідачкою було укладено договір на замовлення туристичних послуг в агенції горящих путівок «Tour de I'amoour», згідно якого замовила у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 туристичну послугу - відпочинок у Болгарії з 26.06 2014 року по 01.07.2014 року, за що заплатила відповідачу 435,78 євро.

Посилаючись на те, що умови договору ОСОБА_3 не виконала, позивачка просила стягнути з неї 435,78 євро та та 8000 грн. моральної шкоди, заподіяної невиконанням договору.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 03 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування судом обставин справи. Зокрема зазначила, що суд безпідставно не прийняв до уваги показання свідків, які підтвердили факт оплати нею туристичної послуги. Видача ваучера на проживання з зазначенням назви готелю, страхового полісу та посадкового талона на автобус також підтверджує факт оплати послуги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та пояснила, що між нею і відповідачкою було укладено договір про надання туристичних послуг, згідно якого мала би відпочивати з дітьми у Болгарії, за що нею оплачено 435,78 євро. Їй було видано ваучер на проживання з зазначенням назви готелю, страховий поліс та посадковий талон, однак послуга відповідачкою їй не була надана.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивачки, її представника, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 11 червня 2014 року між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємець ОСОБА_3 було укладено договір на замовлення туристичних послуг в агенції горящих путівок «Tour de I'amoour». За умовами договору ОСОБА_3 зобов"язалась надати ОСОБА_1 туристичну послугу - відпочинок у Болгарії з 24.06 2014 року по 01.07.2014 року у готелі Royal Palm/Panorana Bay Aporthotel. За договором вартість послуги становить 435,78 євро.

Дані обставини стверджуються матеріалами справи та визнаються сторонами у справі.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення 435,78 євро суд виходив з того, що позивачка не оплатила відповідачці за надання туристичної послуги 435,78 євро, а відтак ФОП ОСОБА_3не є відповідальною за вимогами позивачки.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки судом неповно з"ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 11 червня 2014 року під час укладення між ОСОБА_1 та відповідачкою - турагентом ОСОБА_3, в особі ОСОБА_4, договору на замовлення туристичних послуг в агенції горящих путівок «Tour de I'amoour» ОСОБА_1 сплатила турагенту ОСОБА_3, в особі ОСОБА_4, 435,78 євро. Оформленням туристичного продукту займалася ОСОБА_4, яка перед укладенням договору вела з ТОВ «Туроператора «ILTOUR» електронну переписку щодо умов проживання в готелі, резервування, проїзд, страхування та отримала ваучер на проживання з зазначенням назви готелю ILCLUB Royal Palm/Panorama Bay St. Vlas, страховий поліс та посадковий талон на автобус.

Дані обставини стверджуються показаннями свідків, долученими до матеріалів справи ваучерами на проживання на ім"я ОСОБА_1 з зазначенням назви готелю ILCLUB Royal Palm/Panorama Bay St. Vlas , страховим полісом та посадковим талоном на автобус до Болгарії на 23.06.2014 року.

Відповідно до пункту 1.2. Інструкції про порядок оформлення ваучера на надання туристичних послуг та його використання, затвердженої Наказом Держтурадміністрації України N 50 від 06.06.2005р. ваучер - це документ, який є підставою і гарантією для отримання туристом оплаченої послуги або комплексу послуг у суб'єкта туристичної діяльності, що надає послуги.

Таким чином, з врахуванням наявності у ОСОБА_1 ваучерів, страхового полісу та посадкового талона, які нею долучені до апеляційної скарги як нові докази, колегія суддів вважає, що вона туристичний продукт оплатила, а оскільки послуга їй не надана, має право на відшкодування збитків в розмірі оплаченої послуги.

Що стосується позову про відшкодування моральної шкоди, колегія вважає, що у задоволенні цієї вимоги слід відмовити, оскільки позивачкою на підтвердження цієї вимоги не наведено обставин, які б вказували про заподіяння їй моральних страждань.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Теребовлянського районного суду від 03 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути із фізичної особи - підприємець ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 435,78 євро матеріальної шкоди, що еквівалентно 10794 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський