Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

27 березня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Дмитренко А. М.

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 заяву ОСОБА_1 про відвід судді,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним.

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 10.12.2009 року помер її батько ОСОБА_4, який залишив заповіт на все належне йому майно на ім»я відповідача у справі. Позивач просила суд визнати недійсним заповіт від 27.11.2009 року на підставі ст.231 ЦК України, як вчинений під впливом насильства; визнати за нею право на спадщину: на будинок № 125 по провулку Таращанському в м.Білій Церкві та інше нерухоме майно.

Позивачем було надано до суду письмову заяву, в якій вона зменшила позовні вимоги і просила суд вирішувати тільки питання про визнання заповіту недійсним.

За ухвалою судді від 30.01.2015 року було відкрито провадження по даній цивільній справі.

В судовому засіданні позивачем подано заяву про відвід судді Дмитренко А.М.

Цю заяву позивач обґрунтовує тим, що суддя Дмитренко А.М. не може брати участі у розгляді даної справи, оскільки суддя вже розглядала справу за участю сторін спору, крім того, відсутня інформація щодо призначення судді автоматизованою системою розподілу справ.

Вислухавши думку позивача, відповідача, який вважає подану заяву необгрунтованою, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даної заяви з наступних підстав.

Так, згідно з п.5 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу /самовідводу/, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.3 ст.11-1 ЦПК України визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який ураховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішення для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом.

Дана цивільна справа була розподілена судді Дмитренко А.М. згідно автоматизованої системи документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, оскільки в липні 2011 року в Білоцерківському міськрайонному суді впроваджено автоматизовану систему документообігу суду, яка є єдиною для всієї судової системи України.

Крім того, в ст.21 ЦПК України наведено перелік підстав недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Згідно ч.5 цієї статті суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цій справі.

Та обставина, що суддя в суді першої інстанції приймав участь у розгляді справи між тими самими сторонами, не є перешкодою для участі судді у розгляді іншої справи між цими сторонами.

До того ж, суддя Дмитренко А.М. участі у розгляді справи між сторонами спору про визнання заповіту недійсним не приймала, судом у складі судді Дмитренко А.М. тільки вирішувалося клопотання про скасування заходів забезпечення позову по іншій справі про визнання заповіту недійсним з приводу спору між цими ж сторонами.

Отже, позивачем не наведено жодних обгрунтованих підстав для відводу судді Дмитренко А.М.

За ст.24 ЦПК України заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

А тому керуючись ст. ст. 11-1, 20, 24 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5