У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2015 року Рівненський міський суд

в особі судді Крижової О.Г.,

з участю секретаря Гриценюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Дельта Банк" про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" " про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів.

Представник відповідача подав до суду клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п. 6 частини 1 статті 207 ЦПК України.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII "Третейське самоврядування" Закону України "Про третейські суди" (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (стаття 17 ЦПК України, стаття 12 ГПК України, стаття 6 Закону України "Про третейські суди"), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина п'ята статті 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина друга статті 22, стаття 64 Конституції України).

Відповідно до п. 3 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", за наявності у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору суд має враховувати положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України від 11 травня 2004 року № 1701-IV "Про третейські суди" про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами. Тому за наявності вказаного третейського застереження (окремої третейської угоди) залишення позовної заяви споживача без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 207 ЦПК є неприпустимим. Такі заяви підлягають вирішенню і за наявності з цього приводу рішення третейського суду, прийнятого за межами його компетенції. При цьому відповідно до положень Закону України "Про захист прав споживачів" банк не є споживачем.

Враховуючи, що позивач є споживачем послуг банку, дана справа підвідомча Рівненському міському суду, тому клопотання представника відповідача не підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 207 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Крижова О.Г.