Провадження № 2/263/3136/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Скрипничкенко Т.І., при секретарі Момот А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" про стягнення заборгованості заробітної плати, компенсації, моральної шкоди, -

В Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" про стягнення заборгованості заробітної плати, компенсації, моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначено, що з 04.01.2011 перебувала у трудових відносинах з відповідачем, 20.04.2015 року звільнилась з Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш", за власним бажання відповідно ст. 38 КЗпП України. На момент звільнення заборгованість по заробітній платі з листопада 2014 року в сумі 9657,01 грн., що складається з заборгованості за листопад 2014 р. у сумі 1763,52 грн., за грудень 2014 р. у сумі 1425,61 грн., за січень 2015 р. у сумі 1846,62 грн., за лютий 2015 р. у сумі 1323,44 грн.,за березень 2015р. у сумі 1551,35 грн., за квітень 2015 року у сумі 1746,47 грн. не виплачена. Спричинену моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що відповідач у день звільнення та по теперішній час не провів повний розрахунок, а також умисно відмовив у видачі довідки про заборгованість із заробітної плати, чим заподіяні моральні страждання, потрібні були заходи для підтримання нормальних умов життя, оскільки виховує неповнолітнього сина, тому несплата заробітної плати ставила життя родини на межу виживання.Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 9657,01 грн., компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати в сумі 4462,50 грн. , моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Позивач у судове засідання не зявилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача ПАТ «Азовзагальмаш» до судового засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заперечення проти позову, де зазначено, що позовні вимоги визнає частково. Заборгованість з заробітної плати перед ОСОБА_1 становить 9657,01 грн., компенсація за затримку виплати заробітної плати 2524,82 грн. Позивач мав довести обставини за яких була змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, які виникли внаслідок затримку розрахунку та пояснити чому моральну шкоду оцінює саме в 1000 грн., тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди вважає такими, що не відповідають дійсності, просить відмовити у задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 05.01.2014 року по 20.04.2015 року перебувала у трудових відносинах із ПАТ «Азовзагальмаш», що підтверджується записами у трудовій книжці позивача. За цей період її нараховувалась і виплачувалась заробітна плата.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно довідки №280/136 від 24.09.2015 року, заборгованість відповідача перед позивачем, станом на вересень 2015 року з заробітної плати складає 9657,01 грн., сума компенсації 2524,82 грн.

На підставі ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, при розгляді справи було встановлено, що відповідачем при звільненні позивача не було проведено виплату всіх сум, що належать їй від підприємства.

Згідно ст.1, ст.2, ст.3, ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Виплата компенсації проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції за період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

На підставі зазначених вимог закону відповідач повинен виплатити позивачу компенсацію втрати частини його доходів, яка обчислюється відповідно до ст.4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням терміну їх виплати», затвердженого постановою КМ України №159 від 21.02.2001р.

Таким чином, виходячи з наданого відповідачем розрахунку, з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь позивачки підлягає стягненню компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 2524,82 грн. При цьому суд не приймає розрахунок компенсації, наданий позивачем, оскільки він виконаний не вірно, розрахунок виконаний взагалі до суми боргу по заробітній платі, а необхідно його виконати за кожний місяць окремо, тому наданий розрахунок є завищеним та не відповідає дійсності.

Щодо стягнення моральної шкоди, то відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

За п.8 вказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Встановлено, що відповідач порушив право позивачки на отримання своєчасного повного розрахунку, чим спричинив їй моральну шкоду, тому суд вважає необхідним з урахуванням наведеного обґрунтування спричиненої шкоди, розміру невиплаченої при розрахунку грошової суми та строку невиплати позовні вимоги в цій частині з урахуванням принципу справедливості та розумності, передбаченого ст. 23 ЦК України, задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 200 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,6 грн. за вимоги майнового характеру та 243,60 грн. за вимоги немайнового характеру, що загалом складає 487,20 грн.

Керуючись, ст. ст. 115 - 117, 233 КЗпП України, ст. ст. 10,11, 60, 61, 88, 208, 212-215, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" про стягнення заборгованості заробітної плати, компенсації, моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш», юридична адреса: м. Маріуполь, вул. Машинобудівельників, 1 () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість по заробітній платі у розмірі 9657 (дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят сім) гривень 01 коп., компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати в розмірі 2524 грн. (дві тисячі двадцять чотири) гривень 82 копійки, моральну шкоду у розмірі 200 (двісті) гривень, а всього 12381 (дванадцять тисяч триста вісімдесят одна) гривень 83 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь держави судовий збір у розмірі 487,60 грн.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.І. Скрипниченко