Номер провадження: 22-ц/785/1943/15
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Суворова В.О.,

Сватаненка В.І.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "ЮНІОН СТАНДАРТ БАНК", ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів,-

встановила:

У червні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "ЮНІОН СТАНДАРТ БАНК", ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, посилаючись на те, що 22 жовтня 2013 року, невірно вказавши номер банківського рахунку співробітнику ПАТ "ЮСБ БАНК", ОСОБА_5 помилково перерахував на банківський рахунок № НОМЕР_1, належний ОСОБА_3 і відкритий в установі ПАТ "ЮСБ БАНК", грошову суму у розмірі 6743877,60 грн.. Перерахування коштів було здійснено на підставі Заяви на переказ готівки № 90_10 від 22 жовтня 2013 року.

Намагаючись вирішити питання про повернення коштів в добровільному порядку, ОСОБА_5 неодноразово звертався до ОСОБА_3 з такою пропозицією, проте, ОСОБА_3 грошові кошти не повернула.

На підставі зазначеного позивач просив, відповідно до ст.ст. 1212-1213 ЦК України, стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошові кошти в сумі 6743877,60 грн., встановити порядок виконання рішення шляхом зобов'язання Публічного акціонерного товариства "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" перерахувати з банківського рахунку № НОМЕР_1, належного ОСОБА_3 і відкритого у Публічному акціонерному товаристві "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК", на банківський рахунок № НОМЕР_2, належний ОСОБА_5 і відкритий у Публічному акціонерному товаристві "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК", та стягнути з ОСОБА_3 понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 грн..

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 6743877,60 грн..

Встановлено порядок виконання рішення шляхом зобов'язання Публічного акціонерного товариства "ЮНІОН СТАНДАРТ БАНК" перерахувати з банківського рахунку № НОМЕР_1, належного ОСОБА_3 і відкритого у Публічному акціонерному товаристві "ЮНІОН СТАНДАРТ БАНК", на банківський рахунок № НОМЕР_2, належний ОСОБА_5 і відкритий у Публічному акціонерному товаристві "ЮНІОН СТАНДАРТ БАНК".

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 грн..

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарг, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні будь-які правові підстави для перерахування коштів ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, тому зарахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_3 було розцінено судом як результат помилкового переказу, здійсненого ОСОБА_5.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22 жовтня 2013 року ОСОБА_5, невірно вказавши номер банківського рахунку співробітнику ПАТ "ЮСБ БАНК", помилково перерахував на банківський рахунок № НОМЕР_1, належний ОСОБА_3 і відкритий в установі Публічного акціонерного товариства "ЮСБ БАНК", грошову суму у розмірі 6743877,60 грн..

Перерахування коштів було здійснено ним на підставі Заяви на переказ готівки № 90_10 від22 жовтня 2013 року (а.с.3).

Як зазначив позивач він неодноразово звертався до ОСОБА_3 з проханням повернути кошти, але відповідачка кошти до сьогодні не повернула.

У свою чергу відповідачка ОСОБА_3 зазначала, що позивач перерахував зазначені кошти не помилково, переказ коштів був правомірний та заплановий, у заяві на переказ чітко вбачаються усі реквізити отримувача коштів, що спростовує твердження позивача про невірно вказаний банківський рахунок.

Також представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 зазначив, що він та ОСОБА_3 були попередніми акціонерами Публічного акціонерного товариства "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" та в січні-лютому 2013 року безоплатно передали свої акції цієї банківської установи (попередня назва ПАТ "Катеринославський комерційний банк") новим власникам, саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_5 та їх афілійованим співвласникам.

Разом з акціями передавалися права участі у підприємствах ТОВ "Екселенд-С" та ТОВ "Інтерфонд 2007" - на умовах повернення коштів з рахунків цих підприємств на рахунок ОСОБА_3 в ПАТ "ЮСБ БАНК".

Саме для цієї мети, як стверджує представник ОСОБА_3, ОСОБА_5 відкрив в ПАТ "ЮСБ БАНК" рахунок на своє ім'я, на який ТОВ "Екселенд-С" та ТОВ "Інтерфонд 2007" перерахували грошові кошти.

29 березня 2013 року ОСОБА_5 зняв зі свого рахунку готівкою суму грошових коштів в розмірі 6743877,60 грн. та здійснив поповнення рахунку ОСОБА_3 в ПАТ "ЮСБ БАНК" цією готівкою - на виконання вищевказаних домовленостей.

Але, як правильно було вказано судом першої інстанції, жодного належного та допустимого доказу на підтвердження зазначеного відповідачкою надано не було.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що за письмовою заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 суд апеляційної інстанції відкладав розгляд справи, оскільки відповідачка виявила бажання особисто приймати участь у розгляді справи, та, як вбачається з апеляційної скарги, надати докази щодо укладання між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 договору про відступлення корпоративних прав, але ОСОБА_3 до суду не з'явилася, та ні вона, ні її представник не надали жодного доказу на підтвердження зазначеного.

Також у суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 було зазначено, що договір про відступлення корпоративних прав між сторонами був укладений в усній формі, а доказом цього є Заява на переказ готівки № 90_10 від 22 жовтня 2013 року, що колегія суддів вважає необґрунтованим та таким що не заслуговує на увагу. Інших доказів, як стверджує представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, у неї немає.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ні ОСОБА_9, ні її представниками документально не підтверджено передачу ОСОБА_5 акцій і прав участі у вказаних підприємствах, а так само й існування вищевказаної домовленості щодо сплати ОСОБА_3 суми коштів, документів та інших доказів в обґрунтування заявлених тверджень суду ненадано,тому вимоги ОСОБА_5 щодо стягнення з ОСОБА_3 безпідставно набутих коштів є обґрунтованими.

На підставі зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши усі матеріали справи, ухвалив обґрунтоване, законне рішення, яке скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України сторони, які приймають участь у справі користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

В.І.Сватаненко