АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Соколової В.В., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою начальника Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва Дудич І.Д. на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог УПФУ в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду, начальник УПФУ в Деснянському районі м. Києва Дудич І.Д. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги УПФУ в Деснянському районі м. Києва в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що виплата позивачем пенсії відповідачу здійснювалася не добровільно, а на підставі рішення суду про зобов'язання проводити таку виплату, а тому положення ст. 1215 ЦК України в даному випадку до правовідносин, що виникли між сторонами застосуванню не підлягають, оскільки вказаною нормою визначені чіткі умови, за наявності яких пенсії не підлягають поверненню, а саме: виплата проведена добровільно та не була наслідком рахункової помилки і не містить недобросовісності з боку особи, що отримує пенсію.

ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважала, що спір вирішений судом правильно.

В суд апеляційної інстанції представник УПФУ в Деснянському районі м. Києва не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду УПФУ в Деснянському районі м. Києва повідомлено належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про отримання поштового відправлення відповідальною особою 02.04.2015, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу у відсутність особи, що подала апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

№ апеляційного провадження: № 22 -ц/796/5885/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Петріщева І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ у Деснянському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 15.03.2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФУ у Деснянському районі м. Києва задоволено, визнано дії УПФУ в Деснянському районі м. Києва в частині відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 неправомірними, зобов'язано УПФУ у Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_2, починаючи з 03.09.2010 року, виходячи з показника середньої заробітної плати за 2009 рік в розмірі 1 650 грн.43 коп., та виплатити ОСОБА_2 заборгованість по пенсії (а.с.8).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2011 року постанову Деснянського районного суду міста Києва від 15.03.2011 року скасовано та постановлено нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до УПФУ у Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії відмовлено (а.с.9).

Згідно довідки УПФУ у Деснянському районі м. Києва від 28.01.2015 р. № 1528 по пенсійній справі ОСОБА_2 за період з 13.03.2014 р. по 30.04.2014 р. існує переплата пенсії в сумі 1 389,85 грн. (а.с.24).

Надіслана УПФУ у Деснянському районі м. Києва ОСОБА_2 претензія від 01.08.2014 р. про повернення надлишково сплачених коштів в сумі 1 389,85 грн. залишена відповідачем без відповіді (а.с.5,7).

УПФУ у Деснянському районі м. Києва порушило перед судом питання про стягнення з ОСОБА_2 надмірно виплаченої пенсії у сумі 1389 грн. 85 коп., обґрунтовуючи позов тим, що переплата пенсії відповідачу була зумовлена несвоєчасним повідомленням останнім про постановлене Київським апеляційним адміністративнимсудом рішення, яким була скасована постановаДеснянського районного суду міста Києва від 15.03.2011 року про зобов'язання УПФУ у Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог УПФУ у Деснянському районі м. Києва.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», частина перша якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.2003 року.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Зі змісту зазначених норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Згідно положень статті 1212 ЦК України особа, що набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за умови добровільності виплати таких грошових сум юридичною особою, відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч.1 названої статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 22 cічня 2014 року (справа № 6-151 цс 13), відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Позивачем не надано доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів в сумі 1389,85 грн., які є пенсійною виплатою, як і не встановлено наявності рахункової помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог УПФУ у Деснянському районі м. Києва, установивши, що нарахування пенсії на підставі рішення суду відбулось не внаслідок недобросовісності набувача таких коштів, у зв'язку з чим, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з приводу помилкового застосування судом до спірних правовідносин положень ст.1215 ЦК України.

Всі викладені у апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу начальника Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва Дудич І.Д. відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: В.В. Соколова

Т.І. Побірченко