Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/5276/14-ц
Провадження № 2/553/203/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.03.2015м. м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Тимчука Р.І.

при секретарі - Коломієць А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Спільного українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю «Светолюкс» про розірвання трудового договору та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Спільного українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю «Светолюкс» про розірвання трудового договору та зобов'язання вчинити дії. Просила розірвати трудовий договір, укладений між Спільним українсько-російським товариством з обмеженою відповідальністю «Светолюкс» та нею - головним бухгалтером ОСОБА_1 з 17.11.2014 року на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Зобов'язати СУР ТОВ «Светолюкс» видати наказ по підприємству про звільнення головного бухгалтера ОСОБА_1 з 17.11.2014 року на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Зобов'язати СУР ТОВ «Светолюкс» надіслати на адресу: 36022, АДРЕСА_1, копію наказу про звільнення ОСОБА_1 з 17.11.2014 року на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити її позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 і Спільним українсько-російським товариством з обмеженою відповідальністю «Светолюкс» було укладено трудовий договір на невизначений строк. З 05 березня 2006 року, позивач виконували обов'язки головного бухгалтера СУР ТОВ «Светолюкс» за сумісництвом.

Відповідно до ч.1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

У жовтні 2014 року позивачем було прийнято рішення про звільнення за власним бажанням, про що в СУР ТОВ «Светолюкс» подавалися відповідні заяви. Однак керівник відповідача, ОСОБА_2, відмовлялася приймати заяви ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням, приймаючи відмовлялася їх реєструвати, у зв'язку з чим позивач була змушена направити заяву про звільнення поштою.

31.10.2014 року позивачем було направлено поштою заяву про звільнення від 31.10.2014 року (а.с.6) за місцезнаходженням відповідача. Заява відправлена цінним листом з описом владення в цінний лист та повідомленням про вручення із штрихкодовим ідентифікатором 20 (а.с.7).

Відповідно до ч.2 ст. 38 КЗпП України якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору. Власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Згідно положень ч.2 ст. 47 КЗпП України у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Не отримавши повідомлення про вручення поштового повідомлення відповідачем, ОСОБА_1 20.11.2014 року направила на адресу СУР ТОВ «Светолюкс» письмову вимогу про розірвання трудового договору та видачу копії наказу про звільнення (а.с.8), якою підтвердила своє бажання припинити трудові відносити з СУР ТОВ «Светолюкс» з вимогою про їх розірвання. Вимога відправлена цінним листом з описом вкладення в цінний лист та повідомленням про вручення із штрихкодовим ідентифікатором 440 (а.с.10).

Зважаючи на те, що повідомлення про вручення відповідачу заяви позивача про звільнення за власним бажанням не надходило на адресу ОСОБА_1, передбачаючи, що керівник СУР ТОВ «Светолюкс» ухиляється від її отримання, 20.11.2014 року було направлено на адресу Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (Центр поштового зв'язку №1) запит про надання письмової інформації по цінному листу з повідомленням про вручення із штрихкодовим ідентифікатором 20 (а.с.9).

Відповідно інформації, що міститься у відповіді Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта», 01.11.2014 року відповідача було повідомлено про надходження листа з оголошеною цінністю та повідомленням про вручення 20 від 31.10.2014 року. Однак відповідач не з'явився за отриманням 01.11.2014 року, як і 05.11.2014 року, так і 26.11.2014 року (а.с.12).

Лист з описом вкладення в цінний лист та повідомлення про вручення із штрихкодовим ідентифікатором 20, із заявою про звільнення за власним бажанням від 31.11.2014 року повернувся на адресу позивача за закінченням терміну зберігання та 04.12.2014 року був отриманий ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно інформації, що міститься у відповіді Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта», 21.11.2014 року відповідача було повідомлено про надходження листа з оголошеною цінністю та повідомленням про вручення 440 від 20.11.2014 року. Однак відповідач не з'явився за отриманням 25.11.2014 року (а.с.33).

На підставі вище викладеного, суд вважає, що з 01.11.2014 року відповідач був повідомлений про бажання позивача звільнитись за власним бажанням із займаної посади, 17.11.2014 року ОСОБА_1 вважається звільненою з займаної посади головного бухгалтера СУР ТОВ «Светолюкс».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 174, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 38, 47 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Спільного українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю «Светолюкс» про розірвання трудового договору та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Розірвати трудовий договір, укладений між Спільним українсько-російським товариством з обмеженою відповідальністю «Светолюкс» та головним бухгалтером ОСОБА_1 з 17.11.2014 року на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Зобов'язати СУР ТОВ «Светолюкс» видати наказ по підприємству про звільнення головного бухгалтера ОСОБА_1 з 17.11.2014 року на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Зобов'язати СУР ТОВ «Светолюкс» надіслати на адресу: 36022, АДРЕСА_1, копію наказу про звільнення ОСОБА_1 з 17.11.2014 року на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Стягнути з Спільного українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю «Светолюкс» на користь держави судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук