Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/1973/15 Головуючий у 1-й інстанції: Нікандрова С.О.
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Василівської міської ради Запорізької області, про надання благоустроєного житлового приміщення, -

ВСТАНОВИЛА :

В жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Василівської міської ради Запорізької області, про надання благоустроєного житлового приміщення, який згодом уточнила.

В обґрунтування позову зазначала, що вона разом зі своєю сім'єю: чоловіком ОСОБА_4 та двома синами ОСОБА_5, ОСОБА_6, до 1993 року проживали за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з проведенням капітального ремонту вказаного будинку, 26 листопада 1993 року між сім'єю ОСОБА_6 і виконавчим комітетом Василівської міської ради народних депутатів укладено письмовий договір про тимчасове відселення сім'ї до закінчення ремонту будинку в приміщення малого підприємства "Україна" за адресою: АДРЕСА_2.

Капітальний ремонт АДРЕСА_1 проведений не був, а будинок був проданий ОСОБА_7.

13 грудня1994 року на підставі рішення виконкому Василівської міської ради народних депутатів за №348 всупереч її згоди було видано ордер на постійне проживання сім'ї ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2, яке не відповідає санітарно-технічним умовам.

Враховуючи вищевикладене просила суд зобов'язати Василівську міську раду Запорізької області надати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 благоустроєне, в межах м. Василівка, за розміром не менше ніж за середньою забезпеченості на кожного члена сім'ї житлове приміщення з державного житлового фонду.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи раніше в житловому будинку АДРЕСА_2 сім'я квартиронаймача ОСОБА_8 займала 2-кімнатну квартиру житловою площею 27,16 кв.м., без комунальних зручностей.

На підставі заяви квартиронаймача ОСОБА_8 рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради народних депутатів №47 від 11.02.1986 року був проведений розподіл особового рахунку на 2-кімнатну квартиру в наступному порядку: одна кімната житловою площею 14,29 кв.м. залишилася за ОСОБА_8, а інша житлова кімната площею 12,87 кв.м. передана позивачу по справі ОСОБА_3

На підставі заяви ОСОБА_8 рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради народних депутатів №74 від 29.03.1990 року обліковий рахунок по квартирному обліку з матері ОСОБА_8 переоформлений на ім'я її дочки ОСОБА_9 на сім'ю з 4 осіб, і виділений обліковий рахунок №2 ОСОБА_3 на склад сім'ї з 4 осіб.

Розпорядженням голови виконавчого комітету Василівської міської ради №134 від 26.11.1993 року "Про відселення сімей ОСОБА_3" у зв'язку з необхідністю проведення капітального ремонту квартири АДРЕСА_1 відселено сім і" відповідальних квартиронаймачів ОСОБА_8 і позивача ОСОБА_3 разом із сім'єю в складі: чоловік ОСОБА_4., син ОСОБА_6, син ОСОБА_5 в будинок малого підприємства "Україна" за адресою: м. Василівка, АДРЕСА_2.

26 листопада 1993 року між сім'ями ОСОБА_8 і ОСОБА_3 і начальником ПУЖКГ укладений договір про тимчасове відселення на час капітального ремонту з займаного ними приміщення за адресою пров. Виконкомівський, 2 в м. Василівка.

В подальшому на підставі технічного висновку інституту "Будремпроект" №101193 від 05.08.1993 року та акту огляду, рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради народних депутатів №145 від 24.05.1994 року "Про вилучення з жилого фонду Василівської міської ради народних депутатів приміщення за адресою пров. Виконкомівський, 2" зазначений житловий будинок виключений зі складу житлового фонду Василівської міської ради, а також знятий з балансу ПУЖКГ. Залишки від ліквідації будинку продано ОСОБА_7

На підставі рішення виконавчого комітету Василівської міської ради народних депутатів №114 від 24.05.1994 року житловий будинок по АДРЕСА_2 (будинок малого підприємства "Україна") включений до складу житлового фонду і відкриті особисті рахунки на три окремі квартири.

Згідно рішення виконавчого комітету Василівської міської ради народних депутатів №136 від 24.05.1994 року ОСОБА_3 на склад сім'ї 4 особи надана квартира АДРЕСА_1 житловою площею 16,15 кв.м. без зняття з квартирного обліку.

Рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради народних депутатів №348 від 13.12.1994 року "Про надання жилого приміщення" жиле приміщення комунальних квартир будинку АДРЕСА_2 розподілено, позивачу ОСОБА_3 на склад сім'ї з 4 осіб виділено 3 кімнати в комунальній квартирі жилою площею 47,35 м.кв., а саме кімната 1-6 площею 11,52 м.кв., кімната 1-8 площею 16,26 м.кв., кімната 1-9 площею 19,57 м.кв., без зняття з квартирного обліку. На підставі зазначеного рішення позивач ОСОБА_3 отримала ордер №6524 від 14.12.1994 року і на час розгляду справи із сім'єю в складі 4 осіб проживає в наданому житловому приміщенні.

У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За вимогами ч.1 ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Суд першої інстанції розглянувши справу ,вірно встановив характер спірних правовідносин і обґрунтовано визначився ,що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність у неї права користування на окрему квартиру за адресою: АДРЕСА_1, як то ордер та договір найму житлового приміщення і зазначенням займаної площі, що у відповідності до вимог ст.48 ЖК України враховується при наданні житла. Надані позивачем докази свідчать те, що було проведено розподіл особового рахунку на 2-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 між ОСОБА_8 і ОСОБА_3, внаслідок якого на ОСОБА_3 заведений окремий рахунок як квартиронаймача. У відповідності до вимог ст.ст.104, 63 ЖК України житлова кімната площею 12,87 кв.м. з урахуванням проживання і ній чотирьох осіб не могла бути окремим предметом договору найму жилого приміщення.

Після виселення позивача ОСОБА_3 з сім'єю з квартири АДРЕСА_1, і неможливістю повернення в раніше займане житлове приміщенні внаслідок втрати ним статуту житлового приміщення, його списання і продажу, замість займаного житлового приміщення - кімнати площею 12,87 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1, позивачу було виділено 3 кімнати в комунальній квартирі жилою площею 47,35 м.кв по АДРЕСА_2, а саме кімната 1-6 площею 11,52 м.кв., кімната 1-8 площею 16,26 м.кв.. кімната 1-9 площею 19,57 м.кв. Таким чином, виділене позивачу житлове приміщення відповідає вимогам ст.ст.47,48,50,113 ЖК України.

У відповідності до ст.59 ЖК України у випадках неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання житлового приміщення, а також в інших випадках порушення порядку умов надання жилих приміщень ордер на жиле приміщення може бути визнано судом недійсним.

Посилаючись на те, що ордер на квартиру у будинку № 14 по вул. Виконкомівський було надано всупереч згоди позивача, ОСОБА_3 не оскаржувала рішення органу місцевого самоврядування щодо надання житлового приміщення, отримала ордер на житлове приміщення будинку АДРЕСА_2, який не визнаний недійсним з підстав порушення порядку і умов надання житлового приміщення, і на даний час користується житловим приміщенням.

Суд першої інстанції розглянувши справу вірно прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: