справа № 638/5261/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
22 червня 2015 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Штих Т.В.
секретаря - Кондратюк І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Харкова цивільну справу за позовом Заступника прокурора Московського району м. Харкова в інтересах ОСОБА_1 до Харківської міської ради третя особа Шоста Харківська державна нотаріальна контора, Комунальний заклад охорони здоровя « Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про визнання права власності в порядку спадкування,-
Заступник прокурора Московського району м. Харкова в інтересах ОСОБА_1 звернувся на адресу Дзержинського районного суду з позовом до Харківської міської ради третя особа Шоста Харківська державна нотаріальна контора, Комунальний заклад охорони здоровя « Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 та його мамі на праві приватної власності належить квартира за адресою АДРЕСА_1 Проте 13 жовтня 2005 року його мати померла. Заповіту на спадщину не залишила. ОСОБА_2 своєчасно не звернувся до нотаріуса, так як страждає хронічним психічним захворюванням. Просить визнати за ОСОБА_2 про ваво власності на 1/2 частину вказаної квартири, як спадщину після померлої матері.
Представник позивача в судове засідання зявилась, наполягала на задоволенні вказаних позовних вимог.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (поштове повідомлення).
Представник третьої особи КЗОЗ « Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» в судовому засіданні повідомила,що ОСОБА_2 тривалий час перебуває у вказаному закладі, періодично виписується, проте через незначний проміжок часу знову потрапляє до лікарні.
Представник шостої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, до суду надана довідка з інформацією по справі.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка повязана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у квітні 2015 року, на справу Писатюк проти України , в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника.
Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідачів належним чином було повідомлено про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
При цьому суд виходить з того, що статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобовязані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.
Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
Аналізуючи докази надані сторонами, суд визнав доведеними такі факти:
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За змістом ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають дыти спадкодавця.
За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до п. 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який відповідно до інформації наданої КЗОЗ «ХОКПЛ №3» має психічне захворювання у формі шизофренії, у звязку чим періодично проходить курс лікування, в тому числі в умовах стаціонару.
ОСОБА_1 з 18.12.2004 по 02.07.2007 проходив лікування в КЗОЗ «ХОКПЛ № 3» згідно довідки вказаної медичної установи. Крім того, на теперішній час ОСОБА_1 перебуває на лікуванні в КЗОЗ «ХОКПЛ №3».
Під час перебування ОСОБА_1 у закладі охорони здоровя мати хворого ОСОБА_3 померла (актовий запис про смерть № 9445 від 13.10.2005, внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за № 12496972).
ОСОБА_4 являється інвалідом І групи та не може за станом здоровя захистити свої житлові права та інтереси. Крім того, закладом охорони здоровя протягом тривалого часу не вживались заходи для захисту майнових прав хворого. Виходячи з цього, наявні підстави для представництва прокуратурою району в порядку ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» інтересів ОСОБА_1 з метою недопущення зловживання його конституційним правом на житло.
Суд вважає, що строк звернення до нотаріальної контори пропущений з поважних причин.
Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 39727887 від 25.02.2015, виданої Шостою Харківською державною нотаріальною конторою відомості в реєстрі відсутні, вказане свідчить про те, що спадкова справа після померлої 13.10.2005 ОСОБА_3 не заводилась.
Таким чином, згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, позивач фактично прийняв спадщину після мами і став його власником, що підтверджується письмовими доказами, долученими до матеріалів справи.
Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які зазначені в заповіті, або за чергами спадкоємців.
Згідно абз. 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.
Пункт 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 містить положення про те, що частка учасника спільної сумісної власності визначається, окрім іншого, при відкритті після нього спадщини. За відсутності доказів про те, що участь когось із учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, частки визнаються рівними.
У звязку з тим, що право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а згідно ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, таким чином відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява мотивована та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати вважати сплаченими позивачем.
На підставі викладеного вище, керуючись ст..ст. 1216,1217,1220,1221,1223,1258,1261,1268-1269 ЦК України ст.ст. ст. 10, 11, 60, 209, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України
Позов Заступника прокурора Московського району м. Харкова в інтересах ОСОБА_1 до Харківської міської ради третя особа Шоста Харківська державна нотаріальна контора, Комунальний заклад охорони здоровя « Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати право власності на ? частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом після померлої матері ОСОБА_3, 13 жовтня 2005 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя : Т.В. Штих.