АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1214/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівКорнієнко Н. В. , Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М.М.

за участю:

представника скаржника ОСОБА_6

представника ДВС Кнігніцької С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 квітня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_8 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_8 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.02.2014 року Соснівський районним судом м. Черкаси було задоволено подання ДВС про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_8 за кордон у зв'язку з перебуванням з 16.01.2014 року виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 35445,60 грн.

17.03.2014 року державний виконавець Кузенко С.П. не перевіривши хід справи, повторно подала аналогічне подання до Соснівського районного суду м. Черкаси, яке ухвалою суду від 07.04.2014 року було задоволено.

Таким чином, судом з одних і тих же підстав було винесено дві ухвали про обмеження ОСОБА_8 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 15.01.2015 року скасовано ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.04.2014 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник скаржниці неодноразово зверталась до державного виконавця щодо надання відомостей про виконання усіх виконавчих проваджень, які були відкриті на ім'я ОСОБА_8, однак починаючи з 28.09.2014 року ДВС приховувало інформацію про подання відомостей про звернення двічі до суду. Лише 18.02.2015 року представнику вдалось отримати інформацію, де було виявлено ухвалу суду від 13.02.2014 року.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.02.2015 року подання державного виконавця про обмеження у праві виїзду ОСОБА_8 залишено без задоволення. Однак, заборона виїзду за межі України не була знята, оскільки не скасована ухвала.

Скаржниця вважає вказані обставини наслідком недбальства або умисних дій посадових осіб.

Крім того, скаржниця вважає, що виконавчі провадження були відкриті за зверненням осіб, які не мають повноважень представляти інтереси стягувача, оскільки вони діяли на підставі довіреностей не оформлених належним чином.

Враховуючи наведене, скаржниця просила суд визнати незаконними та неправомірними дії та бездіяльність начальника ЦВДВС Гайдар А.В. та державного виконавця ЦВДВС Кузенко С.П. при здійсненні виконавчих проваджень В/П № 41568752 та В/П № 43142732, відкритих відносно ОСОБА_8; повернути ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» виконавчі документи та закрити виконавчі провадження; зобов'язати начальника ЦВДВС притягнути до відповідальності винних осіб, які допустили грубе порушення; постановити окрему ухвалу щодо умисного порушення чинного законодавства начальником ЦВДВС Гайдар А.В., державним виконавцем ЦВДВС Кузенко С.П., ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» і направити її до правоохоронних та інших уповноважених контролюючих органів влади для вжиття відповідних заходів.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 квітня 2015 року скаргу ОСОБА_8 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, представник ОСОБА_8 - ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції винесено ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та винести нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_8 задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом встановлено, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.02.2014 року задоволено подання державного виконавця Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ Кузенко С.П. та тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_8 до виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням по примусовому виконанні виконавчого листа № 2/712/11513/13 від 20.12.2013 року про стягнення з боргу в сумі 35445,60 грн. (а.с. 5).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.04.2014 року повторно тимчасово обмежено ОСОБА_8 у праві виїзду за кордон до виконання зобов'язань за вказаним виконавчим листом (а.с. 7).

Таким чином, оскільки державний виконавець двічі звернувся до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за межі України боржниці за виконавчим листом ОСОБА_8, судом було винесено дві ухвали з одних і тих же підстав.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 15 січня 2015 року ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2014 року була скасована, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 9-10).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2015 року при новому розгляді подання державного виконавця про обмеження у праві виїзду ОСОБА_8, відмовлено в задоволенні вказаного подання (а.с. 11).

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що дії державного виконавця щодо направлення до суду двох подань з одних і тих же підстав є неправомірними.

Однак, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив із того, що скаржницею пропущено встановлений законом строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Так, згідно ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що скаржниця дізналась про наявність двох ухвал суду про обмеження її у праві виїзду за кордон з листа Державної Прикордонної служби України № 254/Д-2197 від 27.11.2014 року (а.с. 8).

Таким чином, саме з цього часу слід рахувати строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта, що про порушене право скаржниця дізналась 25 лютого 2015 року, коли отримала копію ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.02.2015 року (вірною є ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.02.2015 року), якою було задоволено заяву ОСОБА_8 про скасування заборони тимчасового виїзду за кордон.

Так, ОСОБА_8 оскаржує дії державного виконавця щодо звернення до суду із двома ідентичними поданнями про обмеження її у праві виїзду за кордон, оскільки вважає, що такими діями державного виконавця порушено її права. Тому строк звернення до суду слід відраховувати саме з того часу, коли скаржниця дізналась про наявність двох подань державного виконавця та відповідно двох ухвал суду, винесених за результатами їх розгляду, тобто з 27.11.2014 року.

Фактично результати оскарження та перегляду постановлених судом ухвал за наслідками розгляду подань державного виконавця не впливають на те, що державним виконавцем не перевіривши хід виконання судового рішення було неправомірно направлено до суду зазначенні подання.

Крім того, в скарзі та під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_8 не зазначала про наявність ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.02.2015 року (помилково 25.02.2015 року), копія зазначеної ухвали була надана при розгляді апеляційної скарги.

Із клопотанням про поновлення пропущеного строку до суду ні скаржниця, ні її представник не звертались, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відмови в задоволенні скарги в цій частині у зв'язку з пропущенням скаржницею строку звернення до суду.

У скарзі ОСОБА_8 також зазначає, що виконавчі провадження були відкриті за зверненням осіб, які не мають повноважень представляти інтереси стягувача, тобто на підставі не оформлених належним чином довіреностей. Однак, скаржниця не оскаржує самі постанови про відкриття провадження.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що вказані скаржницею довіреності не були визнані недійсними у встановленому законом порядку.

Встановлено, що судом першої інстанції не вмотивовано відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 в частині повернення ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» виконавчих документів та закриття виконавчих провадження; зобов'язання начальника ЦВДВС притягнути до відповідальності винних осіб, які допустили грубе порушення; постановленні окремої ухвали щодо умисного порушення чинного законодавства начальником ЦВДВС Гайдар А.В., державним виконавцем ЦВДВС Кузенко С.П., ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» і направлення її до правоохоронних та інших уповноважених контролюючих органів влади для вжиття відповідних заходів.

З даного приводу колегія суддів приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_8 в частині повернення ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» виконавчих документів та закриття виконавчих провадження; зобов'язання начальника ЦВДВС притягнути до відповідальності винних осіб, які допустили грубе порушення; постановленні окремої ухвали щодо умисного порушення чинного законодавства начальником ЦВДВС Гайдар А.В., державним виконавцем ЦВДВС Кузенко С.П., ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» і направлення її до правоохоронних та інших уповноважених контролюючих органів влади для вжиття відповідних заходів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що постановлення окремої ухвали є правом, а не обов'язком суду.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції оскаржувану ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а оскаржувану ухвалу залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 квітня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_8 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :