Справа №484/4306/14-ц 05.05.2015 05.05.2015 05.05.2015
Провадження № 22ц-784/867/15 Головуючий у 1-й інстанції Закревський В.І.
Категорія 48 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем України

05 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі Горенко Ю.В.,

за участю:

- позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 січня 2015 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про

визнання договору дійсним та стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3, прізвище якої змінено після укладення шлюбу на ОСОБА_2, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості.

Позивачка зазначала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. 24 квітня 2014 року між нею та відповідачем був укладений договір про сплату аліментів на утримання доньки у розмір 800 грн. щомісячно, додаткові витрати на дитину щорічно у розмірі 1000 грн.

Умови цього договору фактично виконував відповідач з моменту його укладення, сплативши у вересні 2014 року аліменти у розмірі 800 грн., але від нотаріального посвідчення цього договору відповідач відмовляється.

На теперішній час відповідач ухиляється від сплати аліментів, тому позивачка просила визнати зазначений договір дійсним, а також відповідно до укладеного договору стягнути з відповідача 1 600 грн. заборгованості по аліментам за серпень та жовтень 2014 року та 1000 грн. додаткових витрат на утримання дитини.

В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача 3 400 грн., з яких 1000 грн. витрати пов'язані з підготовкою дитини до навчального року; 2 400 грн. заборгованості по аліментам, яка виникла за період з жовтня по грудень (включно) 2014 року. Крім цього, стягувати по 200 грн. щомісячно на оплату за уроки з англійської мови.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 2003 року між сторонами був укладений шлюб.

Від шлюбу сторони мають дитину: доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 лютого 2013 року шлюб між сторонами розірвано.

В матеріалах справи міститься договір про сплату аліментів на доньку від 23 квітня 2014 року підписаний від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4.(а.с.7)

Згідно з умовами вказаного договору відповідач зобов'язувався сплачувати аліменти до повноліття доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно.

Крім цього, відповідно до умов договору, відповідач зобов'язався брати участь у додаткових витратах на дитину, а саме кожного року до 15 червня перераховувати кошти у розмірі 1000 грн. на відпочинок дитини; у разі необхідності лікування дитини, сплачувати 50 відсотків від вартості цього лікування; щороку до 1-го вересня сплачувати 1000 грн. для придбання дитині шкільного приладдя та одягу.

Пунктом 3.3. умов договору передбачено виплату аліментів готівкою безпосередньо матері або банківським перерахуванням на поточний (картковий) рахунок матері.

Наполягаючи на задоволенні позову, позивачка зазначала, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, відповідачем частково виконувались зобов'язання за договором, однак останній ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору.

На підтвердження своїх пояснень, позивачка надала суду банківську виписку із карткового рахунку, з якої вбачається, що на її картковий рахунок надходили кошти у вересні та листопаді 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Тобто, ЦК України передбачено можливість визнання дійсним договору, укладеного з порушенням вимоги щодо нотаріального оформлення, лише у тому разі, коли друга сторона ухиляється від такого оформлення.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, які б свідчили що відповідач ухилявся від нотаріального посвідчення договору від 23 квітня 2014 року, а позивачка при цьому вчиняла дії, направлені на посвідчення договору нотаріусом, до суду не подано.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що вона та відповідач приходили до нотаріуса з намірами посвідчити договір про сплату аліментів на дитину, однак договір не був посвідчений у зв'язку з небажанням позивачкою сплачувати кошти за таку нотаріальну дію.

В суді апеляційної інстанції позивачка надала аналогічні пояснення.

Таким чином, зазначені обставини вказують на те, що з боку відповідача не було здійснено будь-яких дій, які б свідчили про ухилення від нотаріального посвідчення договору.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов обгунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ні в судовому засіданні, ні в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б свідчили про те, що позивачка вчиняла дії спрямовані на спонукання відповідача до посвідчення договору нотаріально, а відповідач при цьому ухилявся це зробити.

Оскільки рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді