Справа№592/372/15-ц
Провадження №2/592/629/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого - судді Хитрова Б.В., при секретарі Баришевій А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за позовною заявою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Конотоп до Територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Сумській області, Кролевецької центральної районної лікарні, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання не чинними акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 21.11.2013 у Кролевецькій ЦРЛ за формою Н-5 від 28.01.2014 та актів №№1-2 від 28.01.2014 про нещасний випадок, пов'язаних з виробництвом за формою Н-1, -

Встановив:

Представник позивача позовні вимоги мотивує тим, що 29 січня 2014 року Територіальним управлінням державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Сумській області затверджено акт проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку за формою Н-5 від 28.01.2014, що стався 21.11.2013 р. із медичними сестрами загальної практики сімейної медицини Кролевецької центральної районної лікарні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Вказаним актом комісія зробила висновок, так як нещасний випадок з потерпілими стався внаслідок дорожньо-транспортної пригоди під час прямування їх з місця відрядження на транспортному засобі, тому відповідно до п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р. № 1232 (далі - Порядок) його визнано таким, що пов'язаний з виробництвом і по ньому складається акт за формою Н-1. На підставі цього висновку 29.01.2014 р. затверджено акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 28.01.2014 р. № 1 за формою Н-1 стосовно ОСОБА_1 та від 28.01.2014 р. №2 за формою Н-1-стосовно ОСОБА_2.

З висновками комісії не погодився член комісії ОСОБА_3 - страховий експерт відділення виконавчої дирекції Фонду у Кролевецькому районі, який підписав акт спеціального розслідування з окремою думкою, що передбачено п. 47 Порядку.

Так як акт спеціального розслідування був затверджений без урахування вказаної окремої думки, відділення виконавчої дирекції Фонду у Кролевецькому районі направило лист в.о. начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Сумській області Мазніку В.В. від 30.05.2014 р. № 67-09-01, в якому просило скасувати акт за ф. Н-5 від 28.01.2014 р та акти про нещасний випадок за ф.Н-1 від 28.01.2014 р. №1 стосовно ОСОБА_1, від 28.01.2014 р. №2 стосовно ОСОБА_2 і провести повторне розслідування.

Територіальне управління Держгірпромнагляду у Сумській області у відповіді від 16.06.2014 р. № 01-20/892 повідомило про відсутність підстав для проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку.

З актом спеціального розслідування від 28.01.2014 р. ф. Н-5 та актами про нещасний випадок за ф.Н-1 від 28.01.2014 р. №1 стосовно ОСОБА_1, від 28.01.2014 р. №2 стосовно ОСОБА_2 позивач не погоджується, тому що вони не відповідають фактичним обставинам нещасного випадку, що призвело до неправильної кваліфікації нещасного випадку.

Тому просить визнати не чинним Акт проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 21.11.2013 р. у Кролевецькій ЦРЛ, за формою Н-5 від 28.01.2014 р. та визнати нечинними Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, від 28.01.2014 р. № 1 за формою Н-1 стосовно ОСОБА_1 та від 28.01.2014 р. № 2 за формою Н-1 стосовно ОСОБА_2.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача, Територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Сумській області, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав заперечив проти них, вважав позов необґрунтованим та безпідставним.

Представник відповідача, Кролевецької центральної районної лікарні в судове засідання не з»явився, письмово в запереченнях до позовної заяви проти позовних вимог заперечував та вважав їх такими, що задоволенню не підлягають ( а.с. 52-53).

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги заперечував. ОСОБА_1 в письмовій заяві просила справу розглянути без її участі , проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Судом встановлено, що 29 січня 2014 року Територіальним управлінням державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Сумській області затверджено акт проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку за формою Н-5 від 28.01.2014 р., що стався 21.11.2013 р. із медичними сестрами загальної практики сімейної медицини Кролевецької центральної районної лікарні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Вказаним актом комісія зробила висновок, так як нещасний випадок з потерпілими стався внаслідок дорожньо-транспортної пригоди під час прямування їх з місця відрядження на транспортному засобі, тому відповідно до п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р. № 1232 (далі - Порядок) його визнано таким, що пов'язаний з виробництвом і по ньому складається акт за формою Н-1. На підставі цього висновку 29.01.2014 р. затверджено акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 28.01.2014 р. № 1 за формою Н-1 стосовно ОСОБА_1 та від 28.01.2014 р. №2 за формою Н-1-стосовно ОСОБА_2.

З висновками комісії не погодився член комісії ОСОБА_3 - страховий експерт відділення виконавчої дирекції Фонду у Кролевецькому районі, який підписав акт спеціального розслідування з окремою думкою, що передбачено п. 47 Порядку.

Так як акт спеціального розслідування був затверджений без урахування вказаної окремої думки, відділення виконавчої дирекції Фонду у Кролевецькому районі направило лист в.о.начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Сумській області Мазніку В.В. від 30.05.2014 р. № 67-09-01, в якому просило скасувати акт за ф. Н-5 від 28.01.2014 р. та акти про нещасний випадок за ф.Н-1 від 28.01.2014 р. №1 стосовно ОСОБА_1, від 28.01.2014 р. №2 стосовно ОСОБА_2 і провести повторне розслідування.

Територіальне управління Держгірпромнагляду у Сумській області у відповіді від 16.06.2014 р. № 01-20/892 повідомило про відсутність підстав для проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку.

Судом встановлено, що з актом спеціального розслідування від 28.01.2014 ф. Н-5 та актами про нещасний випадок за ф.Н-1 від 28.01.2014р. №1 стосовно ОСОБА_1, від 28.01.2014 №2 стосовно ОСОБА_2 позивач не погоджується, тому що вони не відповідають фактичним обставинам нещасного випадку, що призвело до неправильної кваліфікації нещасного випадку. Так, у розділі 3 акту на ф. Н-5 від 28.01.2014 Обставини, за яких стався нещасний випадок зазначено: 11 листопада 2013 р. згідно наказу від 04.11.2013 р. № 210 по Кролевецькій ЦРЛ сестри медичні загальної практики сімейної медицини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були відряджені до м. Суми в медичний коледж на курси удосконалення «Медсестринство в сімейній медицині». 21 листопада 2013 р.(четвер) після завершення занять в п'ятій міській лікарні м. Суми (заняття проводились із 8.00 до 12.50 згідно розкладу теоретичних і практичних занять, затвердженого директором закладу) приблизно о 13 годині 20 хвилин сестри медичні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вирішили попутним транспортом доїхати до дому в місто Кролевець, так як п'ятниця є днем самопідготовки і потрібно було до 25.11.2013 р. надати реферати з поданих тем, потерпілі вирішили підготувати реферати вдома, (посвідчення про відрядження № 452, № 453 від 07.11.2013 р., де відмічений від'їзд із м. Суми 21.11.2013 Сумським медичним коледжем). Під час руху на автомобілі по автодорозі Суми-Путивль-Глухів на перехресті вул. Кірова та вул. Куйбишева у місті Путивль сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої вони та водій автомобіля отримали тілесні ушкодження. Як свідчать матеріали справи (витяг з наказу № 210-к по Кролевецькій центральній районній лікарні від 04.11.2013 року), потерпілі були направлені на курси удосконалення, а не у відрядження, як йдеться в Актах ф. П-5 та Н-1.

Відповідно до пункту 1 Розділу 1 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.98 р. № 59 (далі Інструкція), службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника підприємства на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи. Направлення ж працівника па навчання не є службовим відрядженням, про що надано роз'яснення в лиси Міністерства фінансів України від 20.05.2013 р. № 31 -07230-16-27/15177.

Також листом Мінфіна вказано як регулюються правовідносини працівника та роботодавця з метою забезпечення гарантій і компенсацій для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки і навчання інших професій з відривом від виробництва. А саме: постановою Кабінету Міністрів України від 28.06.1997 р № 695 «Про гарантії і компенсації для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки, навчання інших професій з відривом від виробництва», яка передбачає збереження середньої заробітної плати за основним місцем роботи на час навчання, оплату вартості проїзду працівника до місця навчання і назад, виплату добових за кожний день перебування в дорозі у розмірі, встановленому законодавством для службових відряджень, тощо.

Документи про направлення працівника па підвищення кваліфікації, підготовку, перепідготовку і навчання інших професій повинні оформлятися відповідно нормативних актів, які регламентують відрядження.

Згідно пункту 1 Розділу II Інструкції направлення працівника у відрядження (підвищення кваліфікації, підготовку, перепідготовку і навчання інших професій) оформляється наказом із зазначенням: пункту призначення, найменування підприємства, куди відправлений працівник, строку й мети відрядження.

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 210-к по Кролевецькій центральній районній лікарні від 04.11.2013 року медичні сестри ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були направлені до медичною коледжу у м. Суми: на курси удосконалення, що є підвищенням кваліфікації, на строк - з 11 листопада по 06 грудня 2013 року.

місця постійного проживання раніше строку, встановленого наказом, не передбачалось.

Як причину не чинності Актів ф. Н-5 та Н-1 представник позивача посилається на відсутність офіційних підстав для повернення 21.11.2013 року сестер медичних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до місця постійного проживання:

- Лист Сумського медичного коледжу від 14.01.2014 р. №009/1-в. де зазначено зокрема: 21 листопада 2013 р. згідно розкладу занять заняття скінчилися о 12 год. 50 хв. Після закінчення заняття слухачі використовували вільний час для особистих справ. Письмового звернення слухачів для від'їзду в м. Кролевець адміністрація коледжу не отримувала;

- Відсутність відповідного наказу (розпорядження) роботодавця щодо відклику вказаних працівників з курсів удосконалення па роботу під час їх перебування на курсах удосконалення.

Крім того, в Актах ф. Н-5 та Н-1, складених стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не вказана причина та підстави дострокового від'їзду потерпілих до місця постійного проживання. Також відсутні дані про термін навчання медичних сестер.

Також представник позивача посилається на інші документи, які спростовують висновок комісії з розслідування щодо зв'язку нещасного випадку з виробництвом:

- Наказ по Сумському медичному коледжу від 02.09.2013 р. № 78 «Про організацію навчального процесу та діючі навчальні плани і програми 2013-2014 навчальному році», де пунктом 9 визначено «Самостійна робота студентів у поза аудиторний час згідно робочих навчальних програм проводиться в кабінетах або лабораторіях, тренажерних залах під керівництвом викладача або лаборанта згідно графіку їх роботи, або в бібліотеці. Час роботи бібліотеки з 08 год. 00 хв. до 18год 00 хв. Субота - неділя - вихідний».

- Копія розкладу занять, які відвідували сестри медичні ОСОБА_1 та ОСОБА_2. А саме: 22.11.2013 року був днем самопідготовки. Тобто, з урахуванням вимог пункту 9 розділу 1 Інструкції (па працівника, який перебуває у відрядженні, поширюються режим робочого часу того підприємства, до якого він відряджений), п. 9 наказ по Сумському медичному коледжу від 02.09.2013 р. № 78 та копія розкладу занять 22.1 1.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали знаходитись в кабінетах або лабораторіях, тренажерних залах під керівництвом викладача або лаборанта згідно графіку їх роботи, або в бібліотеці Сумського медичного коледжу, а не займатися самопідготовкою вдома, як це вирішили травмовані та про що зазначено в Актах ф. Н-5 та Н-1.

Цей висновок підтверджує наказ по Сумському медичному коледжу від 09.12.2013 № 122 «Про відрахування з числа слухачів» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв'язку з невідвідуванням занять та невиконанням навчальної програми.

Суд вважає встановленим, що роботодавець в особі керівника Кролевецької районної лікарні видав наказ про відрядження відповідачів з 11.11.2013 року по 06.12.2013 року для проходження курсів удосконалення ( а.с. 20, 21).

Після закінчення занять 21.11.2013 року відповідачки у вільний від навчання час виїхали на автомобілі сусіда ОСОБА_1 по місцю проживання в м. Кролевець - ОСОБА_6 з м. Суми до м. Кролевець, під час слідування потрапили в ДТП в м. Путивль та в результаті ДТП отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, повідомленням Сумського медичного коледжу ( а.с. 27), посвідченнями про відрядження з відміткою про те, що відповідачі вибули з відрядження 21.11.2013 року ( а.с. 21, 22).

Відповідно до розкладу теоретичних і практичних занять 22.11.2013 року не передбачалось проведення теоретичних чи практичних занять в аудиторіях медичного коледжу чи в базових лікувальних закладах. Фактично цей день визначався для самопідготовки осіб, які прибули на курси удосконалення. Вказані обставини підтверджуються копією розкладу занять, та поясненнями сторін під час судового засідання ( а.с. 26).

Суд не вважає обґрунтованими доводи позивача стосовно того, що відповідачі повинні були займатись у вільний час 21-22.11.2013 року самопідготовкою саме в приміщеннях Сумського медичного коледжу з підстав визначених наказом вказано закладу №78 від 02.09.2013 року ( а.с. 24-25), оскільки вказаний наказ регулює правовідносини між студентами та навчальним закладом, а не між особами, що направлені на підвищення кваліфікації та навчальним закладом на базі якого відбувається вказане підвищення.

Суд вважає встановленим, що роботодавець видав наказ про відрядження відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на курси підвищення кваліфікації до Сумського медичного коледжу. При цьому, роботодавець не встановлював та не міг встановлювати будь-яких обмежень стосовно перебування вказаних осіб в конкретному місці поза межами теоретичних чи практичних занять на вказаних курсах. Медичний коледж, поставивши відмітку в службовому відрядженні відповідачів про вибуття їх 21.11.2013 року з курсів та письмово зазначивши, що вони були на заняттях 21.11.2013 року до часу їх закінчення ( а.с. 27), фактично підтвердив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дотримались встановлених правил відвідування занять на курсах підвищення кваліфікації. Позивач всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України не надав суду доказів стосовно того, що вище зазначені медичним сестрам було надане на період проходження курсів будь-яке житло, що роботодавець заборонив їм використовувати вільний від навчання час чи проводити самопідготовку для наступних занять чи здачі передбачених заліків та іспитів в конкретному місці, в тому числі виключно в Сумському медичному коледжі. Суд не вважає обґрунтованим посилання позивача на лист Мінфіну як на підставу для задоволення його позовних вимог, оскільки вказаний лист не є нормативним актом, фактично у вказаному листі роз»яснюється порядок оплати часу перебування на курсах підвищення кваліфікації, вказаний лист не встановлює будь-яких обмежень в поведінці працівників направлених на курси підвищення кваліфікації в час, в який проведення занять не передбачено.

Разом з тим, суд вважає, що оскільки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в м. Суми в період з 11 по 21 листопада 2011 року на виконання розпорядження роботодавця про проходження курсів підвищення кваліфікації ( а.с. 20), то їх слідування до місця роботи та постійного проживання в м. Кролевець Сумської області після завершення занять в Сумському медичному коледжі, в тому числі і на вихідні дні або дні визначені для самопідготовки та підготовки для складання іспитів та заліків, пов'язано з виконанням їх трудових обов'язків, а тому позовні вимоги про визнання не чинними актів Н-5 та Н-1 в яких констатовано, що вищезазначені медсестри потрапили ДТП після закінчення занять під час слідування з місця проведення занять додому та місця роботи, суд вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Законом України «Про охорону праці», «Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого ПКМ України № 1232 від 30.11.2011 року, суд,-

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Конотоп до Територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Сумській області, Кролевецької центральної районної лікарні, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання нечинними акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 21.11.2013 у Кролевецькій ЦРЛ за формою Н-5 від 28.01.2014 та актів №№1-2 від 28.01.2014 про нещасний випадок, пов'язаних з виробництвом за формою Н-1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б.В. Хитров