Провадження № 22-ц/783/1305/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: суддя Бакус В.Я.,

суддів: Бойко С.М., Гірник Т.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника третьої особи - ОСББ «Сніп» - Ліщинської Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сніп», про визнання дій незаконними, скасування будівельного паспорту та повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зобов'язання до вчинення дій, -

встановила:

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 грудня 2014 року в задоволені вказаному вище позові відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги, посилаючись на те, що суд відмовив у задоволенні його вимог в порушення чинного законодавства, оскільки у відповідача відсутній робочий проект, невідповідність задекларованого відповідачем повідомлення про початок будівельних робіт чинному законодавству, що призвело до зменшення інсоляції вікон квартири, яка належить йому (апелянту).

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - позивача ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та представника третьої особи - ОСББ «Сніп» - Ліщинської Л.М. на заперечення апеляційної скарги, вивчивши обставини та матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що у серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом та, з уточненнями та доповненнями вимог, просив визнати дії відповідача, як власника будинку АДРЕСА_1 у м. Львові по зведенню будівлі, яка перекриває вікна його (позивача) квартири незаконними, визнати дії невстановленого кола осіб, які проводять будівництво, незаконними, скасувати будівельний паспорт на будівництво, зобов'язати відповідача розробити проект, який відповідає будівельним нормам і правилам, визнати відповідача винним у завдані позивачу майнової і моральної шкоди, спричиненої проживанням в квартирі з перекритими вікнами, зобов'язати власника розібрати будівлю, яка перекриває вікна, скасувати повідомлення про початок виконання будівельних робіт по реконструкції будинку.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що під вікнами належної йому квартири АДРЕСА_2 відповідачем на земельній ділянці, що належить відповідачу. проводяться будівельні роботи по зведенню добудови до будинку № 18, що теж належить відповідачу. Однак зведена будівля перекриває три вікна належної йому квартири, а відтак вважає незаконним проведення вказаного будівництва, оскільки таке порушує його права, як власника квартири.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач є власником будинку АДРЕСА_1 у м. Львові та є власником земельної ділянки площею 0,0371 га, що надана йому для обслуговування жилого будинку (а.с. 67-69).

Крім того, встановлено, що відповідач розпочав реконструкцію зазначеного будинку з добудовою, що не заперечується сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України об'єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За змістом частин 4, 7 зазначеної статті залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 57 ЦПК передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експерта.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12 березня 2011 року встановлені правові та організаційні основи містобудівельної діяльності.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 34 вище вказаного Закону замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; ( Пункт 1 частини першої статті 34 із змінами, внесеними згідно із Законами № 4220-VI від 22.12.2011, № 5459-VI від 16.10.2012 )

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що контроль за виконанням підготовчих робіт з винесення інженерних мереж, будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Встановлено, що відповідно до Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, відповідачу ОСОБА_3 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт з реконструкції з добудовою індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 у м. Львові від 12.11.2013 р. № ЛВ 96 (а.с.71-72).

Крім того, в матеріалах справи міститься ескізний проект щодо реконструкції з добудовою житлового будинку відповідача, а для здійснення авторського нагляду за проведенням реконструкції з добудовою житлового будинку відповідача призначено головного інженера проекту Микулу О.Т. відповідно до наказу № 22/13 від 16.06.2013 р. ФОП ОСОБА_7 (а.с.70, 101-108).

Окрім того, Галицькою районною адміністрацією м. Львова, на території якої ведеться будівництво, надано відповідачу 21 серпня 2013 року дозвіл № 79 на виконання робіт з влаштування тимчасової огорожі будівництва (а.с.73).

Будь-яких доказів, що відповідачем внаслідок здійснення реконструкції свого будинку та добудовою до нього створюють перешкоду позивачеві у користуванні його квартирою, в матеріалах справи немає, а позивачем не надано.

Крім того, матеріали справи не підтверджують правомірність встановлення позивачем вікон у стіні, яка до цього була глухою, що стверджується повідомленням Бюро технічної інвентаризації і наданим ним поверховим планом будинку та показами голови ОСББ «Сніп», якому належить зазначений будинок. Крім цього, остання ствердила, що вікна у глухій стіні позивач встановив самовільно, а в наданій ним копіях поверхових планів позивачем самовільно внесенні технічні зміни щодо вікон.

Таким чином, вирішуючи зазначений спір районний суд врахував, що ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять у предмет доказування. А достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 5 своєї постанови № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) роз'яснив, що відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Відтак, з урахуванням викладеного та наявних доказів наданих сторонами, позивачем не доведено наявність порушеного його права.

Враховуючи, що судом правильно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, то за таких обставин колегія суддів вважає підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.303, 305, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, п.1 ч.1 ст.314, ст.313, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Бойко С.М.

Гірник Т.А.