Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6121/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси

В складі: головуючого судді Михальченко Ю.В.

при секретарях Терезюк С.А., Євтушенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою (справа №711/6121/14-ц) та об»єднану цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_1 про поділ майна спільної часткової власності, встановлення меж та порядку користування земельною ділянкою та визнання права на приватизацію без дозволу співкористувача,-

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулась до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою, мотивуючи свій позов наступним. На підставі договору купівлі продажу від 26 грудня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та неповнолітньому ОСОБА_2 належить в рівних частках 11/20 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташований по вул.Садовій, 208 в м.Черкаси. Інші 9/20 частин даного домоволодіння належать ОСОБА_4.

Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 531кв.м.

Між співвласниками склався порядок володіння та користування житловим будинком і господарськими будівлями і спорудами, так як фактично житловий будинок розділений на дві окремі квартири. З даного приводу у них не виникає ніяких спорів.

Бажаючи реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки, 14 червня 2013 року позивачі подали до Черкаської міської ради заяву про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою для отримання у приватну власність (приватизацію) земельної ділянки площею 0,0292 га по вул.Садовій, 208 в м.Черкаси для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Листом №4492-3 від 04.07.2013 року позивачам був наданий дозвіл на замовлення в землевпорядній організації розробки технічної документації із землеустрою для отримання у приватну власність (приватизацію) земельної ділянки по вул.Садовій, 208 в м.Черкаси для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Для підготовки документів позивачі звернулась до Черкаського земельно-кадастрового центру. Спеціалістами Черкаського земельно-кадастрового центру була виконана топографічна зйомка вказаної земельної ділянки для узгодження її меж між суміжними землекористувачами. Згідно обмірів фактична площа земельної ділянки складає 0,0562га. На долю позивачів припадає 309 кв.м. земельної ділянки (11/20 X 0.0562га) Відповідач ОСОБА_4 не бажає підписувати акти визначення і погодження меж. Своїми діями відповідач по справі перешкоджає позивачам отримати Державний акт про право власності на землю. Керуючись ст.ст.3,15,60,84,88,118-120 ЦПК України, ст.ст. 40,88,91,121,152,158 ЗК України, просять постановити рішення, яким встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою по вул.Садовій, 208 в м.Черкаси. Стягнути з відповідача всі понесені судові витрати та витрати за надання юридичної допомоги адвокатом.

03.10.2014 року ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси було об»єднано в одне провадження з первісним позов, цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_1 про поділ майна спільної часткової власності, встановлення меж та порядку користування земельною ділянкою та визнання права на приватизацію без дозволу співкористувача, який вмотивований наступним. ОСОБА_4, є власницею 9/20 частини домоволодіння № 208 по вул. Садова у м. Черкаси, що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.06.1977 року.

Придбане майно складалося з частини будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розміщені на земельній ділянці площею 0,560 га.

Інші 11/20 частин домоволодіння належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Розподіл спільної власності та визначення порядку володіння і користування спільним майном між нею та Відповідачами не проводився. Цей розподіл став нагальним для неї зараз, оскільки вона має намір приватизувати свою частку садиби та не має можливості цього зробити, через невизначення її меж внатурі.

На її звернення здійснити такий розподіл за взаємною згодою та підписати акт погодження меж Відповідачі з незрозумілих причин відповіли необгрунтованою відмовою. До того ж, вона здійснювала будівництво керуючись тим фактично-встановленим порядком користування який вже існував.

За встановленим із її попереднім співвласником, фактичним порядком користування історично вона користується частиною будинку та земельної ділянки, позначеними зеленим кольором на Плані розподілу земельної ділянки, виконаному ПП «Геотоп-Сервіс» в 2014 році, площею 0,0288 га.

З таким фактично встановленим варіантом визначення порядку користування житловим будинком вона згідна і просить суд його закріпити судовим рішенням.

З метою впорядкування і визначення прав на користування будинком та земельною ділянкою домоволодіння, потрібно узгодити план встановлення меж та розподілу земельної ділянки.

Відповідно до попереднього плану розподілу земельної ділянки по вул.Садова, 208, виконаного ПП «Геотоп-Сервіс», загальна площа ділянки становить 0,0560 га, площа земельної ділянки гр. ОСОБА_4 - 0,0288 га, а площа земельної ділянки гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - 0,0272 кв. м.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 15, 118-120 ЦПК України, ст.ст. 16, 355, 356, 358 ЦК України, ст. ст. 120, 152, 158 ЗК України, просить встановити межу та порядок користування між моєю земельною ділянкою по вул. Садова, 208 в м. Черкаси та земельною ділянкою належною ОСОБА_3 та ОСОБА_2, по лінії між точками 1-16, відповідно до плану розподілу земельної ділянки в м. Черкаси по вул. Садова, 208, виконаному ПП «Геотоп-Сервіс» в 2014 році.

Визнати за нею право на приватизацію її частини земельної ділянки домоволодіння № 208 по вул. Садова у м. Черкаси без дозволу співвласників: ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник позивачів, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, подали уточнюючий позов відповідно до якого просили встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанта №2 висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 28.01.2015 року №20/СЕ-14.

В судовому засіданні представник ОСОБА_6 уточнюючий позов не визнав та просив встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно варіанту №6 висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи від 07.07.2015 року №10/СЕ-15.

Представник третьої особи: служби у справах дітей Черкаської міської ради, при вирішенні порядку користування земельною ділянкою просив суд врахувати інтереси неповнолітнього ОСОБА_2

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_7, підтримала даний нею висновок та зазначила, що варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою визначені з врахуванням та без врахування самочинно збудованої прибудови а-4.

Вислухавши сторони, експерта та дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний уточнюючий позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З аналізу вказаних норм вбачається, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відповідно суд, при розгляді справи по суті спору повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до положень ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками 11/20 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в м.Черкаси по вул. Садова, 208, відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого Першою Черкаською держнотконторою від 26.12.2001 року №1-4326.

ОСОБА_4 є співвласником 9/20 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в м.Черкаси по вул. Садова, 208, відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого держнотконторою від 17.06.1977 року №2-2055.

В матеріалах справи надані геодезичні обміри земельної ділянки станом на 27.09.2013 року виконаної ОСОБА_8 площа ділянки 562 кв.м. (а.с.17) та план розподілу земельної ділянки виготовленої ПП «Геотоп-Сервіс» в 2014 році (а.с.52) відповідно до якого площа земельної ділянки 560 кв.м.. Обидва плани відрізняються розмірами по контуру ділянки. План виготовлений ПП «Геотоп-Сервіс» в 2014 році відповідає зовнішнім контурам ділянки, а тому суд вважає, що фактичний розмір земельної ділянки складає 560 кв.м.

В судовому засіданні встановлено, що площа земельної ділянки в фактичному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складає 272 кв.м., що на 36 кв.м. менше відповідно до частки, а саме 11/20 частки повинно складати 308 кв.м. Площа земельної ділянки в фактичному користуванні ОСОБА_4 складає 288 кв.м., що на 36 кв.м. більше відповідно до частки, а саме 9/20 частки повинно складати 252 кв.м. На даній земельній ділянці розташована самочинно побудована ОСОБА_4 будівля а-4.

Згідно ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Частиною 2 ст.158 ЗК України передбачено, що виключно судами вирішується земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст.86 ЗК України - Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ст.88 ЗК України - володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ст.89 ЗК України - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Така ж позиція наведена в п.п. «е» п.18 постанови ПВС № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебуванні ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Набута юридичною особою земельна ділянка не є спільною власністю її засновників, учасників або членів і не може розподілятися між ними як співвласниками;

П.19 даної постанови «справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.»

При встановленні порядку користування земельною ділянкою, суд вважає, що варіант №2 відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 28.01.2015 року №20/СЕ-14, буде максимально відповідати інтересам сторін, розмір земельних ділянок, які передаються в окреме користування відповідає часткам співвласників у праві власності на будинок та господарській будівлі та споруди, при даному варіанті не враховано самочинно збудовану прибудову літ. а-4 з врахуванням будівельних норм для догляду за будівлями і здійснення поточного ремонту, встановлено роздільне користування ділянками (без спільного користування).

Щодо варіанту №6 висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи від 07.07.2015 року №10/СЕ-15, який просив застосувати при встановлення порядку користування земельною ділянкою, представник ОСОБА_4, суд зазначає наступне.

Відповідно до даного варіанту, земельна ділянка в користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_9 буде виділена площею 282 кв.м., з яких в окреме користування 272 кв.м. та у спільному користуванні з ОСОБА_4 10 кв.м., що менше на 26 кв.м. відповідно до частки 11/20. Земельна ділянка в користуванні ОСОБА_4 площею 278 кв.м., з них в окреме користування 268 кв.м. та у спільному користуванні з ОСОБА_3 та ОСОБА_9 10 кв.м., що більше на 26 кв.м. відповідно до частки 9/20. Тобто даний порядок користування буде позбавляти права користування позивачів ОСОБА_9 та ОСОБА_3 26 кв.м. земельної ділянки. Даним варіантом також передбачена ділянка спільного користування площею 20 кв.м.

Щодо посилання представника ОСОБА_4, що варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою повинен бути з врахуванням встановленого у 1971 році попередніми власниками даного будинковолодіння ОСОБА_10 та ОСОБА_11 фактичного порядку користування земельною ділянкою, суд зазначає наступне.

За 43 роки (період від 1971р по 2014р) земельна ділянка, що була розділена за згодою подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 забудовувалась новими будівлями орієнтовно по лінії розподілу. Співвласники при будівництві будівель не відступали від межі. Експертом у відповідності до діючого на даний час ДБН 360-92** при розробці варіантів порядку користування ділянкою враховувалась мінімальна відстань для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту. Не відповідність виділених площ часткам співвласників 11/20 та 9/20 відповідно до правовстановлювальних документів на право власності на частину будинку з належною частиною надвірних споруд на схемі розподілу 1971 року земельні ділянки розраховувались відповідно до часток по 1/2 від загальної площі 531м (266+265), що орієнтовно дорівнює площам ділянки у фактичному користуванні за геодезичною зйомкою виготовленою ПП «Геотоп -Сервіс» 2014р, де 272 м2 становить 49%=49/100, а 288 м2 становить 51%=51/100 від загальної площі 560 м.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку про встановлення порядку користування земельною ділянкою по варіанту №2, тобто:

земельна ділянка в окреме користування ОСОБА_9, ОСОБА_3 (жовта коса штриховка на схемі) площею 308 м2.

Земельна ділянка в окреме користування ОСОБА_4 (зелена вертикальна штриховка на схемі) площею 252 м .

Лінія розподілу проходить:

●Проти часової стрілки, починаючи від вул. Садова 5,92 м від кута ділянки по існуючій огорожі до будинку 2,45 м, далі по перегородках будинку літ А-І. Потім по стінам прибудови літ а4.

●на відстані 3,6 м від кута прибудови 7,96 м попід стіною сараю літ Г на відстані 1,0 м, далі 12,05 м на відстані 1,0 м від існуючої огорожі

●Від існуючого стовпа огорожі 5,66 м коса лінія та на відстані 1,09 м від стін літньої кухні літ Д 11,62 м не доходячи до гаража літ М 1,0 м.

●Потім 1,0 м до кута гаража літ М та по стіні гаража до вул. Садова.

В решті позовних вимог підстави для задоволення відсутні.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 понесені судові витрати, які складаються з сплати судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати по оплаті за проведення експертизи в сумі 2952 грн, тобто по 1597 грн. 80 коп. на користь кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.40,86,88,89,91,121,152,158 ЗК ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", ст.ст.5,8,10, 11, 57,60,61,174, 212, 213, 215,216, 218 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Об»єднану цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_1 про поділ майна спільної часткової власності, встановлення меж та порядку користування земельною ділянкою та визнання права на приватизацію без дозволу співкористувача задовольнити частково.

Встановити порядок користування земельною ділянкою по вулиці Садовій 208 в м.Черкаси відповідно до варіанту №2 висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 28.01.2015 року №20/СЕ-14, а саме:

●Виділити земельну ділянку в окреме користування ОСОБА_2, ОСОБА_3 (жовта коса штриховка на схемі) площею 308 кв.м.

●Виділити земельну ділянку в окреме користування ОСОБА_4 (зелена вертикальна штриховка на схемі) площею 252 кв.м.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 понесені судові витрати по 1597 грн. 80 коп. на користь кожного.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до вимог ст.209 п.3 ЦПК України повний текст рішення виготовлено 23 липня 2015 року.

Головуючий: Ю.В.Михальченко