Провадження 2/127/986/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Староміського ВДВС Вінницького МУЮ, третя особа без самостійних вимог - ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності, звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

30.12.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Староміського ВДВС Вінницького МУЮ, третя особа без самостійних вимог - ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності, звільнення майна з-під арешту. Мотивував вимоги тим, що 08.10.2009 року він за 31000,00 грн. придбав у ОСОБА_2 автомобіль марки AUDI модель 100 2.2 І, 1986 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_3, видане Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області 07.10.2009 року. Оскільки на момент придбання транспортного засобу позивач не мав коштів на реєстрацію даного автомобіля в органах МРЕВ, тому і не знімав його з обліку, лише отримав від ОСОБА_2 нотаріально посвідчену довіреність на право керування автомобілем, розпорядження тощо. Позивач вважав, що набув права власності на придбаний у ОСОБА_2 автомобіль. Однак, 16.10.2014 року автомобіль був зупинений працівниками ДАІ на підставі постанови державного виконавця Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ про розшук зазначеного автомобіля, після цього, державним виконавцем відділу ДВС Шепетівського РУЮ 24.10.2014 року на підставі постанови про доручення проведення виконавчих дій від 24.10.2014 року складено акт опису і арешту зазначеного автомобіля. Позивач просив визнати за ним право власності на автомобіль AUDI модель 100 2.2 І, 1986 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та звільнити автомобіль з-під решту на підставі ст.ст. 334, 391 ЦК України та ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 11.02.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» залучене в якості третьої особи без самостійних вимог (а.с. 38).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 позов підтримав та пояснив, що ОСОБА_3 придбав автомобіль у ОСОБА_2 за договором, сплатив обумовлену суму коштів і на момент купівлі-продажу автомобіль під арештом не перебував. Через фінансові проблеми він не зняв автомобіль з обліку, хоча відповідні повноваження мав на підставі довіреності. Арешт був накладений через заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк», проте ОСОБА_3 до цього відношення не має, тому представник просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав і не заперечив щодо визнання за ОСОБА_3 права власності на спірний автомобіль марки AUDI модель 100 2.2 І, 1986 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, оскільки він фактично продав автомобіль позивачу. В даний час банк не має до нього претензій, оскільки він сплачує борг по графіку.

В судове засідання представник Староміського відділу ДВС ВМУЮ Кадученко М.О. не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, з приводу вирішення спору покладався на думку суду (а.с. 44).

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Про свою участь в даній справі товариство не заявило (ст. 36 ЦПК України).

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3, виданого Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області 07.10.2009 року, власником автомобіля марки AUDI модель 100 2.2 І, 1986 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, є ОСОБА_2 (а.с. 18-19).

Згідно нотаріально посвідченої довіреності від 08.10.2009 року ОСОБА_2, для виконання договору доручення, уповноважив ОСОБА_3 або ОСОБА_5, кожного із них незалежно один від одного, користуватися та розпоряджатися (продати, обміняти, здавати в оренду) належним йому транспортним засобом марки AUDI модель 100 2.2 І, 1986 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 (а.с. 20-21).

31.10.2014 року ОСОБА_2 повторно надав ОСОБА_3 нотаріально посвідчену довіреність на право керування та розпорядження спірним автомобілем (а.с. 22).

За таких обставин, між сторонами виникли правовідносини представництва, оскільки повірений зобов`язується діяти від імені довірителя, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми глави 17 ЦК України.

Відповідно до ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю.

Відповідно до ст. 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Видачу генеральної довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором про відчуження, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач та відповідач стверджували, що насправді між ними 08.10.2009 року укладався договір купівлі-продажу автомобіля в простій письмовій формі, відповідно до ст.ст. 207, 655 ЦК України, і сторони виконали всі істотні умови договору. Гроші в сумі 31000,00 грн. ОСОБА_3 передав ОСОБА_2, а ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 автомобіль та свідоцтво про реєстрацію, про що склали акт приймання-передачі (а.с. 10-13).

Разом з тим, оформлення купівлі-продажу транспортного засобу має свої особливості.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена постановою КМ від 07.09.1998 року № 1388 якою затверджений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» (в редакції від 19.06.2009 року, що діяла на момент видачі довіреності - 08.10.2009 року та, відповідно до пояснень сторін, на момент купівлі-продажу), згідно п. 2 яких вони є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб.

Згідно п. 41 Порядку зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу.

Забороняється зняття з обліку транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова слідчого або державного виконавця про накладення арешту, а також транспортних засобів, що є речовими доказами у кримінальній справі і приєднані до неї постановою особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора або ухвалою суду.

Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, огляд його перед продажем не здійснювався, автомобіль залишився зареєстрованим за ОСОБА_2 Відповідну заяву не подавав і ОСОБА_3, який мав на те повноваження за дорученням від власника автомобіля (а.с. 20-21, 22).

До вчинення цих дій ОСОБА_2 не мав права відчужувати автомобіль, а позивач його придбавати.

Відповідно до п. 8 зазначеного Порядку правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком № 1 до цього Порядку, договором та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Бланки довідок-рахунків є бланками суворого обліку і виготовляються в порядку, передбаченому постановою КМ від 19.04.1993 року № 283.

Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості, яка провадиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку у порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Держпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна і має відповідні документи, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Сукупність зібраних судом доказів свідчить про те, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля між його власником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не укладався, а з огляду на викладене, посилання позивача як на підставу набуття права власності на автомобіль на письмовий договір купівлі-продажу із зазначенням про передачу коштів від 08.10.2009 року і довіреності від 08.10.2009 року є таким, що суперечить вищезазначеним вимогам закону.

Визнання позову відповідачем суперечить закону, тому не є підставою для задоволення позову ОСОБА_3 (ч. 4 ст. 174 ЦПК України).

Даний автомобіль перебуває під арештом, накладеним державним виконавцем Староміського ВДВС Кадученко М.О. при виконанні виконавчого провадження № 40670630 стягувачем за яким є ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 14-17).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Оскільки позов про визнання права власності на автомобіль задоволенню не підлягає, вимога про звільнення майна з-під арешту також є безпідставною.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою КМУ від 07.09.1998 року № 1388 (в редакції від 19.06.2009 року), ст.ст. 207, 237, 240, 655 ЦК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Староміського ВДВС Вінницького МУЮ, третя особа без самостійних вимог - ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності, звільнення майна з-під арешту - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: