Справа № 346/1541/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Томин О.А.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Коломийської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в:

позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з червня 2002 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 17.07.2013 року шлюб між сторонами розірвано. В мотивувальній частині останнього суд, враховуючи положення ст.161 СК України, вказав про відсутність підстав для задоволення вимог про залишення вказаних дітей на проживанні з їх матірю, оскільки на час прийняття вказаного рішення сторони разом з дітьми проживали в одній квартирі. Позивачка також зазначає, що після розірвання шлюбу вони з відповідачем стали проживати окремо один від одного. У зв'язку із скрутним фінансовим становищем в державі, мізерною зарплатою та ухиленням відповідача від обов'язку утримувати своїх неповнолітніх дітей позивачка була змушена виїжджати за кордон. На час її відсутності діти сторін проживали з матір'ю позивачки в с.Сопів Коломийського району. Сторони не дійшли згоди щодо того з ким із них повинні проживати їх діти. Позивачка зазначає, що проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, що є спільною сумісною власністю сторін, є неможливим, оскільки вона перебуває в непридатному для проживання стані. Позивачка ж має у власності житловий будинок, розташований в с.Малий Ключів Коломийського району, де здійснює ремонт та має намір там проживати разом з дітьми. Спільне проживання останніх з відповідачем негативно вплинуло на здоровя та розвиток дітей. Зокрема, стан здоров'я сина ОСОБА_6 погіршився, діти часто не відвідували школу, стали гірше вчитися, у них погіршився психологічний стан, вони бояться батька, який, перебуваючи в нетверезому стані, закривав їх голодних в квартирі на тривалий час, діти категорично відмовляються від побачень та спілкування із своїм батьком. Крім того, відповідач неодноразово всупереч волі дітей забирав їх від матері позивачки. Позивачка також вважає, що з часу розірвання шлюбу вказані діти перебувають на її утриманні. Тому вона просить визначити місце проживання вказаних дітей з нею.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві, та пояснила, що вона перебувала за кордоном з 19.07.2012 року по 05.03.2015 року. За час її відсутності відповідач без її згоди повиносив з вищевказаної квартири №25, в якій раніше вони разом з дітьми проживали, та відчужив багато речей, а також привів цю квартиру в непридатний для проживання стан. Перебуваючи за кордоном, позивачка передавала грошові кошти (200 євро щомісячно) спочатку відповідачу, з яким проживали діти, а коли він почав витрачати гроші на власні потреби, то стала передавати кошти своїй матері. Позивачка зазначила, що вона не чинить і не чинитиме відповідачу жодних перешкод у відвідуванні дітей, спілкуванні з ними та їх вихованні. Тому вона просить позов задовольнити, однак, не присуджувати з відповідача на її користь понесені судові витрати.

Відповідач в судовому засіданні позов суті не заперечив, однак, пояснив, що грошові кошти, які переказувала позивачка, працюючи за кордоном, він витрачав на медичне обстеження дітей та на інші їх потреби, а не на власні. Відповідач вважає, що їх діти повинні проживати в будинку позивачки в с.Малий Ключів Коломийського району, а не в квартирі №10 по вул.Лентовича в м.Коломиї, де на даний проживає позивачка, оскільки в цій квартирі проживає ще 5-8 осіб, що унеможливлює нормальне проживання дітей в ній.

Представник третьої особи - органу опіки і піклування, який представляє служба у справах дітей Коломийської міської ради, ОСОБА_3 вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, вказаних у наданому цим органом висновку. Зокрема, доцільно визначити місце проживання неповнолітніх дітей з їх матір'ю. При цьому діти спілкуються з обома батьками. Тому наявні підстави для задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення осіб. які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно із копіями свідоцтв про народження сторони є батьками малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, 05.12.2004 року (а.с.6,7).

Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.07.2013 року, (справа 346/4209/13-ц), яке набрало законної сили 28.07.2013 року, шлюб між сторонами розірвано. Цим судовим рішенням не вирішувалося питання про визначення місця проживання вищевказаних дітей, оскільки на час ухвалення даного рішення сторони та їх малолітні діти проживали разом (а.с.5).

Відповідно до довідок №02-12/03 та 02-12/02, виданих 04.02.2015 року дирекцією Коломийської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3, син сторін ОСОБА_4 навчається в 6-му класі, а їх син ОСОБА_6 - в 4-му класі цієї школи (а.с.8 9).

Частинами 1 та 2 ст.155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до положень частин 1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно із ч.1 ст.161 вказаного Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

В матеріалах даної справи міститься висновок служби у справах дітей виконкому Коломийської міської ради Івано-Франківської області, затверджений рішенням даного виконкому від 17.04.2015 року №94, згідно з яким цей орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання неповнолітніх дітей сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з їх матір'ю ОСОБА_1, тобто з позивачкою (а.с.29-31).

Актом обстеження матеріально - побутових умов проживання встановлено, що позивачка з вказаними дітьми проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. Умови проживання добрі, підключені всі комунікації, опалення автономне. Діти забезпечені місцем для ночівлі та проведення уроків, необхідним одягом, засобами гігієни, предметами навчання, відвідують школу, додатково займаються футболом. Взаємостосунки дітей з матірю доброзичливі, їм створені всі необхідні умови для повноцінного виховання, розвитку та проживання.

Враховуючи вищенаведене, а також фактичне проживання дітей з позивачкою, незаперечення відповідачем щодо подальшого їх проживання з нею, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 160, 161 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст.213-215, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з їх матірю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителькою м. Коломия, вул. Леонтовича, 4/10, Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 30 квітня 2015 року.

Суддя Калинюк О. П.