Справа № 314/1937/15-ц Провадження № 2/314/736/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

15.05.2015 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Беспалько Т.Д.,

при секретарі Печонкіної В.П.,

за участі адвоката Семенченко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянську справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач у своєму позові посилається на те, що 25 березня 2012 року між ним та відповідачами був укладений договір міни відповідно до якого відповідачі міняють належну їм квартиру АДРЕСА_1 на належний позивачу житловий будинок АДРЕСА_2.

Сторони домовилися про всі істоті умови даної угоди письмово.

Позивач вселився в вищезазначену квартиру, користується нею і сплачує платежі. Відповідачі також вселилися до будинку, проживають в ньому.

Укладанню такої угоди передувала боргова розписка, оскільки відповідачі не змогли розрахуватися з позивачем за борг, вони вирішили дане питання укладанням договору міни. Відповідачі обіцяли посвідчити договір міни нотаріально в обумовлений строк.

Однак на даний час відповідачі ухиляться від нотаріального посвідчення договору міни.

Як вважає позивач, такі дії відповідачів порушують його права у зв'язку із чим позивач не має можливості здійснити реєстрацію права власності на квартиру, яку набув на підставі договору міни.

Позивач прохає визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 за ОСОБА_4.

Визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 за ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача наполягає на позові, відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час та місце слухання справи попереджені належним чином.

Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами:

Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи 25 березня 2012 року між позивачем та відповідачами був укладений договір міни відповідно до якого відповідачі міняють належну їм квартиру АДРЕСА_1 на належний позивачу житловий будинок АДРЕСА_2.

Сторони домовилися про всі істоті умови даної угоди письмово.

Позивач вселився в вищезазначену квартиру, користується нею і сплачує платежі. Відповідачі також вселилися до будинку, проживають в ньому.

Укладанню такої угоди передувала боргова розписка, оскільки відповідачі не змогли розрахуватися з позивачем за борг, вони вирішили дане питання укладанням договору міни. Відповідачі обіцяли посвідчити договір міни нотаріально в обумовлений строк.

Однак на даний час відповідачі ухиляться від нотаріального посвідчення договору міни.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається здійсненим в письмовій формі, якщо його текст зафіксовано в одному або декількох документах, якими обмінялися сторони.

У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно до ст. 328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним; ч.2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне.

Письмова форма та нотаріальне посвідчення зазначеного договору міни не дотримані. На підтвердження укладення договору позивач вселився в вищезазначену квартиру, користується нею і сплачує платежі. Відповідачі також вселилися до будинку, проживають в ньому.

Зазначені дії як з сторони позивача, так і зі сторони відповідача свідчать про те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, та у повному обсязі виконали умови договору міни.

На підставі вищезазначеного та у відповідності із ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. 16, ч.2 ст.218, ч.2 ст.220 ЦК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист права власності - задовольнити.

Визнати право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_2 за ОСОБА_4.

Визнати прав власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_2 за ОСОБА_6.

Визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т.Д. Беспалько

15.05.2015