Номер провадження 2-о/754/199/15
Справа № 754/6971/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08.05.2015 суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., перевіривши виконання вимог ст.ст. 256 ЦПК України за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з вищевказаною заявою про встановлення факту прийняття спадщини, посилаючись на те, що 2-а Севастопольська державна нотаріальна контора не виконує жодних процесуальних дій з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Ст. 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту, що має юридичне значення, серед яких відсутній порядок встановлення факту виконання особою певних робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна та припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини.

У відповідності до свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 р., ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. в м. Києві.

Заявником, в своїй заяві не наведено підстав для звернення з заявою про прийняття спадщини саме до 2-ї Севастопольської державної нотаріальної контори. Зокрема, в наданих матеріалах справи міститься заява останньої лише щодо приймання спадщини, завірена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Судак О.Б., а не заява до 2-ї Севастопольської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину.

Зокрема, з матеріалів справи взагалі не вбачається факт звернення до 2-ї Севастопольської державної нотаріальної контори.

Відповідно до Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зокрема, заявник просить встановити зазначений факт для визнання права власності на майно, тобто зазначене пов'язане з вирішенням спору про право.

Виходячи з наведеного, до суду повинна подаватись саме позовна заява, із зазначенням ім'я (найменування) позивача та відповідача, так як містись в собі спір про право.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Керуючись ч.4 ст. 256, ст. 122 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, роз'яснивши право на звернення до суду за вирішенням спору в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Деснянський районний суд м. Києва протягом п'яти днів, з дня отримання її копії, апеляційної скарги.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон