АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/133/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/849/К/15 Патинка А.Г.
Категорія - 23( І ) Доповідач Грищенко Н.М.
УХВАЛА

Іменем України

21 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Грищенко Н.М.,

суддів - Братіщевої Л.А.,Чорнобука В.І.

при секретарі - Трофименко О.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Степове" -Панкєєва Ярослава Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Степове", третя особа - відділ Держземагенства у Софіївському районі Дніпропетровської області про розірвання договору оренди землі, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Степове" (далі - ТОВ "Степове"), третя особа - відділ Держземагенства у Софіївському районі Дніпропетровської області про розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він, на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 08 грудня 2004 року є власником земельної ділянки площею 8,650 га, розташованої на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

08 грудня 2005 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки №282 строком на 7 років, який зареєстровано у Софіївському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП "Центр" ДЗКЛ при Держкомземі України, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №38.

Позивач ОСОБА_2, посилаючись на затримку сплати орендної плати за останні два роки, як на систематичний характер порушення ст.ст. 24, 25 Закону України "Про оренду землі" та п. "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, норми Конвенції про захист прав та свобод людини від 20.03.1952 р., в частині мирного володіння своїм майном, після уточнення позовних вимог у лютому 2015 року, просив суд розірвати договір оренди земельної ділянки № 282 укладений 08 грудня 2005 року між ним та ТОВ "Степове" та стягнути на його користь судові витрати.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі.

Вважає, що судом не враховано, що відповідач систематично затримував виплату орендної плати за минулі роки, не сплачував її своєчасно, що є порушенням умов договору оренди земельної ділянки та підставою для його розірвання.

Суд дійшов помилкового висновку, що домовленість сторін про стягнення пені за порушення виконання зобов'язань - не може бути підставою для розірвання договору оренди , у зв'язку із порушенням строків виплати орендної плати. Судом невірно визначено поняття "систематичність несплати ".

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 8,650 га, розташованої на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 08.12.2004 року ( а.с.7).

Між позивачем ОСОБА_2 та ТОВ "Степове" 08 грудня 2005 року укладено договір оренди земельної ділянки №282 строком на 7 років, який було зареєстровано у Софіївському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП "Центр" ДЗКЛ при Держкомземі України, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №38 від 20 жовтня 2006 року. (а.с.8-11).

Як встановлено ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року, тому в порядку ч.4 ст.61 ЦПК України , не підлягає доказуванню, 10 травня 2012 року між сторонами укладено Договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки. Даним Договором визначено розмір орендної плати 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01 січня кожного року, що на 2012 рік складає суму 8110,19 грн. До розміру орендної плати включена сума, яка дорівнює розміру податку на доходи орендодавця, які він повинен сплатити до бюджету згідно з чинним законодавством. Вказана сума прибуткового податку не сплачується орендодавцеві, а перераховується Орендарем до відповідного бюджету згідно з чинним законодавством України. Орендна плата виплачується орендарем до 30 грудня кожного року дії Договору оренди. Також було внесено зміни до договору щодо строку його дії і зазначено, що договір укладено терміном до 31 грудня 2017 року. (а.с.59)

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що умовами договору не передбачено його розірвання у зв'язку із несвоєчасною сплатою орендної плати, виплата орендної плати відповідачем за 2013, 2014 роки булла виплачена із затримкою, доказів щодо систематичного порушення виплати орендної плати позивачем не надано.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно договору від 10 травня 2012 року про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 282 від 08 грудня 2005 року, п. 9 договору "Орендна плата" викладено у наступній редакції : Орендна плата сплачується Орендарем у грошовій формі або натуральній у формі сільськогосподарської продукції. ( а.с.108).

Відповідно до ч.1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до вищезазначених норм матеріального права договір оренди землі може бути розірваний за умови систематичної несплати орендної плати.

Даний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року справа № 6-146 цс 12 , і відповідно до ст.360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів приймає до уваги, відомості про виплату орендної плати за 2013 - 2014 роки у натуральній та грошовій формі: відповідно до відомості виплати від 10 серпня 2014 року позивач отримав 1тону пшениці та 0,9 тони - ячменю, що у грошовому еквіваленті становить 1945грн. та 1746,00 грн. , відповідно, що складає 53,54 % від загального річного обсягу зобов'язань за договором оренди, згідно відомості виплати від 18 лютого 2015 року позивач отримав 3202,66 грн.( а.с.106).

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що докази про систематичну несплату орендної плати відповідачем ТОВ "Степове" у матеріалах справи відсутні.

Навпаки, відомості виплати свідчать, що відповідачем виплачувалась позивачу ОСОБА_2 протягом спірних років 2013-2014 орендна плата за користування землею, як у натуральній формі так і в грошовій, але із запізненням. Остаточний розрахунок за 2014 рік здійснено із орендодавцем у лютому 2015 року, із порушенням строків визначених у п. 11 Договору ( а.с.8).

На думку колегії суддів, дані порушення несвоєчасної виплати орендної плати у повному обсязі, не може бути визначено, як істотне порушення, тому не може бути підставою для дострокового розірвання договору оренди землі.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що посилання орендаря на несвоєчасну сплату орендної плати у повному обсязі, не може бути підставою для дострокового розірвання договору оренди землі, оскільки п. 14 Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати в строки, визначені Договором стягується пеня у розмірі 0,02% від несплаченої суми за кожний день прострочення ( а.с.8 на звороті).

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: