Справа № 198/113/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

31.03.2015 року Юр"ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юр»ївка цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії (рішення) начальника відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2,

В с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії (рішення) начальника відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, з урахуванням уточнень до скарги, після усунення її недоліків, що надійшли до суду 12.03.2015 року (а.с. 21), в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що рішенням Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2014 року були частково задоволені його позовні вимоги до ОСОБА_3 та з останнього на користь заявника стягнуто грошові кошти в сумі 6 650 грв., з яких 6 500 грв. - основна сума боргу, 52 грв. - інфляційна складова за весь час прострочення, 98 грв. - 3 % річних від простроченої суми, а також на відшкодування судових витрат стягнуто 243, 60 грв..

В березні 2014 року заявник отримавши виконавчі листи по вищевказаній справі передав їх на виконання до відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, однак , останні були йому повернуті у звязку з відсутністю ідентифікаційного номеру боржника, та заявнику запропоновано звернутися до суду для виправлення помилки у виконавчих листах.

Ухвалою Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2014 року, яка ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.10.2014 року залишена без змін, заявнику було відмовлено у виправленні помилки у виконавчих листах.

На сьогоднішній день заявник жодним чином не може отримати інформацію про ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_3.

Разом з тим, згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача надано право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій , посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Відтак, на думку заявника, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номеру боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Натомість, постановами начальника відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 серії ВП № 46430927 та серії ВП № 46431219 від 09.02.2015 року, заявнику було відмовлено у відкритті виконавчого провадження по виконавчим листам № 198/9/14-ц від 19.02.2014 року, саме з підстав відсутності у виконавчих листах ідентифікаційного номеру боржника, при цьому копії вказаних постанов отримані заявником 13.02.2015 року.

Заявник, вважаючи дії начальника відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 грубим порушенням його прав, посилаючись на ст. ст. 3, 12, 14, 383, 384, 387 ЦПК України просив, визнати дії начальника відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження по виконавчим листам № 198/9/14-ц від 19.02.2014 року у звязку з відсутністю ідентифікаційного номеру боржника - неправомірними; скасувати постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження серії ВП № 46430927 від 09.02.2015 року та серії ВП № 46431219 від 09.02.2015 року, зобовязавши начальника відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження по виконавчим листам № 198/9/14-ц від 19.02.2014 року.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд скарги в його відсутності, при цьому заявлені вимоги повністю підтримав (а.с. 31).

Начальник відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд скарги в його відсутності, при цьому заявлені вимоги повністю не визнав, надавши суду заперечення на скаргу, в яких зазначав, що в задоволенні скарги просить відмовити з тих підстав, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного коду боржника суперечить вимогам ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», та згідно п. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження » є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, а окрім того суд сам має безпосередню можливість отримувати інформацію про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників та стягувачів для належного оформлення виконавчих документів. Крім того, відсутність ідентифікаційного коду боржника позбавляє можливості державного виконавця своєчасно накласти арешт на майно боржника та направити запити щодо майнового стану боржника (а.с. а.с. 32-35).

Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності заявника ОСОБА_1 та начальника відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, при цьому, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного:

- згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця, чи іншої посадової особи Державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Оскільки постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 09.02.2015 року отримані заявником поштовим листом 13.02.2015 року, про що останній зазначив у скарзі, вважаю що строк для подання скарги заявником не пропущено.

Судом встановлено, що 19.02.2014 року Юрївським районним судом Дніпропетровської області винесено заочне рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, яким вимоги позивача задоволено частково та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуті грошові кошти в загальному розмірі 6 650 грв., а також судові витрати по справі в розмірі 243, 60 грв. (а.с. а.с. 14-15).

04.02.2015 року заявнику ОСОБА_1 за вказаним рішенням видано виконавчі листи про стягнення грошових коштів в розмірі 6 650 грв. та судових витрат в розмірі 243, 60 грв. (а.с. а.с. 3, 4).

Постановою начальника відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 09.02.2015 року серії ВП № 46431219 стягувачу ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про відшкодування судових витрат в розмірі 243, 60 грв., з тих підстав, що у виконавчому документі відсутній індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (а.с. 6).

Постановою начальника відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 09.02.2015 року серії ВП № 46430927 стягувачу ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення грошових коштів в розмірі 6 650 грв., з тих підстав, що у виконавчому документі відсутній індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (а.с. 8).

Вказані постанови направлені на адресу ОСОБА_1 09.02.2015 року (а.с. а.с. 5,7).

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України « Про державну виконавчу службу » завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну виконавчу службу» виконання рішень, перелік яких встановлено законом, покладається на державних виконавців.

Згідно ст. ст. 124, 129 Конституції України рішення судів є обовязковими до виконання на всій території України для всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб.

Підставою для винесення начальником відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 оскаржуваних постанов, якими відмовлено у відкритті виконавчого провадження, послугувало те, що надані заявником виконавчі листи не відповідають вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» , а саме, в останніх відсутні ідентифікаційні номери боржника.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в рішенні Конституційного суду України від 20.01.2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання , використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках визначених законом і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а п. 6 ч. 1 ст. 26 цього закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Проте, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій , посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

В звязку з цим, у разі не зазначення індивідуального номера (реєстраційного номера облікової картки платника податків) у виконавчому документі, згідно із п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника.

Отже, при розгляді даної скарги, судом знайшло своє підтвердження відсутність можливості у стягувача отримати конфіденційні дані відносно особи боржника, а також наявність такої можливості в державного виконавця.

З даного питання було висловлено позицію Верховним Судом України в постанові від 25.06.2014 року № 6 62 ц14 , а саме, що відсутність ідентифікаційного коду у виконавчому документі не є підставою відмови у відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, дії начальника відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження є неправомірними, а постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження підлягають скасуванню.

Щодо зобовязання начальника відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження за виконавчими листами № 198/9/14-ц від 19.02.2014 року, у задоволенні цієї частини вимог суд вважає за необхідне відмовити, оскільки прийняття рішень в ході виконавчого провадження це виключна компетенція державного виконавця. При цьому суд не вправі зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем, або відповідною посадовою особою ВДВС. Дії ж щодо відкриття виконавчого провадження можуть здійснюватися тільки державним виконавцем. Суд в ході розгляду скарги в порядку ст. 383 389 ЦПК України лише перевіряє чи були дотримані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення державним виконавцем виконавчих дій.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 383 - 389 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії (рішення) начальника відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати дії начальника відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчими листами № 198/9/14-ц виданих Юрївським районним судом Дніпропетровської області 04.02.2015 року - неправомірними.

Постанови винесені начальником відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження серії ВП № 46431219 від 09.02.2015 року та серії ВП № 46430927 від 09.02.2015 року - скасувати.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк , з дня отримання копії ухвали, апеляційної скарги.

Суддя: С.О.Маренич