Справа №442/2370/15-ц
Провадження №2/442/949/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Нестір А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Грушівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить в порядку спадкування за законом визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 126,8 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м. на АДРЕСА_1 Дрогобицького району Львівської області, після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В обґрунтування позову покликається на те, що він є єдиним спадкоємцем усього спадкового майна, яке прийняв після смерті матері, що також свідчить свідоцтво про отримання ним спадщини за законом від 12.05.2008 року, видане державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори на частину спадкового майна. Разом з тим, в склад спадкового майна, на яке нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, входить житловий будинок АДРЕСА_1, так як на такий будинок відсутні правовстановлюючі документи. За життя мати право власності на таке майно не оформила, що підтверджується довідкою КПЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про відсутність реєстрації права власності на будинковолодіння. Про те, що будинок належав його матері свідчить виділення на її ім'я земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва житлового будинку, що підтверджується випискою з протоколу №12, від 20.09.1977 року зборів уповноважених колгоспу ім. Жданова Грушівської сільської ради та надання погодження на будівництво житлового будинку і господарських споруд на підставі рішення виконкому Грушевської сільської ради від 23.03.1978 року. Разом з тим, виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради рішенням №184 від 06.07.1978 року надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 0,10 га, в селі Грушів Дрогобицького району. На даний час на таку земельну ділянку площею 0,1345 оформлений державний акт. Також належність його матері вказаного житлового будинку підтверджується довідками Грушівської сільської ради про те, що вона проживала у такому будинку до часу смерті, а він рахувався за нею.

Позивач у судове засідання не з»явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача також подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутність заперечень проти позову.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як встановлено в судовому засіданні і стверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла матір позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с.5), при цьому за життя заповіту на випадок своєї смерті не склала.

Однак, після смерті ОСОБА_2, її син - позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 травня 2008 року, посвідчене державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Лютик Р.В., на її майно, а саме 0,1345 га земельної ділянки, яка розташована в с. Грушів Дрогобицького району Львівської області, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, від якого відмовився ОСОБА_4 ( а.с.6, 8).

Разом з тим, випискою з протоколу зборів уповноважених колгоспу ім. Жданова Грушівської сільської ради №12, від 20 вересня 1977 року, ухвалено виділити ОСОБА_2 присадибну ділянку під індивідуальне будівництво під індивідуальне житлове будівництво площею 0,10 га (а.с.13), погоджено план такої земельної ділянки (а.с.15), а випискою з рішення виконавчого комітету Дрогобицької районної ради народних депутатів Львівської області від 06 липня 1978 року №184, надано дозвіл на будівництво житлового будинку на вказаній земельній ділянці (а.с.16).

Згідно довідки Грушівської сільської ради, виданої 18 березня 2015 року №419, житловий будинок по АДРЕСА_1 Дрогобицького району Львівської області збудований 1991 року рахувався за ОСОБА_2 (а.с.11), а довідкою №418 від 18 березня 2015 року встановлено, що разом з нею в даному будинку до дня її смерті проживав її син - ОСОБА_1( а.с10).

Крім цього, як вбачається з технічного паспорта КП ЛОР Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 19.03.2015 року, загальна площа спірного житлового будинку становить 126,8 кв.м., а житлова 33,3 кв.м (а.с.18-21).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Нотаріусом було відмовлено у оформленні спадкових прав позивачу, так як за спадкодавцем не зареєстровано право власності на спірний житловий будинок(а.с.6).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Оскільки протягом встановленого законом строку спадкоємець - позивач не заявив про відмову від спадщини, то на підставі п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст. 16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

З врахуванням наведеного та з огляду на те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину, однак отримав відмову нотаріуса у оформлені спадщини саме з підстав відсутності реєстрації права власності за спадкодавцем, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, спадкодавець за життя набула у власність спірне майно, таке за нею було закріплене, відповідач позовні вимоги не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Звідси суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на житловий будинок, загальною площею - 126,8 кв.м., житловою площею -33,0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом спадкоємцем першої черги, після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Суддя Івасівка А.П.