АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/950/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2390/15Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.І.

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду п. Полтави від 15 червня 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства " Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з відповідачів на його користь заборгованість по кредитному договору №014/9291/74/87439 від 22.08.2007 року, укладеним між позивачем та ОСОБА_2, виконання зобов'язань за яким було забезпечене договором поруки №014/9291/74/87439-2, укладеним між банком та ОСОБА_3 і ОСОБА_5, у розмірі 14 104,97 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 225 035,43 грн., посилаючись на порушення відповідачем ОСОБА_2 строків повернення кредиту та відсотків.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 15.06.2015 року закрито провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_5 у зв'язку з її смертю.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 червня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства " Райффайзен Банк Аваль" задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Полтавської обласної дирекції 14104,97 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 225035,43 гривень.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали на нього апеляційну скаргу, в якій просять його змінити шляхом зменшення суми заборгованості.

Апелянти вважають рішення суду таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема наголошують на тому, що заборгованість у розмірі 11360 дол. США є поточною, а не простроченою та що основним боржником сплачувалися щомісячні платежі за спірним договором, однак не в повному обсязі, оскільки було спричинене скрутним матеріальним становищем та смертю дружини, яка й, крім того, була поручителем. Вказані обставини вважають істотними в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України, а позовні вимоги перебільшеними.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду.

Згідно до п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та проценти.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №014/9291/74/87439, згідно якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 17 255 доларів США із сплатою 13% річних, строком по 22.08.2027 року.

В забезпечення виконання зобов'язань банком було укладено договір поруки №014/9291/74/87439 з ОСОБА_3 і ОСОБА_5, які прийняли на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов'язань в повному обсязі.

Відповідно до свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 953, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору станом на 29.01.2015 року утворилася заборгованість, яка складалася із:

- простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 503,30 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 8 029,82 грн.;

- заборгованості за процентами - 1 005,62 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 16044 гривень;

- пені в розмірі 1 739,15 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 27 746,98 гривень.

Поточна заборгованість, згідно розрахунку банку, склала 11 360, 20 дол. США, що за курсом НБУ становить 181244,45 гривень.

Таким чином встановивши, що станом на 29.01.2015 року у відповідача ОСОБА_2 утворилась заборгованість перед банком, у зв'язку з неналежним виконанням покладених на нього зобов'язань за кредитним договором, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість задоволення позову про дострокове стягнення суми за кредитом, заборгованості по процентам та нарахованої пені, а також судового збору за подачу позову.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновком суду щодо розміру пені, присудженої судом першої інстанції до сплати за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості.

Відповідно до ч. 3 с. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як роз'яснив Пленум ВССУ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником: майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Як вбачається, судом першої інстанції помилково зазначено, що 11 360 дол. США - сума простроченої заборгованості по кредиту, оскільки дана сума не є простроченою, а являються заборгованістю поточною, оскільки строк виконання договору на момент розгляду справи в суді не закінчився ( договір укладений до 2027 року), а банк в силу ст. ст. 1050 ЦК України наділений правом вимоги дострокового повернення цієї частини кредиту.

Таким, чином, як слідує з розрахунку банку, прострочена заборгованість по кредиту становить 503,30 дол. США. заборгованості за процентами - 1 005,62 дол. США, а пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків нарахована у розмірі 1 739,15 дол. США, що значно перевищує розмір збитків, які виникли внаслідок невиконання основного зобов'язання.

Також, як свідчать матеріали справи, основний боржник, ОСОБА_2, є вдівцем, оскільки в квітні 2010 року померла його дружина, та на його утриманні перебуває малолітня дитина.

Апеляційним судом встановлено, що згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі № 194 від 13.02.2015 року та ксерокопії сторінок трудової книжки ОСОБА_2, останній на даний час є безробітнім, отримує лише пенсію по втраті годувальника на ОСОБА_6 у розмірі 1049 грн. на місяць.

Поряд з цим, відповідно до довідки Полтавського інституту ППО від 19.06.2015 року, де працює ОСОБА_3, який виступив поручителем за кредитним договором, середній його заробіток в місяць становить 1 973, 82 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вказані обставини мають істотне значення при визначенні розміру неустойки за даним кредитним договором, яка значно перевищує розмір збитків відповідача від його неналежного виконання, однак вони не були враховані судом першої інстанції при винесенні рішення, і в судовому рішенні не відображені.

Заразом, слушними є доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права, у зв'язку з непроведенням по справі попереднього судового засідання, що позбавило сторін можливості належним чином підготуватися та довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, що, в свою чергу, суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК України) та в даному випадку призвело до винесення місцевим судом передчасного рішення.

Так, відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (зі змінами), ураховуючи складність та особливість спорів, що виникають із кредитних правовідносин, проведення попереднього судового засідання є необхідним. При його проведенні суд має вчинити дії для врегулювання спору до судового розгляду, а якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою статті 130 ЦПК, то суд має виконати дії, передбачені частиною шостою цієї статті. Зокрема, суд має визначити, які правовідносини виникли між сторонами та які норми права підлягають застосуванню при вирішенні справи. Оскільки суд визначає, яка правова норма підлягає застосуванню до встановлених обставин (пункт 4 частини першої статті 214 ЦПК), то посилання позивача у позовній заяві на норму права, яка не підлягає застосуванню, саме по собі не є підставою для відмови у задоволенні заявлених вимог.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 6 ст. 130 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні суд уточнює позовні вимоги або заперечення проти позову; визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню; з'ясовує, які докази подані чи подаються на попередньому судовому засіданні кожною стороною для обґрунтування своїх доводів чи заперечень щодо невизнаних обставин тощо.

За таких обставин, рішення Київського районного суду п. Полтави від 15 червня 2015 року слід змінити, шляхом зменшення стягнутої солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» розмір пені з 1 739,15 дол. США до 500 дол. США, що збігається з розміром простроченої заборгованості по кредиту відповідно до розрахунку наданого позивачем, та відповідно зменшення загального розміру заборгованості до 12 865, 82 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 205 209, 83 гривень, а також зменшення стягнутих з відповідачів судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 307, п.4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду п. Полтави від 15 червня 2015 року - змінити.

Зменшити розмір стягнутої солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Полтавської обласної дирекції пені з 1739, 15 дол. США до 500 дол. США, та відповідно розмір загальної заборгованості з 14 104, 97 доларів США до 12 865, 82 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 205 209, 83 гривень, а також розміру судового збору з 1125, 17 грн. до 1026,05 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ..

Головуючий суддя : /підпис/ Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Обідіна О.І. /підпис/ Прядкіна О.В.

КОПІЯ

ВІРНО:суддя Апеляційного суду

Полтавської області ________________ Панченко О.О.