Справа № 495/4123/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

05 березня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.

народних засідателів - Бойчук Д.К., Гнатко О.В.,

при секретарі Мамончик К.І.,

за участю прокурора - Колєсніченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському справу за уточненою заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, зацікавлена особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про оголошення фізичної особи ОСОБА_3 померлим,

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулися до суду з заявою про оголошення фізичної особи ОСОБА_3 померлим, вказуючи, що з 30.03.2011 року жодних відомостей про свого сина ОСОБА_3 вони не мають, у зв'язку з чим просять суд визнати його померлим. Встановлення цього факту необхідно заявникам, оскільки вони мають намір вступити у спадщину на майно, яке належить ОСОБА_3

Представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги заяви підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду клопотання, згідно якого просить суд розглянути справу без її присутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник зацікавленої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, згідно якої просить справ розглянути без участі представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області Колєсніченко І.В. у судовому засіданні заперечувала поти задоволення заяви, оскільки вважає, що заявниками не надано суду достатніх доказі в для визнання ОСОБА_3 померлим.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він рідним братом ОСОБА_3 Також пояснив, що його рідний брат близько 10 років назад одружився та змінив прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3». Далі пояснив, що на протязі трьох років жодних звісток від ОСОБА_3 вони не отримували, він жодним чином не дає про себе знати. Останній раз, коли він бачив свого брата - ОСОБА_3 це коли після оголошення обвинувального вироку у відношенні нього, він прийшов на роботу до їх батька, де він його і бачив.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що він є батьком ОСОБА_3, пояснив, що вже багато років від свого сина ОСОБА_3 не має жодних звісток, а він змушений платити за нього за комунальні послуги.

Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, прокурора, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши всі надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно глави 4 ЦПК України, що регулює особливості розгляду справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, не визначає кола осіб, які виключно мають право звернутись до суду з такими заявами. Разом з тим, виходячи зі змісту ч. 1 ст.3 та ст. 247 ЦПК України, яка вимагає в заяві про визнання особи померлою зазначати для якої мети необхідно визнання особи померлою, безпосередньо випливає, що з такими заявами вправі звернутись до суду фізичні або юридичні особи, для яких розгляд такої справи пов'язаний з виникненням, зміною або припиненням особистих або майнових прав. Таке правило встановлено у зв'язку з тим, щоб суд мав змогу перевірити наявність у заявника юридичного інтересу по справі.

Приймаючи до уваги те, що заявники є батьками ОСОБА_3, які мають намір вступити у спадщину на майно, яке йому належить, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право на звернення до суду з даною заявою.

Відповідно до ч. 1 статті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Отже, відповідно до змісту зазначеної статті у разі тривалої відсутності фізичної особи - понад три роки за постійним місцем проживання та за відсутності відомостей про її місце перебування, незалежно від наявності або відсутності обставин, які б давали підставу припустити настання смерті, особа може бути оголошена померлою у випадку необхідності захисту інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою яка оголошується померлою.

Судом встановлено, що згідно Вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 березня 2011 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 статті 121 КК України та йому призначено покарання у вигляді семи років позбавлення волі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 79 380,00 гривень.

Згідно довідки Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області № 51/14978 від 19.06.2014 року, ОСОБА_3 розшукується СУР Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України у рамках ОРД «Розшук» № 038609 від 11.03.2014 року, як особа, яка ухиляється від виконання вироку суду, пов'язаного з позбавленням волі строком на 7 років, на підставі постанови судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Акулової М.І (а.с 12).

Згідно довідки Білгород-Дністровської міської лікарні № 972 від 24.06.2014 року, ОСОБА_3, 1975 року народження, у період з 2010 року по теперішній час за амбулаторною медичною допомогою не звертався (а.с. 13).

Згідно довідки Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області № 1336/04.1-9 від 16.09.2014 року, за даними перевірки архіву відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області у період з 2007 року по теперішній час відсутній актовий запис про смерть ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 25).

Згідно довідки Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області № 51/27052 від 10.10.2014 року, ОСОБА_3, розшукується СУР Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області у рамках справи № 038609 від 11.03.2014 року, як особа, яка ухиляється від виконання вироку суду, який пов'язаний із позбавленням волі. Також повідомляють, що згідно бази даних АІПС Київської області, ОСОБА_3, є підозрюваним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 статті 186 КК України, яке мало місце 03.04.2014 року у м. Київ, на території Святошинського РУВД та внесеного до ЕРДР за № 0002910 від 03.04.2014 року. (а.с. 39).

Судом неодноразово робились запити до Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві (від 24.11.2014 року та від 10.12.2014 року), однак, письмових відповідей на ці запити судом не отримано.

Вислухавши сторони, проаналізувавши надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_3 є особою, яка засуджена згідно вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 березня 2011 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 статті 121 КК України, з призначенням покарання у вигляді семи років позбавлення волі; також цим вироком стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 79 380,00 гривень матеріальної шкоди.

Заявниками не надано суду доказів на підтвердження того, що вони здійснювали будь-які дії для встановлення місця проживання або місця перебування ОСОБА_3 Твердження представника заявника про те, що родичі ОСОБА_3 дзвонили йому на мобільний телефон, який був відключений, суд не може прийняти до уваги як заходи, які направлені на встановлення місця перебування ОСОБА_3 Також суду не надано доказі на підтвердження того, що ОСОБА_3 має заборгованість по сплаті за комунальні послуги, або тривалий час не отримує поштову кореспонденцію на його ім'я, клопотання про витребування таких доказів суду також не заявлялися.

Також суд приймає до уваги, що представником заявника та свідками не заперечувався той факт, що заявник зник після оголошення обвинувального вироку у відношенні нього, тобто він є особою, яка ухиляється від виконання вироку суду.

Суд вважає, що в даному випадку причини відсутності ОСОБА_3 не є об'єктивними, тобто його зникнення має причину - ухилення від виконання вироку суду.

Згідно статті 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч.ч. 1,2,3 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявниками не надано суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що вимоги уточненої заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, зацікавлена особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про оголошення фізичної особи ОСОБА_3 померлим є необґрунтованими, недоведеними, та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 46 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 10, 11, 58-61, 212-215, 247 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, зацікавлена особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про оголошення фізичної особи ОСОБА_3 померлим - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:

Народні заседателі: