РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Шмадченко С.І.,

за участю секретаря Гололобової О.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Відділу примусового виконання рішень головного управління юстиції в Харківській області управління державної виконавчої служби, Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича про визнання недійсним договору дарування,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, якою просив: - визнати незаконними нотаріальні дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. щодо посвідчення та державної реєстрації договору дарування від 27.01.2014 р. за реєстровим номером №120;

-визнати недійсним договір дарування від 27.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Остапенко Є.М. за р.№120;

-застосувати наслідки недійсності договору дарування 4-х кімнатної квартири, загальною площею 88,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

-зобов»язати приватного нотаріуса Остапенко Є.М. скасувати державну реєстрацію договору дарування квартири та провести державну реєстрацію права власності квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_1;

-зобов»язати відділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Харківській області управління державної виконавчої служби накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 в межах суми стягнення 10605025,05 грн.;

-стягнути з відповідачів на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є правонаступником за всіма правами та обов'язками Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», який 13.10.2008 року уклав з ОСОБА_1 Генеральний договір № 805/6/18/8-135 та отримав від банку кредитні кошти у сумі 1200000 доларів США з кінцевим терміном погашення заборгованості 12.10.2018 року.

13.10.2008 р. між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору кредиту, якою надано кредит у формі разового кредиту у розмірі 297574,83 дол.США зі сплатою 16% річних, та кінцевим терміном погашення заборгованості 12.10.2018 р.

13.10.2008 р. між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору кредиту, якою надано кредит у формі разового кредиту у розмірі 902425 дол.США, зі сплатою 16% річних, та кінцевим терміном погашення заборгованості 12.10.2018р.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 зобов'язувався сплачувати відсотки та комісії за користування кредитом в порядку встановленому в договорі кредиту. Своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями.

В зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору кредиту, позивач звернувся до Третейського суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

14.02.2011 р. Постійно діючий третейський суд при асоціації українських банків виніс рішення про стягнення заборгованості за договором кредиту з позичальника на користь банку у розмірі 9615431,86 грн. та 25500 грн.

20.01.2012 р. було видано виконавчий лист Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення з позичальника заборгованості на користь ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 9615431,86 грн.

05.07.2012 р. відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Харківській області винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження на все майно в межах суми стягнення 10605025,05 грн.

Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 20.07.2012 р. постанова державного виконавця від 05.07.2012 р. про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 прийнята та долучена до матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_4.

06.03.2014 р. банку від державного виконавця стало відомо, що ОСОБА_1 подарував спірну квартиру ОСОБА_5, ОСОБА_3 про що свідчить прикладений до матеріалів виконавчого провадження договір дарування від 27.01.2014 р. В матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які відомості щодо зняття арешту зі спірної квартири.

Відчуження квартири за договором дарування є незаконним, таким, що порушує права стягувача на реальне виконання судового рішення. Вчинення та державна реєстрація договору дарування 27.01.2014 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є незаконною у зв'язку з порушенням у момент вчинення ч.1,5 ст.203,215 ЦК України.

В судовому засіданні представник банку підтримав позовні вимоги просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7 позовні вимоги позивача не визнала, пояснила, що на час укладення договору дарування квартири в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна були відсутні будь-які відомості щодо заборони відчуження квартири. Спірна квартира ніколи не була предметом іпотеки або іншої застави. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2012 р. на задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» було звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення першого поверху № 66-1,66-6,66-2а,68-8-66-12,66-17,66-17а,66-18 в літ. «А-5» (магазин меблів), загальною площею 421,2 кв.м., розташованих в м.Харкові по АДРЕСА_6. Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки. Банку надано право на продаж предмета іпотеки за початковою ціною у розмірі 10238740,20 грн., а також право проведення усіх дій, пов'язаних з збереженням та реалізацією предмета іпотеки. Крім того, згідно акту опису та арешту майна від 17.12.2012 р. накладено арешт на належні відповідачу транспортні засоби. При цьому вартість майна повністю покриває заборгованість.

Приватний нотаріус Остапенко Є.М. в судове засіданні не з'явився, направив до суду письмові пояснення у яких зазначив, що 27.01.2014 року він посвідчив договір дарування квартири АДРЕСА_1 при цьому ознайомився та перевірив законність документів та відсутність заборон і арештів на квартиру.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_3, представник відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Харківській області управління виконавчої служби належним чином повідомлені про явку, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення представників банку та відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє у задоволенні позову позивачу, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що на виконання рішення Дніпровського районного суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Укрсоцбанк» у сумі 9615431,86 грн. та 25500 грн. 28.03.2012 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Пікулою В.Ю. було відкрито виконавче провадження (а.с.21).

5.07.2012 року державним виконавцем винесена постанова про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 (а.с.23)

Як вбачається з іпотечного договору № 805/13/18-5/8-826 від 13.10.2008 р., укладеного між банком та ТОВ «Інтерснабстрой» в якості забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за Генеральним договором про надання кредитних послуг від 13.10.2008 р. банк прийняв в іпотеку нежитлові приміщення першого поверху № 66-1,66-6,66-2а,68-8-66-12,66-17,66-17а,66-18 в літ. «А-5» (магазин меблів), загальною площею 421,2 кв.м., розташованих в м.Харкові по АДРЕСА_6. Вартість предмету іпотеки становить 10238740,20 грн. (а.с.82).

Харківський апеляційний Господарський суд виніс постанову від 09.10.2012 р., на підставі якої на задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» м.Києва в особі Харківської філії ПАТ «Укрсоцбанк» м.Харкова за генеральним договором про здійснення кредитування від 13.10.2008 р. звернув стягнення на предмет іпотеки, а саме на вказані нежитлові приміщення. (а.с.87-103)

Згідно акту опису та арешту майна від 17.12.2012 р. державним виконавцем описано та накладено арешт на автомобілі: марки ГАЗ-33021, д.н.з НОМЕР_5; марки ГАЗ-33021, д.н.з. НОМЕР_1; марки «Тайота Ланг Крузер», д.н.з. НОМЕР_2; марки «Мерседес Бенц» , д.н.з. НОМЕР_3; марки ВАЗ-21043, д.н.з. НОМЕР_4, які на праві власності належать ОСОБА_6 (а.с.104-105).

Відповідно до ч.1 ст..215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 ст.203 ЦК України.

Згідно ч.ч.1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як на підставу недійсності спірного правочину позивач посилається на порушення його прав стягувача на реальне виконання судового рішення.

Суд вважає, що з укладенням такого правочину права позивача не порушені, оскільки спірна квартира в іпотеку банку не передавалась. На час укладення договору дарування квартири в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна були відсутні будь-які відомості щодо заборони відчуження спірної квартири,про що свідчать посилання приватного нотаріуса у своїх письмових поясненнях. Крім того, з постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 08.05.2014 р. вбачається, що 25.02.14 до відділу надійшла інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність відомостей (а.с.44).

Відповідно до ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.60ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Суду не було надано даних про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_5 і що арешт на квартиру зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Суд вважає безпідставною і не підлягає задоволенню вимога позивача щодо визнання незаконними нотаріальні дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в зв'язку з посвідченням та державної реєстрації договору дарування від 27.01.2014 р. за реєстровим номером №120.

Договір дарування укладений з дотриманням вимог ст..203,205,209 ЦК України та посвідчений приватним нотаріусом відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо підготовки до посвідчення правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна.

Також, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача щодо зобов'язання відділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Харківській області управління державної виконавчої служби накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 в межах суми стягнення 10605025,05 грн., оскільки на даний час спірна квартира не належить ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, ст..ст. 202,203,215 ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк» про визнання недійсним договору дарування від 27.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та застосування наслідків недійсності правочину відмовити в повному обсязі..

Рішення може бути оскаржене в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд протягом 10днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя