Справа № 165/672/14-ц Провадження № 22-ц/773/603/15 Головуючий у 1 інстанції: Свередюк А.В.
Категорія: 53 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Карпук А.К., Здрилюк О.І.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Волиньвугілля" (далі - ДП "Волиньвугілля") про зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі в справі, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нововолинську Волинської області на заочне рішення Нововолинського міського суду від 27 травня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

14 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, покликаючись на те, що працював на підприємстві відповідача, шахті №1 "Нововолинська" на посаді машиніста підземних установок. 18 грудня 1995 року був звільнений з підприємства у зв'язку з виходом на пенсію.

Висновком МСЕК від 11 листопада 2010 року, йому встановлено 25 відсотків стійкої втрати працездатності та визнано інвалідом 3 групи. Висновком МСЕК від 10 листопада 2011 року, встановлено 45 відсотків стійкої втрати працездатності довічно.

Відділенням ФСНВ у м. Ново волинську призначено щомісячні страхові виплати та одноразову допомогу із середнього заробітку, визначеного за період з червня по листопад 1995 року на підставі довідки, виданої відповідачем №19/14 від 04 січня 2011 року.

Вважав, що вищезазначена довідка видана з порушеннями чинного законодавства, оскільки в ній не враховано його перебування у щорічній оплачуваній відпустці терміном 17 календарних днів, і відповідно не включено заробітну плату в розмірі 5247000 крб.

Просив суд зобов'язати відповідача включити у довідку про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку страхових виплат за період з червня 1995 року до листопада 1995 року, у дохід за листопад 1995 року заробітну плату за час відпустки за 17 днів в сумі 5345000 крб. та передати вищезазначену довідку до Нововолинського ФСНВ для здійснення перерахунку та виплати страхових виплат.

Рішенням Нововолинського міського суду від 27 травня 2014 року позов задоволено.

Зобов'язано Державне підприємство "Волиньвугілля", внести до довідки про заробітну плату ОСОБА_1 для розрахунку страхових виплат за період з червня 1995 року по листопад 1995 року заробітну плату за 17 днів відпустки в листопаді 1995 року в сумі 5345000 крб. та передати її до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нововолинську для здійснення перерахунку та виплати страхових виплат.

Стягнуто з Державного підприємства "Волиньвугілля" на користь ОСОБА_1 300 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнуто з Державного підприємства "Волиньвугілля" в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі в справі, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нововолинську Волинської області, покликаючись на неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанцій і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України не ведеться.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати із таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 1981 року працював на шахті № 1 "Нововолинська" на посаді машиніста підземних установок з повним робочим днем та 18 грудня 1995 року звільнений у зв'язку з виходом на пенсію, що вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 (а. с. 5-6).

11 листопада 2010 року ОСОБА_1 було встановлено 25% стійкої втрати працездатності та призначено 3 групу інвалідності, а 10 листопада 2011 року (а. с. 7) встановлено 45 відсотків стійкої втрати працездатності та визнано його інвалідом 3 групи довічно.

На підставі довідки про середню заробітну плату, виданої ДП "Волиньвугілля" 04.11.2011 року №09/14 (а. с. 10) ОСОБА_1 призначено страхові виплати.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 вказував, що у вищезгаданій довідці не врахована заробітна плата, з якої сплачено страхові внески, а саме: за листопад 1995 року включена заробітна плата за фактично відпрацьовані 8 днів та вислуга років за відповідний період, а нарахована заробітна плата в сумі 5247000 крб. за перебування у щорічній відпустці за 17 календарних днів не включена, що є порушенням його законних прав та інтересів.

Відповідно до ч.10 ст.34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності", середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. п. 7-9 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 "Про обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням", середня заробітна плата (грошове забезпечення) застрахованої особи обчислюється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці" (грошового забезпечення, розмір якого визначається згідно з нормативно-правовими актами, що регулюють порядок та умови його виплати), та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Середній дохід добровільно застрахованої особи обчислюється виходячи із суми оподатковуваного доходу (прибутку), з якого сплачувалися страхові внески.

До середньої заробітної плати (доходу) включається заробітна плата (дохід) у межах максимальної величини (граничної суми) заробітної плати (доходу) та оподатковуваного доходу (прибутку), з яких сплачуються страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати", із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України N 1266 від 26 вересня 2001 року, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Крім того, пунктом 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою КМ України від 26.09.2001 року №1266 передбачено, якщо у місяці, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, застрахована особа працювала неповний календарний місяць, середня заробітна плата працівників, зайнятих в економіці України, застосовується не за місяць, а пропорційно кількості днів, фактично відпрацьованих застрахованою особою в зазначеному місяці, виходячи із числа робочих днів, обчислених у середньому за рік.

Беручи до уваги вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для включення заробітної плати за 17 днів відпустки в листопаді 1995 року до розрахунку страхових виплат ОСОБА_1

Відтак, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про необхідність внесення до довідки про заробітну плату ОСОБА_1 для розрахунку страхових виплат за період з червня 1995 року по листопад 1995 року заробітної плати за 17 днів відпустки в листопаді 1995 року.

Окрім того, як вбачається з доводів відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ у м. Нововолинську у випадку прийняття до уваги довідки, в яку буде включене заробітна плата за 17 днів відпустки у 1995 році, зменшиться розмір страхових виплат потерпілому ОСОБА_1, що само по собі суперечить приписам ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, які спричинили втрату працездатності" в силу яких визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає (середньомісячна заробітна плата на підставі довідки за листопад 2011 року 5.26 грн, а на підставі зміненої довідки, яку клопотав видати ОСОБА_1 - 3.82 грн.).

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права (п. 2 Постанов, Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009, № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

З врахуванням викладеного рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повній мірі забезпечить права ОСОБА_1 гарантовані йому Конституцією України, з врахуванням норм права, які регулюють дані правовідносини.

У зв'язку з наведеними порушенням норм матеріального права та неповнотою з'ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного її вирішення, оскаржуване рішення слід скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі в справі, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нововолинську Волинської області задовольнити.

Заочне рішення Нововолинського міського суду від 27 травня 2014 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства "Волиньвугілля" про зобов'язання вчинити дії.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: