Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний 333/363/14-ц Головуючий у 1 інстанції Холод Р.С.
Провадження №22-ц/778/1992/15 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2015 року у справі за позовом Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по процентам за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" про припинення договору поруки, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року Запорізька обласна кредитна спілка "Довіра" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по процентам за кредитним договором.

В позові зазначало, що відповідно до укладеного між Запорізькою обласною кредитною спілкою "Довіра" та ОСОБА_3 кредитного договору №9987 від 03.03.2008 року останній отримав кредит у розмірі 150 000 гривень, строком погашення не пізніше 03.03.2013 року, зі сплатою відповідної платні за користування кредитом. В якості забезпечення наданого кредитного договору 03.03.2008 року між Запорізькою обласною кредитною спілкою "Довіра" та ОСОБА_4. ОСОБА_5 був укладений договір поруки №9987. на підставі якого поручителі взяли на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання ОСОБА_3 його зобов'язань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору. Так як ОСОБА_3 порушував вимоги кредитного договору №9987 від 03.03.2008 року, а саме: не виконував в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тому Запорізька обласна кредитна спілка "Довіра" була змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. 01.06.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя винесено рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_3. ОСОБА_4. ОСОБА_5 на користь Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" заборгованості за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 314817.00 гривень.

У зв'язку з тим. що кредитний договір на даний час не розірвано, суму кредиту не повернуто, просило суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по процентам за період з 09.10.2011 року по 03.01.2014 року за кредитним договором №9987 від 03.03.2008 року в сумі 69 619,00 гривень та судові витрати.

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом до Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" про припинення договору поруки, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_5

В зустрічному позові зазначала, що спірний договір поруки був припинений після спливу п'яти днів з дати отримання нею 01.10.2009 року вимоги кредитної спілки про дострокове повернення заборгованості, тобто з 06.10.2009 року. Позивач, на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, протягом шести місяців повернення заборгованості повинен був пред"явити вимоги до поручителів, але цього зроблено не було.

Пунктом 3.2.3. кредитного договору передбачено, що позивач має право достроково припинити дію кредитного договору і вимагати від позичальника-боржника негайного повернення кредиту у повному обсязі з належними процентами за користування, тому у разі, якщо кредитна спілка звертається з питанням повернення кредиту у повному обсязі з відповідними процентами за користування, а питання про припинення кредитного договору не ставить, це не відповідає вимогам кредитного договору. У судовому засіданні ОСОБА_4 уточнила дату, з якої просить визнати договір поруки припиненим, а саме з 08.10.2009 року, так як у вимозі про дострокове повернення кредиту зазначено про повернення впродовж п'яти робочих днів, які закінчуються саме 08.10.2009 року.

Просила суд винести рішення про визнання договору поруки №9987 від 03.03.2008 року, укладеного між Запорізькою обласною кредитною спілкою "Довіра" та ОСОБА_4, ОСОБА_5 припиненим з 08.10.2009 року.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Припинено дію договору поруки №9987 від 03.03.2008 року, укладеного між Запорізькою обласною кредитною спілкою "Довіра" ОСОБА_3. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 10.04.2010 року. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду Запорізька обласна кредитна спілка "Довіра" звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" задовольнити. У задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову КС "Довіра" про стягнення заборгованості по процентам, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх нарахування, оскільки спілкою у 2011р. шляхом звернення до суду було використано право дострокового повернення кредиту, процентів та всіх інших платежів, а тому у кредитора виникло лише право на суму боргу з урахуванням платежів, передбачених ст. 625 ЦК України як відповідальність за невиконання грошового зобов"язання. Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що порука з ОСОБА_4 припинена з підстав передбачених ч.4 ст.559 ЦК України.

Такий висновок суду є правильним, він ґрунтується на наявних у справі доказах та нормах Закону, що регулюють спірні правовідносини.

Так, судом встановлено, що 03.03.2008 року між КС "Довіра " та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 150 000, 00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом 1,8% щомісячно, з кінцевим терміном погашення до 3 березня 2013 року.

У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 00.03.2008 року між КС "Довіра" та ОСОБА_4, ОСОБА_5 був укладений договір поруки, за умовами якого останні поручалися перед кредитною спілкою за належне виконання ОСОБА_3 зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків, завданих невиконанням кредитного договору.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2012 року , яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь КС "Довіра" заборгованість за кредитним договором від 03.03.2008 року 314 817.00 грн., з яких 143 250, 00 грн . - заборгованість за кредитом, 88 362,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом відповідно до п. 1.1 кредитного договору, 83203, 00 грн. - проценти за користування кредитом, згідно п. 5.1 кредитного договору та 1820 грн. судових витрат, а всього стягнуто 316637 грн. 00 коп. Таким чином, звернувшись до суду з зазначеним позовом, КС "Довіра" скористалася своїм правом, передбаченим п.3.2.3 Кредитного договору щодо дострокового припинення дії Договору і повернення кредиту достроково у повному обсязі з належними процентами за користування кредитом.

Як роз'яснено п.п.17, 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. За змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Звернувшись у 2011р. до суду з позовом про дострокове повернення кредиту, процентів та всіх інших платежів, КС "Довіра" після винесення рішення Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 01.06.2012р. мала б керуватися загальними правилами щодо санкцій при несвоєчасному виконанні грошових зобов'язань, передбачених ст.. 625 ЦК України.

Однак такі позовні вимоги КС "Довіра" не заявлялись та районним судом не розглядались.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення /вручення/ йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Як вбачається з матеріалів справи, Кредитна спілка "Довіра" з вимогою про неналежне виконання позичальником ОСОБА_3 своїх зобов"язань за кредитним договором та достроковим поверненням кредиту у повному обсязі з належними процентами звернулася до поручителів 01.10.2009р., встановивши дату сплати заборгованості на протязі п"яти робочих днів з дати отримання вказаної вимоги, тобто з урахуванням дати отримання та вихідних до 08.10.2009р. Заборгованість поручителями сплачена не була. КС "Довіра" звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості лише 19.10.2011р., тобто після спливу шести місяців від дня настання строку виконання вимоги кредитора щодо дострокового повернення кредиту та процентів, що відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України є підставою вважити поруку припиненою з 10.04.2010р.

Відтак, висновок суду про припинення поруки ОСОБА_4, ОСОБА_5 з 10.04.2010р. є правильним.

Не спростовують висновків суду і доводи апеляційної скарги про те, що судовим рішенням від 01.06.2012 року не було встановлено підстав для припинення поруки, оскільки вимога про припинення договору поруки заявлена не була, а тому не була предметом розгляду. Також безпідставні є посилання апелянта на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2014р. і ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 06.05.2014р., якими відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позову про визнання поруки припиненою, оскільки ОСОБА_4 зверталася з даним позовом з підстав передбачених ст.605 ЦК України, вважаючи, що своїм не зверненням в передбачені строки до виконавчої служби щодо виконання рішення суду від 01.06.2012р., КС "Довіра" простила своїх боржників, а тому зобов"яання за порукою і кредитним договором припинилися, а оскаржуваним рішенням суду визнано поруку припиненою з підстав, передбачених ч.4 ст.559 ЦК України. Тобто з інших правових підстав.

Таким чином, колегія суддів визнає, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено всі обставини та докази по справі, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Підстав для скасування чи зміни рішення суду не вбачається, а тому відповідно до ст.308 ЦПК України рішення залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" - відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: