Справа № 466/8679/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

27 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Баєвої О.І.

при секретарі Лелик О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в :

12.11.2013 року позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому не змінюючи підстав та мотивів уточнила, та остаточно просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з самотій ОСОБА_4 на її користь заборгованість за договором позики №345 від 28.02.2011 року у сумі 1 291 370,78 коп., що станом на 29 грудня 2014 року становить еквівалент 81 894,05 дол. США, з яких 875 168,40 грн. - сума основного боргу та 416 202, 38 нараховані відсотки, а також судові витрати. Крім того, в рахунок часткового погашення заборгованості просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру загальною площею 73.3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позов мотивує тим, що 28.02.2011 року між нею та відповідачем - ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір позики. За умовами договору вона передала, а відповідач взяв в борг суму 480 000 грн. та зобов'язався повернути борг в строк до 28.02.2014 року у сумі еквівалентній 60 000 дол. США. ОСОБА_2 зобов'язався сплачувати за перший рік користування коштами тільки відсотки, а за другий та третій роки відсотки та основну частину заборгованості рівними частинами щомісячно.

Для забезпечення належного виконання зобов'язання за договором позики 28.02.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_3 передала в іпотеку квартиру, яка складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, комори в підвалі -1,5кв.м., загальною площею 73,3кв.м., житловою площею - 44,6кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 неодноразово допускав порушення умов договору позики, а саме прострочував сплату, як відсотків так і повернення основної суми позики, а тому вона неодноразово зверталася до відповідачів з вимогами про усунення порушень, однак такі не були усунені. Оскільки в добровільному порядку відповідачі не виконують умови договору, тому змушена звернутись до суду та просить суд позов задовольнити.

Представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримали, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просили задовольнити позов.

Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у їх відсутність, представники позивача, не заперечували проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши думку представників позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.02.2011 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 було посвідчено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 позичив у позивача - ОСОБА_1 480 000грн., строком до 28.02.2014 року.

У відповідності до п. 2.1. договору позики ОСОБА_2 зобов'язувався за перший рік сплачувати відсотки без погашення суми основного боргу позики, за другий та третій роки - сплачувати відсотки та погашати суму основного боргу позики рівними частинами щомісячно. Відсотки за користування позикою повинні сплачуватися ОСОБА_2 до 5 числа кожного місяця.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Обов'язок позичальника повернути позику визначено також ст. 1049 ЦК України.

У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.3. договору позики Позичальник зобов'язався повернути Позикодавцю суму еквівалентну 60 000 дол. США.

Крім того, п.2.1. Договору позики передбачена сплата відсотків за користування позикою на рівні 15 % річних, починаючи з 28.02.2011 року по 28.02.2014 року.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

28.02.2011 року для забезпечення виконання за договором позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки. Згідно даного договору ОСОБА_3 передала в іпотеку квартиру, яка складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, комори в підвалі -1,5кв.м., загальною площею 73,3кв.м., житловою площею - 44,6кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до п. 5.1. договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет іпотеки якщо у момент настання терміну виконання зобов'язань за договором позики вони не будуть виконані боржником, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений договором позики термін суми позики та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Договором позики строк суми процентів.

У відповідності до п. 5.3. договору іпотеки Іпотекодержатель у разі виникнення у нього права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки на власний розсуд звертає стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса.

Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною першою ст. 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Згідно ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

Стаття 39 Закону України "Про Іпотеку" та стаття 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачають, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 38 Закону України "Про Іпотеку" та ст.26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає також розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209, 214, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 575, 590, 625, 1046, 1047, 1048, 1050 ЦК України, суд ,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у сумі 1 291 370 (один мільйон двісті дев'яносто одну тисячу триста сімдесят гривень) грн. 78 коп.

В рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики №345 від 28.02.2011 року, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття ОСОБА_1 права власності на предмет іпотеки - квартиру, яка складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, комори в підвалі - 1,5кв.м., загальною площею 73,3кв.м., житловою площею - 44,6кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_8 в користь ОСОБА_1 3441 грн. судового збору сплачені нею при подачі позову до суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після його оголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя: О. І. Баєва