Справа № 196/344/15-ц
№ провадження 2/196/221/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1О, звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 27 серпня 2014 року померла його мати ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №587383 від 28.08.2014 р., видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області), яка на день смерті була зареєстрована та проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 (довідка Могилівської сільської ради Царичанського району від 25.03.2015 року №406).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- земельна ділянка, площею 3,000 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлому спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП за №067126 від 23.04.2003 року.

За життя 28 січня 1999 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповіла йому. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №06.

Після смерті ОСОБА_4, крім нього, спадкоємцями за законом першої черги є також його батько ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_3, які відмовилися від своєї частки в спадщині у встановленому законом порядку.

Звернувшись в установлений законом строк до нотаріуса із завою про отримання свідоцтва про право на спадщину, листом від 24 березня 2015 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ДП №067126 від 23.04.2003 року власника вказано як "Дружко Ольга Григоріївна", а відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ №587383 від 28.08.2014 року ОСОБА_4.

В звязку з вищевикладеним та посилаючись на норми ст.ст.1223, 1268 ЦК України, прохає суд встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю померлому спадкодавцю ОСОБА_4; визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав.

Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне.

27 серпня 2014 року померла мати позивача ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №587383 від 28.08.2014 р., видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області), яка на день смерті була зареєстрована та проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 (довідка Могилівської сільської ради Царичанського району від 25.03.2015 року №406).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- земельна ділянка, площею 3,000 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлому спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП за №067126 від 23.04.2003 року (а.с.9).

За життя 28 січня 1999 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповіла позивачу. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №06 (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_4, крім позивача, спадкоємцями за законом першої черги є також його батько ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_3 (відповідачі в даній справі), які відмовилися від своєї частки в спадщині шляхом подачі заяви до нотаріуса.

В установлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріуса із завою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте листом від 24 березня 2015 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ДП №067126 від 23.04.2003 року власника вказано як "Дружко Ольга Григоріївна", а відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ №587383 від 28.08.2014 року ОСОБА_4 (а.с.11).

Відповідно до вимог ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Оскільки позивач в даній справі являється єдиним спадкоємцем за заповітом після матері ОСОБА_4, фактично прийняв спадкове майно, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку в спадщині не має, то за викладених обставин, на думку суду, маються всі законні підстави для задоволення позову в частині визнання права власності за позивачем на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

У судовому засіданні, встановлено, що дійсно Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП №067126 від 23.04.2003 року виданий на ім'я "Дружко Ольга Григоріївна" належить померлому спадкодавцю ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії VІІ-УР №0422331 від 28.12.1965 р.; копією свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_3 серії ІІІ-ЯР №256980 від 18.03.1959 р.

Відповідачами заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.

Отже, за викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1225, 1233 ЦК України, ст.ст.174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №067126 від 23 квітня 2003 року, виданий "Дружко Ольга Григоріївна" - померлій 27 серпня 2014 року ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку, площею 3,000 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 27 серпня 2014 року та якій вказана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №067126, виданого Царичанською райдержадміністрацією 23 квітня 2003 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до районного суду протягом 10 днів з дня проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні - в той же строк з дня отримання ними копії рішення.

Головуюча: О.М.ГУДИМ