Справа № 204/7342/14-ц
Провадження № 2/204/317/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіній А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 133 662 грн. 33 коп. та судовий збір у розмірі 1 337 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що 25 травня 2012 року він дав відповідачу у борг грошову суму у розмірі 100 000 грн., яку він зобовязався повернути в строк до 27 червня 2012 року. На підтвердження факту передачі грошей відповідачем було складено розписку від 25 травня 2012 року. Однак, в зазначений термін і до теперішнього часу кошти не повернув навіть частково. Тому, позивач вважає, що з відповідача необхідно стягнути у примусовому порядку суму боргу з врахуванням процентів в розмірі облікової ставки НБУ та з урахуванням індексу інфляції за період з 28.06.2012 року по 12.10.2014 року, що становить: основна заборгованість 100 000 грн., відсотки 17 253 грн., інфляційні витрати 16 409 грн. 33 коп. Тому, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не зявився, але від нього до суду надійшла заява, в якій він просив, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, справу розглядати без його участі. Проти заочного рішення суду не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

На підставі ст. 1049 ЦК України, боржник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено в судовому засіданні, 25 лютого 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, про що свідчить розписка, відповідно до якої ОСОБА_2 отримав в борг від позивача 100 000 грн. (а.с.9).

З договору позики вбачається, що ОСОБА_2 зобовязався повернути запозичені кошти в повній мірі в строк до 27 червня 2012 року, але зобов'язання належним чином не виконав. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в рахунок боргу суму у розмірі 100 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Час прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання становить період з 28 червня 2012 року, тобто наступного дня після закінчення строку виконання зобовязання, по 10 серпня 2015 року день постановлення рішення. Час прострочення виконання відповідачем цього грошового зобовязання складає 1138 днів.

Суму 3 % річних, які на підставі ст. 625 ЦК України, належать позивачу за прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання, належить розраховувати наступним чином: 3% / 365 днів = 0,008219178 (сума основного боргу х 0,008219178 / 100) х кількість днів прострочення зобовязання = сума пені.

За період з 28.06.2012 року по 10.08.2015 року

Таким чином, сума 3 % річних за сумою боргу у розмірі 100 000 грн. за вищевказаний період складає 9 353 грн. 42 коп., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Що стосується індексу інфляції, то розрахунок індексу інфляції повідомляється ОСОБА_3 банку України, за даними Держкомстату України наступного місяця, який слідує за розрахунковим.

Індекс інфляції визначений:

У липні 2012 року 99,8 % У серпні 2012 року 99,7 % У вересні 2012 року 100,1 % У жовтні 2012 року 100 % У листопаді 2012 року 99,9 % У грудні 2012 року 100,2 % У 2013 році 100,5 % У 2014 році 124,9 % У січні 2015 року 103,1 %У лютому 2015 року 105,3 % У березні 2015 110,8 % У квітні 2015 114 % У травні 2015 102,2 % У червні 2015 100,4 % У липні 2015 99,0 %

Загальний процент індексу інфляції за зазначений позивачем період з 28.06.2012 року по 10.08.2015 року дорівнює 59,9 %.

Сума індексу інфляції за період з 28.06.2012 року по 10.08.2015 року становитиме: 100 000 / 59,9 % = 59 900 грн.

Але позивач просить стягнути індекс інфляції у розмірі 16 409 грн. 33 коп. Оскільки, суд не може вийти за межі позовних вимог, то позов повинен бути задоволений в межах заявлених вимог, тобто з відповідача на користь позивача слід стягнути індекс інфляції у розмірі 16 409 грн. 33 коп.

Таким чином, загальна сума, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, визначається наступним чином: основна сума заборгованості у розмірі 100 000 грн., 3% річних у розмірі 9 353 грн. 42 коп., індекс інфляції у розмірі 16 409 грн. 33 коп., а всього 125 762 грн. 75 коп.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 257 грн. 63 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 526, 1046-1051 ЦК України, ст. ст. 10, 57-60, 88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 100 000 грн., 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 9 353 грн. 42 коп., індекс інфляції у розмірі 16 409 грн. 33 коп., судові витрати по справі у розмірі 1 257 грн. 63 коп., а всього 127 020 грн. 38 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. О. Дубіжанська