Справа № 139/126/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді Коломійцевої В.І.

секретаря Мельник А.О.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, територіальної громади сіл Степанки та Горай в особі Степанківської сільської ради про тлумачення змісту заповіту, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, територіальної громади сіл Степанки та Горай в особі Степанківської сільської ради про тлумачення змісту заповіту. Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1. Померла залишила заповіт згідно якого заповіла належне їй право на земельну частку (пай) на землю, яка перебувала в колективній власності КСП ім. Грушевського с.Горай. На час складання заповіту заповідачу ОСОБА_5 ще не була виділена в натурі (на місцевості) земельна ділянка. Право ОСОБА_5 на земельну частку (пай), ще за її життя, було реалізоване шляхом отримання у власність відведених конкретних земельних ділянок та державних актів на них серії ВН № 102393 площею 2,5941, кадастровий номер :03:002:0025 та серії ВН № 175621 площею 0,2317 кадастровий номер :03:001:0176. Оскільки ОСОБА_5 за життя, як спадкодавець змін до заповіту не вносила та його не скасовувала, вважає, що здійснюючи своє волевиявлення, заповідаючи право на земельні частки (паї), які перейшли у право власності на конкретні земельні ділянки заповіла і їх. Коли ОСОБА_1 звернулася у встановлений законодавством строк до приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Вінницької області Долі Т.І., їй було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії оскільки в заповіті зазначене майно, зокрема право на земельну частку (пай) на землю, яка перебувала в колективній власності КСП ім. Грушевського с. Горай не співпадає з наявними правовстановлюючими документами, державними актами на право власності на земельні ділянки серії ВН № 175621 та ВН № 102393, видані Мурованокуриловецькою районною державною адміністрацією 10 грудня 2003 року. Тому просить суд здійснити тлумачення змісту заповіту, складеного ОСОБА_5 щодо заповітного розпорядження.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, за обставин викладених у позовній заяві, просила здійснити тлумачення змісту заповіту, а саме визнати, що належне померлій ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) на землю, що перебувала у колективній власності КСП ім. Грушевського с.Горай Мурованокуриловецького району Вінницької області (сертифікат серія ВН № 0383591), відповідає майну, на яке ОСОБА_5 видано державні акти на право власності на земельні ділянки серія ВН №102393 кадастровий номер :03:002:0025 площа 2,5941 га та серія ВН № 175621 кадастровий номер :03:001:0176 площа - 0,2317 га.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо його задоволення.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, на адресу суду надіслали заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Позовні вимоги визнають (а.с.33,37).

Представник відповідача - Степанківської сільської ради Мурованокуриловецького району в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. (а.с. 24).

Суд вважає можливим, відповідно до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України, розглянути справу у відсутність відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 та представника Степанківської сільської ради враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами подавши суду відповідні заяви.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 202 ЦК України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами, до яких належить і заповіт.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Відповідно до ч.4 ст. 1236 ЦК України, чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому можуть належати у майбутньому. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

В судовому засіданні встановлено, що правочином, зміст якого просить розтлумачити позивач є заповіт ОСОБА_5, який укладено в письмовій формі, 04.01.2002 року, посвідчено секретарем Степанківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, зареєстровано в реєстрі за №3 (а.с.9) особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено. За даними сільської ради даний заповіт не змінено і не скасовано. На час розгляду справи заповіт не визнано недійсним. Підстав для встановлення нікчемності або визнання заповіту недійсним не встановлено, спору між сторонами не встановлено.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як вбачається із заповіту ОСОБА_5 заповіла належне їй право на земельну частку (пай), сертифікат серія ВН № 0383591 виданій на її ім'я КСП ім Грушевського с. Горай, житловий будинок з надвірними будівлями (гараж, літня кухня, сарай, погріб), що знаходиться в с. Горай та приватизовану земельну ділянку площею 0,75 га. своїм дітям: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 (а.с. 9)

З довідок 01-8/2946 від 01.10.2014 року, № 31-28-0.2-1502/2-15 від 24.02.2015 та №0-28-0.2-2070/2-15 від 25.03.2015 року відділу Держземагенства у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області вбачається, що ОСОБА_5 належав сертифікат на земельну частку (пай) в КПС імені Грушевського с.Горай серія ВН №0383591. Взамін даного сертифіката на земельну частку (пай) ОСОБА_5 видано державні акти на право власності на земельні ділянки: серія ВН № 102393 кадастровий номер :03:002:0025 площа 2,5941 га та серія ВН № 175621 кадастровий номер :03:001:0176 площа - 0,2317 га (а.с. 13,18,41).

Дані державні акти, ніким не оспорені та не скасовані. Згідно витягам з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельним ділянкам присвоєно кадастрові номера :03:002:0025 та :03:001:0176 (а.с.14,15).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Горай Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 8). Позивачу приватним нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, що залишилась після смерті ОСОБА_5 в зв'язку з тим, що в поданому заповіті зазначене майно, зокрема право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП ім. Грушевського с. Горай, не співпадає з наявним правовстановлюючим документом, а саме: пред'явлено державні акти на право власності на земельні ділянки серії ВН №175621, ВН № 102393, видані Мурованокуриловецькою державною адміністрацією 10 грудня 2003 року, що підтверджують право власності на земельні ділянки, що знаходяться на території Степанківської сільської ради. (а.с. 17).

Відповідно до оглянутої в судовому засіданні спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_5, що почата Приватним нотаріусом Мурованокуриловецького нотаріального округу 15.07.2014 року та зареєстрована у спадковому реєстрі, заповіт ОСОБА_5 від 04.01.2002 року є чинним. Із заявою про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_5 звернулась ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його матері.

ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 на користь сина померлої ОСОБА_2

Відповідачі по справі позов визнали і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що заповідач призначив своїми спадкоємцями чотирьох осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, заповівши їм належну їй земельну частку (пай) на землю, що перебувала у колективній власності КПС ім. Грушевського с. Степанки, що не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення було вільним і відповідало її внутрішній волі. Правочин вчинено у передбаченій законом формі та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. На час відкриття спадщини на це ж саме майно спадкодавець отримав правовстановлюючі документи, а саме державні акти на право власності на земельні ділянки, серія ВН № 102393 кадастровий номер :03:002:0025 площа 2,5941 га та серія ВН № 175621 кадастровий номер :03:001:0176 площа - 0,2317 га, але змін до заповіту не внесла, а тому беручи до уваги встановлені обставини, загальний зміст правочину, намір спадкодавця суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ст.ст. 16, 25, 202, 203, 213, 1216, 1218, 1220, 1223, ч.1 ст. 1225, 1236 ЦК України, керуючись, ст.ст. 8, 10, 15, 57, 60, 61, ч.4 174, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розтлумачити заповіт ОСОБА_5 від 04 січня 2002 року, що посвідчений секретарем Степанківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 3 наступним чином: майно, яке входить до складу даної спадщини, а саме належне ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) на землю, що перебувала у колективній власності КСП ім. Грушевського с. Горай Мурованокуриловецького району Вінницької області (сертифікат серія ВН № 0383591), відповідає майну, на яке ОСОБА_5 видано державні акти на право власності на земельні ділянки серія ВН № 102393 кадастровий номер :03:002:0025 площа 2,5941 га та серія ВН № 175621 кадастровий номер :03:001:0176 площа - 0,2317 га.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області, а особами, що не були присутні при його оголошенні - в той же строк з часу отримання копії рішення.

Повне рішення виготовлено 25.03.2015 року.

Суддя: