АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/829/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 45 Василенко В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДмитренка М. І.
суддівВініченка Б. Б. , Бондаренка С. І.
при секретаріЖуравель Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_8 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05 березня 2013 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вказувала, що після розірвання шлюбу син проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні, а відповідач належної та достатньої матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Оскільки відповідач має мінливий та нерегулярний дохід, просила суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі розміром 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач зменшила вимоги та просила стягнути 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2015 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_6 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, просить його змінити в частині визначення розміру аліментів, визначивши його в 1/6 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 15 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, дослідивши матеріали по справі в межах апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін

випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_8 та визначивши аліменти у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач працевлаштований та має регулярний дохід, одночасно, врахувавши, що останній має на утриманні неповнолітню дитину та дружину, яка перебуває на лікарняному у зв'язку з вагітністю та пологами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вража, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повного та всебічного з'ясування обставин справи та дослідження доказів по справі, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_6 є батьком неповнолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1, виданого Леськівською сільською радою Черкаського району Черкаської області (а.с. 5).

Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою виконкому Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №03 від 05 січня 2015 року та перебуває на її утриманні.

Згідно довідки №280115 від 28.01.2015 року відповідач працює на посаді менеджера (управителя) в оптовій торгівлі на ТОВ «Вега-Торг» (а.с.26).

Його середня заробітна плата за липень - грудень 2014 року склала 1250 грн. Судом першої інстанції вірно визначено, що відповідач відповідно до вимог ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що підлягають стягненню з відповідача, було враховано матеріальний, сімейний стан останнього, що він працевлаштований та має регулярний дохід та вірно визначено аліменти у частині від заробітку відповідача.

Посилання апелянта на перебування на його утриманні вагітної дружини та іншої дитини були враховані судом першої інстанції, інші доводи апеляції не спростовують правильності висновків суду та є безпідставними, оскільки не позбавляють ОСОБА_6 обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у частці від його заробітку, оскільки він має стабільний дохід, а стягнення аліментів у твердій грошовій сумі можливе за виняткових обставин, підтверджених відповідними доказами.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :