Справа № 274/633/15-ц
Провадження № 2/0274/658/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2015 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Щербака Д.С., за участю секретаря Поступайло Х.О., сторін, представника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача - ОСОБА_3, в якому просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання сина - ОСОБА_4 у розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.05.2010 року, до досягненням сином повноліття, на користь його матері - ОСОБА_3, яке здійснюється на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.03.2013 року, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а також визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист за №2/603/16/12, виданий 13.03.2013 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, що перебуває на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області від 26.04.2010р. та рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.04.2010р. позивач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.03.2013р. було присуджено стягувати з позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.05.2010 року до досягнення сином повноліття, на користь його матері - ОСОБА_3, яке є відповідачем по справі.

На підставі зазначеного вище рішення 13.03.2013р. було видано виконавчий лист за №2/603/16/12, який перебуває на виконані в відділі державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2. син сторін - ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 05.12.2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області. Не зважаючи на вище вказане, з позивача, на його думку, продовжують стягуватись аліменти на утримання дитини по теперішній час.

У судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх повністю задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач та її представник на підставі довіреності від 23.12.2013 року ОСОБА_1 у судове засідання з'явились, позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволені позову на підставі наданого суду письмового заперечення, мотивуючи тим, що незважаючи на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України від 28.11.2013р., якою було залишено без змін рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.03.2013р. та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 19.06.2013р., у зв'язку з довготривалими перешкодами позивача ОСОБА_2 виконанню зазначених рішень судів, у нього виникла заборгованість по виплаті аліментів на утримання дитини. Підтвердили у судовому засіданні, що 29.11.2013 року сталась дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої ІНФОРМАЦІЯ_2. загинув син сторін - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з цим та на підставі свідоцтва про смерть ОСОБА_4, державний виконавець Бондаренко Є.С. на вимогу позивача 25.12.2013р. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження в зв'язку зі смертю дитини.

17.07.2014р. позивачем були направлені скарги до Міністерства юстиції України, начальнику Управління юстиції в м. Києві та начальнику Управління державної виконавчої служби з вимогою про поновлення прав та захист законних інтересів громадянина, порушених бездіяльністю посадової особи, з вимогою провести перевірку, усунути порушення, які стали наслідком винесення незаконної постанови про закінчення виконавчого провадження та поновити виконавчі дії щодо примусового стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3, залишку боргу по аліментам в розмірі 64.088,32 грн., який утворився за період з травня 2010р. по квітень 2013р. в розмірі 78.497,00 грн., який погашався при нарахуванні аліментів (25%) та погашення боргу (25%) в межах 50% від зарплати.

15.08.2014 року за наслідками проведеної перевірки матеріалів виконавчого провадження за №37642781, заступником начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві винесено відповідну постанову за №171, якою дії державного виконавця визнано такими, що вчинені з порушенням вимог статей 11, 49, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 - стягнення проводити щомісячно, з усіх видів заробітку в розмірі 50%, з них 25% - поточні аліменти, інше 25% - борг, який нарахувати згідно заробітної плати боржника ОСОБА_2, починаючи з 25.05.2010 року, а також згідно виконавчого провадження за №37642781 від 18.04.2013р., починаючи з 25.05.2010р. боржнику ОСОБА_2 нарахована заборгованість по аліментах в сумі 78.097,00 грн., залишок заборгованості по аліментах станом на 25.12.2013р. становить 64.088,32 грн. Крім того, було винесено постанову про скасування процесуального документу, а саме постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.12.2013р. та 15.08.2014р. державним виконавцем Соловйовим В.В. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження за №37642781. Тобто, зазначена постанова за №171 передбачає стягувати з боржника ОСОБА_2 не поточні аліменти, а стягнути з нього залишок заборгованості по сплаті аліментів в сумі згідно довідки-розрахунку ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Суд, заслухавши думки сторін, представника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи з норм ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи.

Судом встановлено, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 28.11.2013р. було залишено без змін рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.03.2013р. та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 19.06.2013р. про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини - сина ОСОБА_4 у розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.05.2010 року та до досягненням дитиною повноліття (а.с.3,35,39-40).

ІНФОРМАЦІЯ_2 вказана дитина - син ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 05.12.2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області (а.с.5).

Однак, незважаючи на наявність у боржника ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів, державний виконавець Бондаренко Є.С. на вимогу позивача 25.12.2013р. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.49,50 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку зі смертю стягувача (а.с.41-45).

15.08.2014 року за наслідками проведеної перевірки матеріалів виконавчого провадження за №37642781, заступником начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві винесено відповідну постанову за №171, якою дії державного виконавця визнано такими, що вчинені з порушенням вимог статей 11, 49, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 - стягнення проводити щомісячно, з усіх видів заробітку в розмірі 50%, з них 25% - поточні аліменти, інше 25% - борг, який нарахувати згідно заробітної плати боржника ОСОБА_2, починаючи з 25.05.2010 року, а також згідно виконавчого провадження за №37642781 від 18.04.2013р., починаючи з 25.05.2010р. боржнику ОСОБА_2 нарахована заборгованість по аліментах в сумі 78.097,00 грн., залишок заборгованості по аліментах станом на 25.12.2013р. становить 64.088,32 грн. Крім того, було винесено постанову про скасування процесуального документу, а саме постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.12.2013р. та 15.08.2014р. державним виконавцем Соловйовим В.В. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження за №37642781. Зазначена постанова за №171 передбачає стягувати з боржника ОСОБА_2 не поточні аліменти, а стягнути з нього залишок заборгованості по сплаті аліментів в сумі згідно довідки-розрахунку ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.50-58).

Підсумовуючи вище зазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині припинення стягнення аліментів на користь відповідача на утримання дитини - сина ОСОБА_4, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є підставними та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист за №2/603/16/12, виданий 13.03.2013 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, що перебуває на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва, суд приходить висновку про наступне.

У відповідності до ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Таку заяву суд розглядає в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 79, 88, 208-210, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Припинити стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.05.2010 року, до досягненням сином повноліття, на користь його матері - ОСОБА_3, яке здійснюється на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.03.2013 року, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що є датою смерті його сина ОСОБА_4

У задоволені решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя: Д.С. Щербак