Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 8 Словянського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Словянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Словянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, яка мотивована тим, що бабці позивачки, ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право власності належало ? частки житлового будинку, розташованого по вул. Горовій, 48 у м. Словянську. Батьку позивача, ОСОБА_3, належала ? частка даного житлового будинку.

13.06.1994 року баба позивача померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з ? часток житлового будинку, розташованого вул. Горовій, 48 у м. Словянську. Спадкоємцем за законом 1 черги був її син та батько позивача ОСОБА_1 Інших спадкоємців немає. Після її смерті, будь хто зі спадкоємців заяву про прийняття спадщини не подав, однак фактично її прийняв батько позивача, який з 1989 року був прописаний разом із матірю по вул. Горовій, 48 у м. Словянську, що відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) свідчило про прийняття спадщини. Таким чином, батьку позивача належав цілий будинок по вул. Горовій, 48. Однак, при житті він не звернувся до нотаріуса за одержанням свідоцтва про право на спадщину та не оформив спадкових прав після смерті матері.

15.02.2010 року батько помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 48 по вул. Горовій в м. Словянську. Спадкоємцем першої черги є лише позивач. 21.04.2010 року позивач звернулася до першої Словянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Однак, Постановою нотаріуса від 02.03.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що позивачем не був наданий правовстановлюючий документ на будинок імя батька, який прийняв спадщину після смерті своєї матері, однак не оформив своїх спадкових прав. На ? частину даного будинку правовстановлюючий документ був втрачений.

Просить суд визнати за нею право власності на даний житловий будинок, розташований за адресою: м. Словянськ, вул. Горова, 48.

В судове засідання позивач ОСОБА_1В не зявилася, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач - Словянська міська рада, свого представника для участі в судовому засіданні не направив, відповідно до заяви № 01.01-12/582 від 06.04.2015 року просили винести рішення на розсуд суду.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії 1-НО № 511088 від 22 грудня 2010 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, ОСОБА_2 померла 13 червня 1994 року. Місце смерті місто Словянськ.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася до набуття чинності Цивільним Кодексом України, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР 1963 рок у часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Стаття 526 ЦК УРСР 1963 року говорить про те, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

Як випливає зі Свідоцтва про право власності від 26 червня 1984 року, виданого Першою Словянською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_2 належало право власності на ? частку в спільному майні подружжя, а саме будинку з відповідними господарськими побудовами і спорудами, розташованого за адресою: м. Словянськ, вул. Горова, 48.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 червня 1984 року, виданого Першою Словянською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_2 належить ? частка спадкового майна після смерті ОСОБА_4, а саме ? частини будинку з відповідними господарськими побудовами і спорудами, розташованого за адресою: м. Словянськ, вул. Горова, 48.

Право власності на зазначені частки нерухомого майна зареєстровані за ОСОБА_2 в КП «Бюро Технічної Інвентаризації м. Словянська».

Отже, до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшло 3/4 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових споруд за адресою: м. Словянськ, вул. Горова, 48.

Відповідно до листа Першої Словянської державної нотаріальної контори № 764/01-16 від 01.04.2015 року після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася.

Отже, суд погоджується зі ствердженням позивача про те, що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини жоден зі спадкоємців ОСОБА_2 не звернувся.

Також, суд погоджується зі ствердженням позивача про те, що її батько, ОСОБА_1, який є одночасно сином спадкодавця ОСОБА_2 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, оскільки проживав та був зареєстрований за даною адресою.

15 лютого 2010 року, не оформивши своїх спадкових прав на зазначений будинок, ОСОБА_3 помер, що випливає зі Свідоцтва про смерть серії І-НО № 450349, виданого 20 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції. Місце смерті місто Словянськ Донецької області.

Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, після смерті ОСОБА_1 за місцем мешкання померлого відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вже встановлено в судовому засіданні, при житті ОСОБА_1 фактично отримав у спадщину після смерті ОСОБА_2Т ? частки житлового будинку, розташованого за адресою: м. Словянськ, вул. Горова, 48, але свідоцтво про право на спадщину не отримав, своє право власності на зазначене домоволодіння не оформив.

Окрім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 червня 1984 року, ОСОБА_1 належить ? частка від однієї другої частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових споруд. Право власності на зазначену частку будинку зареєстровано в КП «Бюро технічної інвентаризації», що випливає з Витягу про державну реєстрацію прав.

Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_1 увійшов цілий житловий будинок, розташований за адресою: м Словянськ, вул. Горова, 48.

Як випливає зі Свідоцтва про народження серії ІХ-НО № 279954 від 02 лютого 1993 року, батьком позивача ОСОБА_1 є спадкодавець ОСОБА_3. Таким чином, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, що врегульовано нормами ст. 1261 ЦК України.

Відповідно до дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 348/2010 до майна померлого ОСОБА_3, до Першої Словянської державної нотаріальної контори із заявою Про прийняття спадщини зверталася сестра спадкодавця - ОСОБА_5, яка відповідно до ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_1

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Таким чином, приймаючи до уваги, що черговість спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_1 змінена не була, суд доходить до висновку, що право на спадкування належного ОСОБА_1 майна, має його дочка позивач по даній справі ОСОБА_1

У передбачений законом термін позивач звернулася до Першої Словянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_3, однак отримала відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок. Дана відмова нотаріуса мотивована тим, що ОСОБА_1 не звернувся до нотаріуса та не одержав Свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Статтею 16 частина 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що реєстрація права власності проводиться реєстратором тільки при предявленні особисто власником документа, що посвідчує особу. У звязку зі смертю ОСОБА_1 реєстрація його права власності у порядку спадкування на ? частки зазначеного домоволодіння в теперішній час неможлива.

За таких умов, суд вважає за можливе визнати право власності ОСОБА_1 на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Словянськ, вул. Горова, 48, в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_3.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1225, 1264, 1268, 1273 ЦК України, ст. ст. 525, 526, 534, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, п. 1, 2, 10, 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ч. 4 ст. 3, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Словянськ, вул. Горова, № 48, який складається з житлового будинку А-1 загальною площею 56,1 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м., літньої кухні-сараю Б, льоха В, сараю Г, вбиральні Д, огорожі № 1. як на майно, отримане в порядку спадкування.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_6