БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/74/15
Справа № 356/172/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 року Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Дудар Т. В.,

при секретарях Настич Н.А., Дереза І.С.

за участю представника позивача Присяжнюка А.Ю.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року до суду із позовом про стягнення заборгованості звернувся Банк. Свої вимоги обґрунтував тим, що між ним та ОСОБА_204 серпня 2008 року був укладений кредитний договір № 77.1/АК-01456.08.2 (далі - Договір), відповідно до якого Банк відкриває відповідачу невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 18 712,97 доларів США терміном до 04 серпня 2015 року включно з процентною ставкою у розмірі 7,70% річних, зі щомісячною платою за обслуговування кредиту у розмірі 0,3000% від суми виданого кредиту. За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів відповідач зобов'язаний сплатити Банку за кожен день прострочення пеню у розмірі 1.6% від суми простроченої заборгованості. Позивач зазначав, що факт отримання кредитних коштів у сумі 18 712,97 доларів США підтверджується заявою на видачу готівки № 1691_58 від 04 серпня 2008 року. Банк виконав узяті на себе зобов'язання, однак ОСОБА_2 належним чином не виконував свої обов'язки за Договором, у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 02 лютого 2015 року становить 3 523 878 гривень 81 коп. і складається з 16 692,22 доларів США по тілу кредиту та відсотках та 3 254 168 гривень 97 коп. пені, 3% річних, плати за обслуговування кредиту. Тому просив позов задовольнити, стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та 3 654 гривні на відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, обґрунтовуючи його доводами, викладеними у позовній заяві.

Відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що між ним та позивачем 04 серпня 2008 року був укладений Договір. Також зазначав, що він дійсно не у повній мірі виконував узяті на себе зобов'язання за Договором з приводу повернення кредиту. Однак просив суд застосувати до вимог про стягнення з нього пені за несвоєчасне погашення заборгованості положення про строки позовної давності і стягнути з нього пеню за один рік. Також просив суд зменшити розмір пені, оскільки він значно перевищує розмір збитків.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 04 серпня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 77.1/АК-01456.08.2, відповідно до якого Банк відкриває відповідачу невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 18 712,97 доларів США терміном до 04 серпня 2015 року включно з процентною ставкою у розмірі 7,70% річних, зі щомісячною платою за обслуговування кредиту у розмірі 0,3000% від суми виданого кредиту. За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів відповідач зобов'язаний сплатити Банку за кожен день прострочення пеню у розмірі 1.6% від суми простроченої заборгованості (а.с. 6-9). Факт отримання кредитних коштів у сумі 18 712,97 доларів США підтверджується заявою на видачу готівки № 1691_58 від 04 серпня 2008 року (а.с. 22) та поясненнями сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 533, ч. 2 ст. 625 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з Словником економічних термінів (http://optikomt.narod.ru/Kurs_lekcij/Economics/s0i.html) інфляція - це обезцінення паперових грошей, що знаходяться в обігу, тобто падіння їхньої купівельної спроможності, яке проявляється у підвищенні цін на всі товари і послуги.

Статтею 99 Конституції України проголошено, що грошовою одиницею України є гривня.

На час укладення Договору 100 доларів США коштували 484 гривні 51 коп. за офіційним курсом Національного банку України (http://www.bank.gov.ua/control/uk/curmetal/currency/search?formType=searchFormDate&time_step=daily&date=04.08.2008&execute=%D0%92%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BD%D0%B0%D1%82%D0%B8). На час винесення рішення по даній справі 100 доларів США коштують 2 245 гривень 16 коп. (http://www.bank.gov.ua/control/uk/curmetal/currency/search?formType=searchFormDate&time_step=daily&date=27.04.2015&execute=%D0%92%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BD%D0%B0%D1%82%D0%B8).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, суд приходить до висновку, що індекс інфляції уже врахований при виконанні зобов'язання у гривнях еквівалентно до долару США, тому у задоволенні вимог про стягнення суми інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту у розмірі 4 549 гривень 25 коп. слід відмовити.

Окрім цього, суд бере до уваги, що розрахунок заборгованості за Договором виконаний Банком виходячи з курсу НБУ станом на 02 лютого 2015 року у розмірі 16 гривень 15 коп. за 01 долар США (а.с. 27). Цей же еквівалент був підтриманий представником позивача у судовому засіданні. Тому суд, при винесенні рішення про стягнення заборгованості за Договором, у якому визначено грошовий еквівалент в доларах США, не виходячи за межі заявлених позовних вимог, розрахунок заборгованості здійснює, виходячи з вартості 01 долара США 16 гривень 15 коп.

Суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 16 313 гривень 45 коп. як загальної суми 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості слід відмовити, оскільки стягнення 3 % річних від простроченої суми, зазначених у ч. 2 ст. 625 ЦК України, можливе лише у разі, якщо сторонами у договорі не встановлений інший розмір процентів. Відповідно до п. 3.6 Договору за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, позичальник зобов'язується сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості (а.с. 7).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи те, що відповідач звертався із клопотанням про застосування строків позовної давності в один рік щодо вимог про стягнення пені, суд вважає за необхідне у задоволенні вимоги про стягнення загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у розмірі 3 207 247 гривень 33 коп. відмовити частково, узявши до уваги лише розрахунок, здійснений позивачем за період з 02 лютого 2014 року по 02 лютого 2015 року (а.с. 27).

Окрім цього, відповідач просив суд зменшити розмір неустойки, оскільки вона значно перевищує розмір збитків.

У правових позиціях, викладених у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, зазначено, що за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, зазначені висновки Верховного Суду України, виходячи з принципу справедливості і співмірності відповідальності суд приходить до переконання, що розмір пені, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача слід зменшити до 209 000 гривень.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 02 лютого 2015 року (а.с. 23-27) сума поточної заборгованості за кредитом складає 1 600,88 доларів США, що еквівалентно 25 854 гривням 21 коп., сума простроченої заборгованості за кредитом складає 11 112,56 доларів США, що еквівалентно 179 467 гривням 84 коп., сума поточної заборгованості за процентами по кредиту (7,7% річних) складає 88,5 доларів США, що еквівалентно 1 429 гривням 28 коп., сума простроченої заборгованості по процентам по кредиту (7,7% річних) складає 3 890,28 доларів США, що еквівалентно 62 828 гривням 02 коп., сума поточної заборгованості за платою за обслуговування кредиту (0,3% щомісячно від суми виданого кредиту) складає 1 814 гривень 20 коп., сума простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (0,3% щомісячно від суми виданого кредиту) складає 24 244 гривні 74 коп. Вказані розрахунки суд приймає до уваги при винесенні рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

На підставі ст. 99 Конституції України, ст. 253, 258, 267, 526, 533, 625, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. 8, 10, 14, 15, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», , К/р 1 в ГУ НБУ по м. Києву і Київській області, МФО 321712, заборгованість за кредитним договором № 77.1/АК-01456.08.2 від 04 серпня 2008 року у розмірі 504 638 (п'ятсот чотири тисячі шістсот тридцять вісім) гривень 29 коп., з яких 25 854 (двадцять п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят чотири) гривні 21 коп. - сума поточної заборгованості за кредитом, 179 467 (сто сімдесят дев'ять тисяч чотириста шістдесят сім) гривень 84 коп. - сума простроченої заборгованості за кредитом, 1 429 (одна тисяча чотириста двадцять дев'ять) гривень 28 коп. - сума поточної заборгованості за процентами по кредиту, 62 828 (шістдесят дві тисячі вісімсот двадцять вісім) гривень 02 коп. - сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту, 1 814 (одна тисяча вісімсот чотирнадцять) гривень 20 коп. - сума поточної заборгованості за платою за обслуговування кредиту, 24 244 (двадцять чотири тисячі двісті сорок чотири) гривні 74 коп. - сума простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту, 209 000 (двісті дев'ять тисяч) гривень - пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», , К/р 1 в ГУ НБУ по м. Києву і Київській області, МФО 321712, на відшкодування судових витрат 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Т. В. Дудар