Справа № 182/9847/14-ц
Провадження № 2/0182/748/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.03.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бабаніної В.А.

при секретарі: Нагаєвої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради, ОСОБА_2, Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа - Відділ Держземагенства у м. Нікополі Дніпропетровської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом і видачу свідоцтва про право власності на земельну ділянку та витягу з Державного реєстру прав, суд -

встановив:

19.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Нікопольської міської ради, ОСОБА_2, Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа - Відділ Держземагенства у м. Нікополі Дніпропетровської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0557 га, (нуль цілих п'ятсот п'ятдесят сім десятих гектара), вартістю 27 565 грн. 93 коп., кадастровий номер НОМЕР_1, в обгрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

03 жовтня 2012 року ОСОБА_3, яка є матір'ю позивача, уклала договір з ОСОБА_2, щодо купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0557 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_3 замовила виготовлення державного акту на землю, однак ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла, в результаті чого державний акт вона так отримати і не змогла.

Після смерті матері ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріусу Нікопольського нотаріального округу з заявою, про прийняття спадщини, але із -за відсутності державного акту або свідоцтва на право вланості на землю, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

До суду сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач на задоволенні позову наполягає, представники відповідачів проти задоволення позову не заперечують (а.с.39-42).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як встановлено судом і підтверджено матеріалами справи: 03 жовтня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0557 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть актовий запис № 385 (а.с.8). За життя ОСОБА_3 не встигала отримати державний акт на вищевказану земельну ділянку.

Після смерті ОСОБА_3, її син, ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8 оборот) звернувся до приватного нотаріусу Нікопольського нотаріального округу з заявою, про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено з причини, що поданні ним документи оформлені не належним чином, а саме відсутній документ який підтверджує право власності померлої ОСОБА_3 на приватизовану земельну ділянку (а.с.16).

Як видно з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 власником є ОСОБА_3 (а.с. 6-7). Крім того, згідно з витягом, про державну реєстрації прав видане КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» реєстраційний номер: 8849118 вищевказаний житловий будинок зареєстрований на підставі договору купівлі - продажу /ВРХ №521233 р.№1996/03.10.2012 року за ОСОБА_3.

Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів земельна ділянка площею 0,557 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відчужувачем є ОСОБА_2, а набувачем ОСОБА_3 (а.с.11).

Таким чином, факт належності земельної ділянки ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи. Оскільки, позивач позбавлена можливості в іншому порядку, крім судового, підтвердити своє право власності, суд вважає, що в силу положень ст. 392 ЦК України право позивача підлягає судовому захисту, а вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 212-214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.1216,1220,1221, 1261,1268 ЦК України, суд-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0557 га, (нуль цілих п'ятсот п'ятдесят сім десятих гектара), вартістю 27 565 грн. 93 коп., кадастровий номер НОМЕР_1, яка належала ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту проголошення рішення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: В. А. Бабаніна