Справа №628/2289/15-ц
Провадження №2/628/919/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року Купянський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Литвинова А.В.

при секретарі Борщовій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Купянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії щодо зняття автомобіля з реєстраційного обліку та визнання дійсною угоди купівлі-продажу автомобіля

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом вказавши, що 14 жовтня 2013 року він продав відповідачу ОСОБА_2 автомобіль DAEWOO Lanos, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом видачі довіреності на розпорядження вказаним автомобілем, за що отримав гроші в сумі 35000 гривень. Цього ж дня ним було передано відповідачу автомобіль, ключі, реєстраційні документи на автомобіль та нотаріально засвідчену довіреність. ОСОБА_2 зобов`язався після отримання автомобіля проводити всі дії, пов`язані із зняттям автомобіля з реєстраційного обліку та постановкою його на облік, але до теперішнього часу цей автомобіль не знятий з реєстрації і він рахується в органах ДАІ за позивачем. Оскільки на момент відчуження транспортного засобу позивачу необхідні були кошти на лікування тестя, якому потрібна була операція, то вони з відповідачем домовились, що той самостійно зробить переоформлення автомобіля.

ОСОБА_1 вважає, що вищевказаний автомобіль вибув з його фактичного володіння в момент видачі довіреності на ім`я відповідача і він не може зняти його з реєстрації та обліку на даний час.

14.05.2015 р. позивача було звільнено з митних органів у зв`язку із тим, що він не відобразив в декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2013 рік вищевказаний автомобіль.

У звязку з вищенаведеним, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить зобов`язати відповідача вчинити дії щодо зняття автомобіля з реєстраційного обліку.

В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги додавши вимогу про визнання дійсною угоди купівлі-продажу автомобіля DAEWOO Lanos, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, яка була укладена між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 14.10.2013 року.

Позивач та його представник у судовому засіданні вимоги позову підтримали у повному обсязі.

Відповідач у судовому засідання позов визнав у повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами письмові докази, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що автомобіль марки DAEWOO Lanos, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований в органах ДАІ за ОСОБА_1, що підтверджується листом від 19.01.2015 року №80 центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Купянського, Шевченківського та Дворічанського районів підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Харківській області на який є посилання у Висновку про результати достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» (а.с. 5-7).

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ч. 1 ст. 244 ЦК України).

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

У справах за позовом про визнання права власності на автомобіль із підстав придбання його за договором купівлі-продажу, суд може задовольнити такий позов у тому разі, коли встановить, що сторонами були додержані правила ЦК України щодо укладення договору купівлі-продажу такого майна. Зокрема його змісту і наявні умови виникнення права власності за договором. Сама по собі довіреність на право користування та розпорядження майном не свідчить про укладення сторонами договору купівлі-продажу автомобіля.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 довіреністю, посвідченою 14.10.2013 року приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4, зареєстрованою в реєстрі за №1317, уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на право розпорядження DAEWOO Lanos, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, строк дії довіреності до 14.10.2023 року (довідка від 16.04.2015 р. а.с. 8)

Під час розгляду справи та дослідження доказів, судом встановлено, що між сторонами не укладалося будь-яких письмових угод щодо купівлі-продажу спірного автомобіля, транспортний засіб зареєстрований за позивачем, а тому посилання позивача на те, що відбувся договір купівлі-продажу між ним та відповідачем, у порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Належною формою договору купівлі-продажу автомобіля є письмова, що відповідає положенню п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України, яка передбачає необхідність вчинення правочинів між фізичними особами у письмовій формі на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зазначеного закону за довіреністю право власності на майно від однієї особи до іншої не переходить.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» передбачена письмова форма договору купівлі-продажу автомобілів. Відповідно до п.4 зазначеної постанови перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділу ДАІ.

З матеріалів справи вбачається, що при оформленні довіреності від 14.10.2013 року сторони зазначених вимог Закону не дотрималися. Фактично між сторонами була укладена довіреність на експлуатацію та розпорядження спірним автомобілем.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на ту обставину, що оскільки продавець і покупець досягли згоди з істотних умов, а між сторонами відбулася передача коштів за автомобіль та передача самого автомобіля, то при укладенні довіреності відбулося укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу. Такі твердження позивача не ґрунтуються на вимогах закону.

Оскільки довіреність, на відміну від договору, не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль, сторонами не дотримана належна форма договору купівлі-продажу, то суд вважає, що видача довіреності на транспортний засіб, що був в експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до особи, на ім'я якої таку довіреність видано.

При таких обставинах договір купівлі-продажу автомобіля між сторонами не є укладеним.

Враховуючи, що інших передбачених законом доказів переходу права власності на автомобіль від відповідача до позивача не надано, а видана довіреність не є договором купівлі-продажу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову і визнання укладеним договір купівлі-продажу та визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль. Посилання сторін на наявність розписки про отримання грошових коштів, суд вважає необґрунтованим та таким, що не спростовує висновків суду.

Також, суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено суду наявності жодних правових підстав ухилення від нотаріального посвідчення спірного правочину та невиконання зобов'язань саме відповідачем, також на сьогоднішній день не втрачена можливість нотаріального посвідчення цього договору, оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову.

Крім того, суд вважає, що при визнанні позовом відповідачем немає перешкод для вільного зняття з реєстрації вищевказаного транспортного засобу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 88, 209, 213-215, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії щодо зняття автомобіля з реєстраційного обліку та визнання дійсною угоди купівлі-продажу автомобіля відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: А.В. Литвинов