Номер провадження 2/754/330/15
РІШЕННЯ

Іменем України

27.04.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі - Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "ПроКредитБанк", 3 - ті особи - ОСОБА_3, Служба у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ніколенко Віра Миколаївна , Прокуратура Деснянського району м. Києва про визнання договору іпотеки недійсним

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 про визнання недійним іпотечного договору.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.11.2001 року ним з дружиною придбано квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у подружжя народився син - ОСОБА_2 , який з 16.09.2003 року був зареєстрований у вищезазначеній квартирі.

14.09.2004 року на підставі Договору іпотеки, посвідченого 14.09.2004 року нотаріусом ОСОБА_3 - дружина позивача, передала ПАТ "ПроКредитБанк" в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 в забезпечення зобов'язань по Рамковій угоді, укладеною між нею та Банком.

На час передачі квартири в іпотеку в ній був зареєстрований та проживав малолітній син позивача.

Посилаючись на викладене, а також зазначаючи, що при укладанні Договору іпотеки не було отримано згоду органу опіку та піклування на укладання правочину, позивач просить суд визнати зазначену угоду недійсною.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що дитина позивача не має право власності на квартиру, що є предметом іпотеки, або її частину, законодавство не передбачає обов'язковість отримання дозволу органу опіки та піклування на передачу в іпотеку квартири, де дитина лише зареєстрована, а не є власником, при посвідченні договору нотаріусом дотримано всіх норм законодавства (а.с. 40 - 42).

Крім того, представник відповідача заявила про застосування наслідків спливу строків позовної давності (а.с. 38).

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи судом повідомлялась, причини неявки не повідомила.

Представник Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні вимоги ОСОБА_1 підтримала, в подальшому в судові засідання не з'являлась, надавши заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 184).

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ніколенко В. М. та прокурор прокуратури Деснянського району м. Києва - треті особи у справі в судові засідання не з'явились, причини неявки не повідомили.

Приймаючи до уваги викладене, а також відсутність від третіх осіб, що не з'явились до суду, повідомлення про згоду на участь у справі, суд, керуючись ч. 3 ст. 36 ЦПК України, розглядає справу без їх участі.

Заслухавши пояснення представників сторін у справі та думки інших учасників розгляду справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 - позивач у справі та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.11.1993 року (а.с. 181).

02.11.2001 року подружжям придбана квартира АДРЕСА_1, договір купівлі - продажу оформлено на дружину позивача - ОСОБА_3 (а.с. 175).

Від шлюбу подружжя має двох синів - ОСОБА_5 1995 року народження та неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15,16).

Відповідно Довідки ЖБК "Київ - 11" неповнолітній Нікіта був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з 16.09.2003 року по 22.05.2007 року та знову був зареєстрований у квартирі з 12.08.2014 року (а.с. 89).

14.09.2004 року між ЗАТ "ПроКредитБанк" та ОСОБА_3 укладено Договір іпотеки № 2071- ІД01 (а.с. 173).

Відповідно умов зазначеного Договору Іпотекодавець (ОСОБА_3.) передала, а Іпотекодержатель (Банк) прийняв в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

На час укладання зазначеного Договору в квартирі був зареєстрований малолітній син позивача - ОСОБА_2.

Частиною 3 статті 17 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Аналогічну за змістом норму викладено в ч. 2 ст. 177 Сімейного кодексу України, відповідно якої батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов'язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини.

В судовому засіданні встановлено, що при укладання договору іпотеки нерухомого майна, в якому на той час була зареєстрована малолітня дитина, дозволу органу опіки та піклування на вчинення такого правочину не отримувалось.

Відповідно частини 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 203 зазначеного Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Укладання договору іпотеки квартири, в якій зареєстрована малолітня дитина без дозволу органу опіки та піклування суперечить законодавству України, а тому відповідно п. 1 ст. 203, ст. 215 ЦК України є підставою для визнання зазначеного паровичну недійним.

При цьому суд приймає до уваги роз'яснення, надані ВССУ у п. 44 Постанови № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", відповідно якого згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III "Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Аналізуючи викладене, а також приймаючи до уваги встановлену судом обставину реєстрації на час укладання договору іпотеки у квартирі, що є її предметом, малолітньої дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення у повному обсязі.

При цьому суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на застосування наслідків спливу строків позовної давності з наступних підстав.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно ст. 257 зазначеного Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Оспорюваний договір іпотеки укладено в у 2004 році.

Разом з тим, відповідно ч. 4 ст. 261 ЦК України у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття.

Приймаючи до уваги викладене, а також ту обставину, що позов подано законним представником в інтересах неповнолітнього сина, суд вважає, що підстави вважати строк позовної давності таким, що сплинув, не має, а тому право малолітньої особи підлягає захисту.

Задовольняючи позов суд відповідно вимог ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати - суму сплаченого при зверненні до суду судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, ст. 203, 215 ЦК України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійним Іпотечний договір № 2071-ІД01 від 14 вересня 2004 року, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ніколєнко Вірою Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за № 4165.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ПроКредитБанк" на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя