АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1333/15 Доповідач - Кукліна Н.О.
Категорія : договірні Головуючий 1 інст. - Богдан М.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Кукліної Н.О.

С у д д і в Черкасова В.В.

Пономаренко Ю.А.

За участі секретаря Лашакової Д.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про відшкодування страхових виплат в порядку регресу

по апеляційній скарзі представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2014 року

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 в порядку регресу грошових коштів в розмірі понесених витрат на виплату страхового відшкодування потерпілому в ДТП в сумі 13250,89 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 10.04.2009 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Nіssan», було скоєно ДТП, в результаті чого був пошкоджений автомобіль «Volkswagen» під керуванням ОСОБА_5, який належить йому на праві власності. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.06.2009 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб згідно висновку експерта складає 19830,89 грн., вартість авто в пошкодженому стані 6580 грн. 14.10.2009 року потерпілий в ДТП ОСОБА_5 скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем, який свою цивільну правову відповідальність не застрахував. В зв'язку з настанням страхової події Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило потерпілому виплату відшкодування в розмірі 13250,89 грн., виходячи з наступного розрахунку : 19830,89 грн. (розмір шкоди), 6580 грн. (вартість авто в пошкодженому стані). 12.04.2010 року листом за вихідним № 7244/3-2-05 та 21.10.2009 року листом за вихідним № 17398/3-2-05 Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки в розмірі 19830,89 грн., однак, сума сплачена не булла і вони змушені звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 1 квітня 2013 року позовна заява від 19 березня 2013 року повернута МТСБУ через подачу позову з порушенням правил підсудності не за місцем проживання відповідача. Після переривання строку позовної давності позивач повторно звернувся в суд з такою ж вимогою до відповідача за місцем його реєстрації .Тому строк на пред'явлення вимоги до відповідача не є пропущенним.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2013 року позов МТСБУ задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 13250,89 грн., вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2014 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2013 року за позовом МТСБУ до ОСОБА_3 про про відшкодування в порядку регрессу скасовано, справу призначено до розгляду у загальному порядку.

При новому розгляді справи позивач вимоги підтримав та подав заяву про поновлення строку позовної давності, бо в суд з позовом звернувся вчасно, проте внаслідок не залежних від позивача причин позовна заява судом була повернута з роз'ясненням права подачі позову до належного суду за місцем реєєстрації відповідача у Комінтернівському районі м.Харкова. ( а.с.122-124)

Відповідач проти позову заперечував, через свого представника подав письмові заперечення на позов та заяву про застосування строку позовної давності. ( а.с.107-109)

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2014 року позов МТСБУ задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі понесених витрат на виплату страхового відшкодування в сумі 13250,89 грн. та вирішено питання про судові витрати. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухваленні судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування якого відповідачем подано заяву. Залишення позову без розгляду не перериває строк позовної давності. Проте суд першої інстанції вимоги ст. 265 ЦК України не застосував і безпідставно визнав, що повернення позовної заяви, поданої позивачем первісно в суд не за місцем його проживання, є підставою для визнання строку не пропущеним та його поновлення.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу та клопотання про розгляд справи судом апеляційної інстанції без участі представника МТСБУ.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, обговоривши наведені в скарзі доводи та заперечення, перевіривши матеріали справи знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 303 ЦПК України апеляційний суд в апеляційному порядку перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду 1 інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді 1 інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом 1 інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду 1 інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.06.2009 року , що 10.04.2009 року сталося ДТП з вини відповідача ОСОБА_3, який керував не забезпеченим транспортним засобом - автомобілем «Nіssan», в результаті пошкоджено автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5. В зв'язку з настанням події МТСБУ здійснило потерпілому в ДТП ОСОБА_5 19 березня 2010 року регламентну виплату в розмірі 13250,89 грн. виходячи з розрахунку вартості відновленого ремонту в 19830.89 грн. за мінусом вартості пошкодженого автомобілю в 6500 грн. Позивач 12.04.2010 року та 21.10.2009 року письмово звертався до відповідача ОСОБА_3 з листами - вимогами про добровільне відшкодування збитків, завданих МТСБУ виплатою сум страхового відшкодування потерпілій в ДТП особі. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2013 року позовну заяву МТСБУ, подану в суд 19 березня 2013 року, до ОСОБА_3 про відшкодування регресних витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування ОСОБА_5 19 березня 2010 року, повернуто позивачу з роз'ясненням права на звернення з таким позовом за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_3 , яким є Комінтернівський район м.Харкова . Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.05.2013 року позовну заяву МТСБУ до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу визнано неподаною та повернуту позивачу через не виконання вимог суду про усунення недоліків позовної заяви, а саме через не надання оригіналу платіжного документу про сплату судового збору. 04 червня 2013 року МТСБУ повторно звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування потерпілому в ДТП ОСОБА_5 19 березня 2010 року. (а.с.4, 8-9, 35)

На території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Положеннями ст. 41.1. а) Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування шкоди на умовах, визначених цим Законом, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

На підставі ст. 38.2.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Оцінюючи встановлені у справі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд першої інстанції відповідно до ст.ст. 10,11,60, 212,213 ЦПК України дійшов висновку щодо доведеності вимог та наявності визначених законом підстав для задоволення позову МТСБУ про стягнення в порядку регресу з відповідача ОСОБА_3 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, виплачену потерпілому ОСОБА_5 19 березня 2010 року регламентну виплату в розмірі 13250,89 грн.

Висновок суду першої інстанції відповідає встановленим у справі обставинам, вимогам ст. 1191 ЦК України, положенням Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і доводами апеляційної скарги не спростовується.

Сторонами - позивачем МТСБУ та відповідачем ОСОБА_3 в ході розгляду справи подані в суд відповідно заяви про поновлення строку позовної давності та про застосування позовної давності.

Висновок суду першої інстанції про пред'явлення позивачем МТСБУ регресної вимоги до ОСОБА_3 4 червня 2013 року після переривання перебігу позовної давності 19 березня 2013 року пред'явленням такої ж вимоги до відповідача, та повернення судом позовних заяв МТСБУ з підстав , за наявності яких строк позовної давності не може вважатися пропущеним та стати підставою для відмови у позові через сплив позовної давності, ґрунтується на загальних положеннях ст.ст. 257 , 261, 264, 267 ч.5 ЦК України і доводами апеляційної скарги не спростовується.

Посилання в апеляційній скарзі на не застосуванням судом першої інстанції вимог ч.1 ст. 265 ЦК України, згідно якій залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності, на висновки суду першої інстанції не впливає, бо матеріали справи не містять доказів про ухвалення судами рішень про залишення раніше поданих МТСБУ позовів до ОСОБА_3 без розгляду .

Колегією суддів не встановлено таких порушень норм процесуального та матеріального права, які могли стати підставою відповідно до вимог ст.. 309 ЦПК України для перегляду рішення суду першої інстанції та ухваленні нового про відмову у позові через сплив позовної давності.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів , перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1 інстанції, визнає, що рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317, 319, 323, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :