Справа № 405/5366/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Плохотніченко Л.І.

при секретарі: Волощиній І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними укладення та розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсними укладення та розірвання шлюбу вказавши, що 25 липня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Герцаївського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 25.

Також позивач зазначила, що до шлюбу з відповідачем вона була знайома всього місяць, проте відповідач запевняв її, що хоче мати сім'ю. Відповідач знав про наявність у позивача до реєстрації шлюбу нерухомого майна, а саме: 12/25 частин житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, а також земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, а тому після реєстрації шлюбу став наполягати на реєстрації у будинку позивача, а отримавши від позивача відмову, став спонукати позивача продати належний їй на праві власності будинок та переїхати в інше місце проживання. Після відмови позивача у вимогах відповідача щодо реєстрації його в належному їй будинку та його продажу з метою переїзду в іншу місцевість, відповідач та позивач розлучились. Відповідач виїхав в іншу місцевість, а позивач переїхала до Росії з метою працевлаштування, шлюбних стосунків не підтримували.

Спільних дітей в період шлюбу позивач та відповідач не мають, спільного майна не набули.

08.12.2014 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського РУЮ між позивачем та відповідачем зареєстровано розірвання шлюбу.

Крім того, як зазначила позивач, відповідач укладаючи з нею шлюб не мав наміру щодо спільного подружнього проживання, оскільки після реєстрації з нею шлюбу, став проживати зі своєю колишньою дружиною, тобто шлюб уклав без наміру створити сім'ю, а також набути права та обов'язки подружжя. З позивачем зареєстрував шлюб з метою отримання житла та коштів від його продажу для покриття своїх боргів.

Вказані вище істотні обставини не були і не могли бути відомі позивачці на момент укладення з відповідачем шлюбу.

З урахування вказаних обставин позивач з даним позовом звернулася до суду.

Позивач до суду надала заяву, згідно з якою позов підтримала, просила задовольнити та розгляд справи здійснити без її участі.

Відповідач до суду не з`явився, надав заяву, згідно з якою позов визнав у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 158, 174 ЦПК України суд ухвалив здійснити розгляд справи за даної явки, на підставі наявних матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.07.2014 року, виданого відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Герцаївського районного управління юстиції у Чернівецькій області, 25 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 25.

Факт реєстрації між сторонами шлюбу, а також відомості про розірвання шлюбу підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

Згідно з вказаним Витягом, шлюб між сторонами розірвано рішенням Герцаївського районного суду Чернівецькій області від 08.12.2014 року.

Відповідно до договору купівлі - продажу частини житлового будинку від 17.11. 2006 року, позивач придбала у громадянки ОСОБА_3, яка діяла від імені ОСОБА_4, 12/25 частин житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, про що також свідчать Витяг з Державного реєстру правочинів, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтво про право власності від 24.06.2015 року, а також Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно з нотаріально посвідченою заявою відповідача від 01.09.2015 року, відповідач з позовом та позовними вимогами позивача ознайомлений, визнає позов в повному обсязі, щодо його задоволення не заперечує.

Відповідно до ч. 6 ст. 39 СК України актовий запис про шлюб анулюється незалежно від смерті осіб, з якими було зареєстровано шлюб (частини перша - третя цієї статті), а також розірвання цього шлюбу.

У відповідності до ч. 1 ст. 43 СК України розірвання шлюбу, смерть дружини або чоловіка не є перешкодою для визнання шлюбу недійсним.

Шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя (ч. ч. 1 та ст. 40 СК України).

Згідно ст. 44 СК України у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи добровільність визнання відповідачем позову, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання позову.

За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, такими, що ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 61, 79, 88, 158, 169, 174, 212 - 215 ЦПК України:

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по цивільній справі про визнання недійсними укладення та розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Визнати недійсним у зв'язку з фіктивністю, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 шлюб, зареєстрований реєстратором відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Герцаївського районного управління юстиції у Чернівецькій області, 25 липня 2014 року у Реєстрі за № 0, актовий запис № 25 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, зареєстроване Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 08 грудня 2014 року та скасувати його державну реєстрацію.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243,60 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко