Справа № 456/4517/14-ц
Провадження № 2/456/268/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"23" лютого 2015 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого: судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря: Дяк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради, третьої особи без самостійних вимог Стрийської державної нотаріальної контори про визнання права власності на ? квартири за набувальною давністю, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Стрийської міської ради про визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що його покійній матері, ОСОБА_3, належало на праві приватної власності ? частини житлової квартири АДРЕСА_1, яку вона отримала у спадок після свого батька ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, мати позивача померла. Після її смерті позивач у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Інша ? частки даної квартири належала ОСОБА_5, маминій тітці, яка також успадкувала її після свого брата ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, померла, але цю частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування ніхто не прийняв. ОСОБА_5 в даній квартирі не була зареєстрована і не проживала, а тільки формально зберігала за собою право власності на частку. Позивач проживає і зареєстрований в даній квартирі з 07 вересня 2004 року та відкрито володіє та користується ? часткою квартири АДРЕСА_1 понад десять років. За весь цей період його приживання з дня смерті покійної ОСОБА_5, ніхто не пред'являв вимоги на це майно, а від так позивач відкрито ним заволодів, користуючись понад десять років. Проводить ремонтні роботи, оплачує комунальні послуги. Оскільки починаючи з 22 березня 2002 року спадкодавець ОСОБА_3, фактично добросовісно, відкрито, безперервно володіла та користувалась чужим майном, а саме ? частини квартири яка належала ОСОБА_5, утримувала її, тому як спадкоємець, просить позов задоволити та визнати за ним право власності за набувальною давністю на ? частини квартири площею 8,49 кв.м у квартирі АДРЕСА_1, площею яка становить загальну площу 49,7 кв.м.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явились та не повідомили суд про причини своєї неявки, однак від представника позивача ОСОБА_8, надійшла заява, згідно якої просить справу слухати за їхньої відсутності та позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача Стрийської міської ради в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідно до ст.. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно п. 13 постанови пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Згідно п.п. 9, 10 Постанови, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається(частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є частина друга статті 344 ЦК України.

Якщо особа, яка заявляє про давність володіння, заволоділа чужим майном на підставі договору з його власником (оренди, зберігання тощо), який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності за відповідними вимогами (частина третя статті 344 ЦК України).

При цьому строк позовної давності починає обчислюватись з моменту закінчення строку дії договору, якщо інший строк повернення речі не був установлений самим договором.

П. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, про що свідчить копія актового запису про смерть №472 від 31 серпня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області.

На день смерті ОСОБА_5, належало ? частки квартири, що по АДРЕСА_1.

З моменту смерті ОСОБА_5, по теперішній час в спірній квартирі мешкає тільки позивач, безперервно володіє та користується даною квартирою.

Згідно свідоцтва про смерть від 22.01.2014р., серії НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ОСОБА_3, яка являлась матір'ю позивача.

Згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.01.2004р., за ОСОБА_3, було визнано право власності в порядку спадкування на ? частини квартири АДРЕСА_1.

Згідно посвідченої нотаріально заяви ОСОБА_1, від ІНФОРМАЦІЯ_1, останній відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї мами ОСОБА_3, в користь сина померлої ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 16.02.2015р., ОСОБА_1, прийняв спадщину після смерті своєї мами ОСОБА_3, а саме: ? часток в праві власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 49,7 кв.м.

Позивач, як свідчить копія з будинкової книги постійно по даний проживає за адресою: АДРЕСА_1, сплачує комунальні послуги за проживання в спірній квартирі, що доводиться копіями квитанцій, долученими до матеріалів справи.

Право власності на ? ні за ким не визнане на сьогоднішній час, що не позбавляє права позивача визнати за ним право власності в порядку набувальної давності, так як він відкрито та безперервно володіє та користується кватирою, що по АДРЕСА_1 більше десяти років, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 58 - 61, 154, 197, 209, 212, 214, 215, 218, 224 ЦПК України, ст..15, 16, 344, 392 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку площею 8,49 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 49,7 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Р. Т. Шрамко