Провадження № 2/522/1966/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, за участю прокурора Приморського району м. Одеси, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 не здійснює материнської опіки щодо свого неповнолітнього сина, не опікується ним, не цікавиться його розвитком та успіхами. Більш того, позивач зазначав, що ОСОБА_2 не лише не переймається долею сина, а й взагалі створює перешкоди для його нормального розвитку, а саме постійно відмовляється надавати дозвіл на виїзд за кордом для участі в змаганнях, що негативно впливає на душевний стан ОСОБА_3 та призводить до психологічних травм.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача також підтримала вимоги ОСОБА_1 з підстав викладених вище та просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, сповіщалася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представники органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та служби у справах дітей Одеської міської ради в судовому засіданні підтримали позовні вимоги ОСОБА_1 та підтримала наданий ними висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 В судовому засіданні представники пояснили, що ОСОБА_2 була присутня на засіданні органу опіки та служби у справах дітей, при вирішення питання надання висновку про позбавлення її батьківських прав. ОСОБА_2 було повідомлено про розгляд у Приморському районному суді м. Одеси справи ОСОБА_1 до неї про позбавлення батьківських прав, а також було повідомлено про день та час розгляду справи у суді. Також представники пояснили, що ними було запропоновано відповідачці надати докази з приводу її піклування над своїм сином ОСОБА_3. Однак жодних доказів ОСОБА_2 надано не було, у зв'язку із чим, на підставі зібраних доказів, а також враховуючи побажання неповнолітнього ОСОБА_3, щодо позбавлення його матері батьківських прав відносно нього, було прийнято висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Прокурор прокуратури Приморського району м. Одеси у судовому засіданні просила позов задовольнити.

Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з серпня 1999 року ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (післяшлюбне прізвище - ОСОБА_2).

В період даного шлюбу у сторін, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 22 серпня 2001 року, виданим Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 557.

25 червня 2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 25 червня 2009 року, виданим Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 108.

Після розірвання шлюбу між сторонами було досягнуто домовленості щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (сина відповідачки від першого шлюбу, якого було всиновлено позивачем) разом з ОСОБА_2

Також між сторонами було досягнуто домовленості щодо надання добровільної матеріальної допомоги з боку ОСОБА_1 на утримання дітей, яка ним повністю надавалася.

В червні 2011 року ОСОБА_2 після чергової сварки з дітьми, вигнала їх з дому, після чого вони вимушено переїхали до свого батька ОСОБА_1, позивача по справі.

Починаючи з червня 2011 року та по теперішній час діти ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проживають разом з батьком ОСОБА_1, який опікується ними та здійснює батьківську турботу, як матеріальну так і моральну.

Факт ухилення ОСОБА_2 від виконання нею материнських обов'язків відносно свого сина ОСОБА_3, підтверджується наступними доказами.

Характеристикою Одеської загальноосвітньої школи № 81 на ОСОБА_3, із якої вбачається, що дитина розвинута, має достатні здібності по засвоєнню навчального матеріалу. Батько постійно відвідує школу та батьківські збори, цікавиться навчанням сина та його вихованням. Мати школу не відвідувала, до класного керівника за інформацією про сина не зверталася.

Довідкою-характеристикою Одеської загальноосвітньої школи-інтернату № 1 на ОСОБА_3, відповідно до якої ОСОБА_3 має належну підготовку, добре навчається. Піклування за ним здійснює батько - ОСОБА_1, який приділяє велику увагу при формуванні компетентності ОСОБА_3 та спільному пошуку навчальних проблем, стану його здоров'я. Мати, ОСОБА_2 жодного разу не була присутня у школі з приводу навчання, у вихованні дитини участі не приймає, моральним, культурним, суспільним розвитком дитини не займається.

Характеристикою з місця проживання, відповідно до якої ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом з дружиною та дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_6. Зазначено що ОСОБА_1 приділяє велику увагу вихованню дітей, їх всебічному розвитку, культурному вихованню та здоров'ю, заняттю спортом у спортивному комплексі.

Довідками Федерації кінного спорту України, із яких вбачається що ОСОБА_3 дійсно є членом збірної команди України з кінного спорту та брав участь у чемпіонаті Європи 2014 році. Для чого йому необхідно нотаріально засвідчений дозвіл від батьків на поїздку за кордон.

Довідкою ТОВ «МЦ «Медікап», відповідно до якої ОСОБА_3, останні два роки знаходиться під наглядом лікарів даної установи. Організацію обстеження та лікування забезпечує батько, за місцем проживання ОСОБА_3 утворені гарні побутові умови.

Довідкою Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», відповідно до якої за період з травня по жовтень 2014 року поштові перекази на ім'я ОСОБА_1 не значаться.

Листуванням ОСОБА_1 з ОСОБА_2 про надання останньою нотаріально посвідченої згоди на тимчасовий виїзд ОСОБА_3 на змагання за кордон, починаючи з жовтня 2014 року, яка набула надана відповідачкою лише в лютому 2015 року.

Висновком ТОВ «Центр Психології «Селф» за результатами психологічного обстеження ОСОБА_3, відповідно до якого, мати викликає у ОСОБА_3 найбільшу стурбованість та скованість. Відсутність біологічної матері в психологічному просторі ОСОБА_3, дає йому більше відчуття захищеності та безпеки, що є необхідним для його благополучного психологічного розвитку. ОСОБА_3 висказує свою думку відносно ситуації, вважає що матір зрадила його інтереси та інтереси сім'ї.

Висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітнього сина ОСОБА_3.

Заявами свідків, допитаних в судовому засіданні, які пояснили наступне.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що знають ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_3 більш ніж три роки, так як вони або їх діти займаються кінним спортом разом з ОСОБА_3. Вихованням та розвитком ОСОБА_3 займається його батько ОСОБА_1 Біологічну матір ОСОБА_3 вони ніколи не бачили, вона ніколи не відвідувала змагань, не переймалася та не цікавилася його спортивними успіхами та досягненнями. Вони, навпаки, завжди вважали теперішню дружину ОСОБА_1 матір'ю ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він є лікарем та ОСОБА_3 знаходиться під його медичним наглядом більш ніж два роки. З роками стан здоров'я ОСОБА_3 поліпшився, зміцнився. Доглядом та піклуванням за здоров'ям переймається ОСОБА_1 Про ОСОБА_2, біологічну матір, він ніколи не чув, ні від позивача ні від дитини. ОСОБА_3 проживає разом з батьком, його теперішньою дружиною та братом. В квартирі є облаштована для нього кімната. ОСОБА_3 займається кінним спортом, а батько всіляко допомагає йому в досягненні успіхів.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що є класним керівником ОСОБА_3. Дитина розвинута, користується повагою учнів, добре навчається, вихована та доброзичлива, займається спортом. Успіхами та досягненнями завдячує батькові. Батьківські збори відвідує саме батько. ОСОБА_2, матір ОСОБА_3, ніколи не бачила, вона жодного разу не з'являлася у школі, не телефонувала з приводу успішності дитини. Про її існування знає лише формально, так як вносить у відповідні шкільні документи відомості про батьків дитини.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив що є сусідом позивача, який веде добросусідський спосіб життя, дуже любить свою сім'ю, дружину та дітей. Дуже опікується ОСОБА_3, приділяє багато уваги його вихованню та розвитку. Сприяє досягненню ОСОБА_3 спортивних успіхів та досягнень. Матір ОСОБА_3 - ОСОБА_2 він ніколи не бачив, вона ніколи не приходила до сина та сприймала спроб з ним побачитися.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона є компаньйоном ОСОБА_1 і знає його і його сім'ю тривалий час. Після розірвання шлюбу між сторонами діти спочатку проживали разом з ОСОБА_2, однак після сварки з дітьми, вона їх вигнала із дому, після чого, починаючи з 2011 року діти, ОСОБА_3 та прийомний син ОСОБА_6, проживають у ОСОБА_1 Починаючи з цього часу, опікуванням над ОСОБА_3 здійснює його батько ОСОБА_1, який сприяє всебічному та повному розвитку ОСОБА_3, як особистості. ОСОБА_2, з 2011 року вона не бачила, вона не відвідує його змагань не цікавиться його успіхами та досягненнями, ніколи не сприймала спроб побачитися з дитиною. Більш того, як пояснила свідок, їй відомо, що в 2013 році через те, що ОСОБА_2 відмовилася надавати нотаріально посвідчений дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_3 за кордон, він не зміг прийняти участь у змаганнях, що спричинило йому душевну травму і по теперішній час змушує його постійно переживати через подібні випадки.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що є рідним братом ОСОБА_3. ОСОБА_2 його матір, а ОСОБА_1 прийомний батьком, якого він вважає своїм рідним. Після розлучення у 2009 році, вони з братом залишилися проживати разом з матір'ю, яка їх постійно принижувала та інколи могла навіть вдарити. В 2011 році, після чергової сварки з матір'ю, вона їх вигнала, навіть без особистих речей. Батько, ОСОБА_1 забрав їх до себе, де вони і по теперішній час проживають. Після того, як ОСОБА_2 їх вигнала, вона жодного разу не намагалася побачитися із ними, ніколи не цікавилася їх досягненнями та успіхами. Коли він закінчував школу, відповідачка навіть не прийшла на його випускний. Жодного разу, вона навіть не телефонувала їм, хоча номери їх мобільних телефонів їй відомі. Більш того, вона навмисно постійно чинить перешкоди для розвитку ОСОБА_3, перешкоджає йому в участі у закордонних змаганнях, у зв'язку із чим, батько - ОСОБА_1 повинен постійно звертатися до суду для отримання дозволу на виїзд ОСОБА_3. Також, свідок пояснив, що ОСОБА_3 взагалі побоюється відповідачку та не бажає з нею спілкуватися а також бажає щоб її позбавили батьківських прав відносно нього. Крім того, свідок пояснив, що на засіданні органу опіки вона була присутня та їй було відомо про дату, місце та час розгляду справи про позбавлення її батьківських прав в Приморському районному суді м. Одеси. Зі слів свідка, відповідачка не бажає спілкуватися, займатися вихованням, розвитком та доглядом ОСОБА_3. Її доводи, щодо того, що батько підкупляє нас є неспроможними, так як він є самостійною людиною, яка працює і самостійно заробляє гроші.

Відповідно до п. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть суперечити інтересам дитини.

За ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_3, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, за участю прокурора прокуратури Приморського району м. Одеси, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку м. Одеси, батьківських прав, відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляцій на скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 18.03.2015