22-ц/775/316/2015(м)
Головуючий у І інстанції Хараджа О.О.
Єдиний унікальний номер 264/5643/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/316/15(м)
Категорія 24 Доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Песоцької Л.І.,

Мальцевої Є.Є.,

при секретарі Стрілецькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту, але не враховану приладом обліку електроенергію, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання дій незаконними, скасування акту про порушення правил користування електричною енергією, скасування штрафу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року позивач публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електроенергію. Вказував, що відповідачка мешкає в буд. АДРЕСА_1 де 25 березня 2014 року робітниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» при проведенні перевірки було виявлено безоблікове користування електричною енергією шляхом самовільного підключення електроустановок до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, шляхом монтування відпайки фазного та нульового дротів для живлення струмоприймачів. За результатами перевірки було складено акт № 198477 про порушення правил користування електричною енергією. На підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, відповідачці було визначено вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії, у розмірі 23 099 грн. 45 коп., яку і просив стягнути на свою користь.

Під час розгляду справи позивач доповнив свої вимоги, вказавши, що у зв'язку із тривалістю розгляду справи у відповідності до вимог ПКЕЕН енергопостачальником за власний кошт було здійснено підключення електроустановки споживача, тому просив стягнути з відповідачів ще додатково вартість виконаних робіт з підключення в сумі 486 грн. 62 коп.

У вересні 2014 року відповідачка ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом в якому просила визнати дії ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» щодо складання акту про порушення №198477 від 25 березня 2014 року та накладення штрафу за цим актом незаконними та неправомірними; скасувати акт та штраф за актом і стягнути на її користь 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Посилалася на те, що акт складений за її відсутності за участю доньки ОСОБА_3, яка і підписала цей акт. Із складеним актом не погоджується, оскільки не чіпала лічильника та не знайома з роботою цього пристрою. Її участі у порушені правил користування електроенергією не доведено, а відключення її будинку від електроживлення вважає незаконним, оскільки не отримувала письмового повідомлення про дату відключення. Вважала, що цими неправомірними діями працівників позивача їй завдано моральну шкоду, яку також просила стягнути з позивача.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2014 року позовну заяву ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електроенергію задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість в розмірі 23 099 грн. 45 коп., судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а разом - 23 343 грн. 05 коп.

У решті позовних вимог ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» відмовлено.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ«ДТЕК Донецькобленерго» також відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення зустрічних позовних вимог, а в задоволенні позову ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» просить відмовити, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального закону.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином телефонограмою (а.с. 117, 118), тому суд відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису згідно із ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові матеріали справи в межах апеляційного оскарження та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення складений у відповідності до вимог закону та оскарження цього акту не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав.

В рішенні суду з цього приводу приведені відповідні мотиви, які є переконливими.

Відповідно до п. 9 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі за текстом - Правила), споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків передбачених цими Правилами.

Як вбачається з матеріалів справи, за місцем проживання ОСОБА_2 працівниками публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення у вигляді самовільного підключення електроустановок до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника по за засобами обліку електричної енергії шляхом відпайки фазного та нульового дроту, виявити яке при проведенні контрольного огляду не мали можливості, про що 25 березня 2014 року був складений акт № 198477 та будинок позивачки відключено від електропостачання (а.с. 6-7).

Відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

З копії акту, який був вручений ОСОБА_2 вбачається, що він складений та підписаний трьома працівниками відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» в присутності її доньки ОСОБА_3, яка проживає разом із матір'ю в будинку, та остання підписала цей акт вказавши, що про наявність прихованої проводки їм відомо не було. В цьому акті також зазначені обставини порушення Правил користування електричною енергією, вказаний факт безоблікового користування електричною енергією, перелік приєднаних до електромережі струмоприймачів, матеріал та переріз проводу прихованої електропроводки та складено схему порушення.

У п. 9 акту зазначено, що споживач запрошується на комісію з його розгляду 15 квітня 2014 року з 9 год. по 12 год., яка при доведеності зафіксованих актом обставин, від імені енергопостачальника та відповідно до Методики може визначити негативні для споживача наслідки.

Отже, складений ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» акт є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання Правил, і згідно зі ст. 57 ЦПК України є доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, і його оскарження не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи.

При цьому слід зазначити, що позивачкою даний позов заявлявся як зустрічний в справі за позовом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до неї про стягнення вартості недооблікованої енергії на підставі зазначеного акту а тому суд розглянув ці позови разом, перевіривши таким чином заперечення відповідачки проти вимог стягувача.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жодних доказів в обґрунтування своїх вимог щодо неправомірності дій працівників позивача при складанні зазначеного акту та невідповідності дійсності викладених в ньому відомостей, відповідачкою суду не надано.

Відповідно до підпункту 6 пункту 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за № 782/12656 ця Методика застосовується на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника

Абзацом 2 підпункту «а» пункту 3.3 зазначеної Методики визначено, що у разі виявлення у споживача порушень, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду засобу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за користування електричною енергією з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (у разі, якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась), але не більше ніж за три роки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на підставі зазначеного акту визначений обсяг та вартість електричної енергії не облікованої внаслідок порушення позивачем правил користування електричною енергією в сумі 23 099 грн. 45 коп. (а.с. 9, 10-11).

Також є безпідставними посилання апелянта на неправомірність дій позивача по відключенню її будинку від електропостачання, оскільки таке відключення проведено у відповідності з п.п. 35, 53 Правил користування електричною енергією для населення. Відключення у порядку, передбаченому п. 27 Правил, відбувається лише у разі порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності складення акту та відключення будинку відповідачки від електропостачання є безпідставними, оскільки ці дії проведені позивачем у відповідності із вимогами закону.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зазначені висновки суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, керуючись законом.

При вирішенні справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права, порушень норм процесуального права, які б могли призвести до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді