Справа №588/1991/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Маслов В. В.
Номер провадження 22-ц/788/784/15 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Сибільової Л. О. , Рибалки В. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 10 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії», третя особа - Національний Банк України, про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Звертаючись з позовом ОСОБА_3 просив стягнути з ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» на свою користь грошові кошти за ощадними (депозитними) сертифікатами на пред'явника 525000 доларів США; зобов'язати ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» нарахувати та виплатити йому проценти за договорами вкладу (депозиту) станом на 01 грудня 2014 року за процентною ставкою 7,80% річних у валюті вкладу (доларах США).

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 10 березня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4, представників відповідача ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи 4 грудня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» було укладено договори банківських вкладів з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника (далі - договір банківського вкладу), а саме:

- договір банківського вкладу НОМЕР_1 з видачею ощадного сертифікату на пред'явника серії CP 000386 на суму 105000,00 доларів США;

- договір банківського вкладу НОМЕР_2 з видачею ощадного сертифікату на пред'явника серії CP 000378 на суму 105000,00 доларів США;

- договір банківського вкладу НОМЕР_3 з видачею ощадного сертифікату на пред'явника серії CP 000381 на суму 105000,00 доларів США;

- договір банківського вкладу НОМЕР_4 з видачею ощадного сертифікату на пред'явника серії НОМЕР_5 на суму 105000,00 доларів США;

- договір банківського вкладу НОМЕР_6 з видачею ощадного сертифікату на пред'явника серії НОМЕР_7 на суму 105000,00 доларів США (а.с.6-15).

За умовами вказаних договорів банківського вкладу (п. 1.1) Банк зобов'язався прийняти від Вкладника грошові кошти, перераховані Вкладником з його поточного рахунку НОМЕР_8, відкритого в Банку, на рахунок Банку НОМЕР_9, та видати Вкладнику відповідний неемісійний цінний папір в документарній формі - ощадний (депозитний) сертифікат на пред'явника, загальні характеристики якого зазначені в п.п. 1 2. - 1.6. цього Договору і зобов'язався виплатити Вкладникові або особі, що придбала або якій було вручено Сертифікат на договірних умовах номінальну вартість Сертифікату (суму вкладу, яка зазначена на бланку такого Сертифікату) та нараховані проценти за Сертифікатом, на умовах та в порядку, передбаченому цим Договором.

Строк отримання вкладу за договорами було визначено у 367 днів до 6 грудня 2014 року із сплатою процентної ставки в розмірі 7,80% річних.

28 січня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив достроково погасити 3 лютого 2014 року вказані ощадні сертифікати із сплатою коштів на власний поточний рахунок НОМЕР_8, відкритий у ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії».

3 лютого 2014 року ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» перерахував грошові кошти позивача на зазначений ним рахунок, конвертувавши їх у гривневий еквівалент в загальній сумі 4567500,00 грн., тобто по курсу 8.7 за один долар США.

Вказані факти з достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи даний спір місцевий суд вірно з'ясував спірні правовідносини, всебічно встановив обставини, що мають значення для справи у відповідності з ч. 1 ст. 212 ЦПК України та з врахуванням положень матеріального законодавства дійшов до обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_3

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно пункту 3.2 Глави 3 Постанови Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року №516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» - грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб можуть бути внесені готівкою, перераховані з іншого вкладного (депозитного) рахунку або поточного рахунку і повертаються банками готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. Банки можуть відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту) перераховувати фізичним особам нараховані проценти за вкладами (депозитами) на їх поточний рахунок, для поповнення вкладу (депозиту) або видавати готівкою.

Пунктом 2.3 укладених між сторонами договорів банківського вкладу визначений порядок дострокового погашення сертифіката, в якому визначено, що Банк перераховує (зі свого рахунку) суму номінальної вартості сертифіката та проценти за ним на поточний рахунок пред'явника сертифіката, відкритий в Банку.

Відповідно до положень постанови Правління Національного банку України від 16.09.2013 №365 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку (пункт 1).

Згідно пункту 2 вказаної Постанови зарахування інших надходжень в іноземній валюті в межах України, передбачених законодавством України, на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) не дозволяється. Уповноважений банк зобов'язаний здійснити продаж таких надходжень на міжбанківському валютному ринку України та зарахувати гривневий еквівалент від продажу іноземної валюти на поточний рахунок в національній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента).

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що положення пункту 1 зазнченої постанови №365 не може застосовуватись до положень договорів банківського вкладу укладених між сторонами, оскільки рух грошових коштів, в даному випадку, відбувався не в межах власних рахунків позивача. А отже, під час зарахування надходжень в іноземній валюті за ощадними сертифікатами на поточний рахунок ОСОБА_3, відповідач зобов'язаний був здійснити продаж таких надходжень на міжбанківському валютному ринку України.

Чинне законодавство визначає, що грошове зобов'язання має бути виконане в національній валюті України-гривні. Це правило кореспондує положенням ст. 99 Конституції України, відповідно до якої грошовою одиницею України є гривня, а також ст. 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", якою встановлено, що гривня як грошова одиниця України (національна валюта) є єдиним законним платіжним засобом в Україні, приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України для проведення переказів. Платіжні документи для здійснення платежів на території України також мають бути визначені в гривнях.

Разом з тим, положення цивільного законодавства дозволяє сторонам зобов'язання виражати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Така дія вчиняється сторонами зобов'язання за обоюдною згодою та на власний ризик, а отже валютні коливання та зміна суми грошового зобов'язання в гривневому еквіваленті в даному випадку не є мірою відповідальності сторін, а узгодженою умовою їх діяльності.

Іноземною валютою вважається -валюта готівкою, грошові знаки (банкноти, білети державної скарбниці, монети), що знаходяться в обігу і є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені або ті, що вилучаються з обігу, але підлягають обміну на грошові знаки, які знаходяться в обігу; платіжні документи у грошових одиницях іноземних держав та міжнародних розрахункових одиницях; кошти у грошових одиницях іноземних держав, міжнародних розрахункових одиницях та у діючій на території України валюті з вільною конверсією, які знаходяться на рахунках та вкладах у банківсько-кредитних установах на території України та за її межами (ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність").

Відповідно до заяв про дострокове погашення ощадних сертифікатів (а.с.16-20) ОСОБА_3 зазначив, що із змістом Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Національного Банку України від 3.12.2003 року № 516 та змістом Постанови про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб у межах України, затвердженої Правлінням Національного Банку України від 16.09.2013 року №365, ознайомлений, йому відомо про те, що грошові кошти від дострокового погашення ощадних сертифікатів (депозитних), підлягають обов'язковому продажу на міжбанківському валютному ринку України із подальшим зарахуванням гривневого еквіваленту від продажу такої іноземної валюти на його поточний рахунок в національній валюті, відкритий у Банку, кошти з якого можуть бути видані йому або перераховані за його розпорядженням на інший рахунок не раніше ніж через п'ять робочих днів після їх зарахування.

Тобто позивач не заперечував проти продажу іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку і зарахування на його рахунок гривневого еквівалента.

Після надходження коштів на рахунок позивача, останній відразу їх отримав.

А отже зважаючи на викладене вище, суд дійшов обґрунтованого висновку, що перерахування позивачу коштів в національній валюті є належним виконанням зобов'язання за договорами банківського вкладу укладеними між сторонами.

Зазначений висновок суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовується.

Пунктом 5.4. глави 5 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 р. № 516, визначено, що за умови дострокового подання ощадного (депозитного) сертифіката до погашення банк сплачує власнику сертифіката суму вкладу (депозиту) та проценти, які виплачуються в розмірі як за вкладом (депозитом) на вимогу, якщо умовами сертифіката не встановлений інший розмір процентів.

Згідно з п. 2.3. укладених 4 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем договорів банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_6 в разі пред'явлення Сертифікату для дострокового погашення Банк в строк, зазначений в заяві на дострокове погашення, при умові, що він (строк) складає не менше ніж два робочі дні від дня подання такої заяви, перераховує суму номінальної вартості Сертифіката та проценти за ним, які виплачуються в розмірі базової (мінімальної) процентної ставки за вкладом (депозитом) на вимогу для фізичних осіб, яка діє в Банку на день такої сплати, на поточний рахунок Пред'явника Сертифіката, відкритий в Банку.

Згідно п. 3.3.1.5. Умов банківського обслуговування фізичних осіб в AT «Сбербанк Росії» (згідно з пунктом 5.1. Договорів все інше, що не передбачено цими Договорами, визначено в Умовах банківського обслуговування фізичних осіб в AT «Сбербанк Росії», затверджених Наказом Голови Правління Банку № 37 від «16» січня 2012 p., з усіма змінами та доповненнями, що відбулись протягом дії цих Договорів), визначено, що у випадку дострокового повернення Вкладу за ініціативою Клієнта проценти нараховуються від дня, наступного за днем надходження коштів на Депозитний Рахунок, до дня, який передує дню дострокового повернення Вкладу, якщо інший порядок нарахування процентів у випадку дострокового повернення Вкладу за ініціативою Клієнта не передбачений Договором. При цьому проценти за користування Вкладом нараховуються та сплачуються Клієнту за базовою процентною ставкою по вкладу фізичних осіб на вимогу, що є чинною в Банку на дату списання коштів з Депозитного Рахунку.

Отже умовами Договорів банківського вкладу НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_6 сторони погодили конкретний розмір процентної ставки у випадку пред'явлення позивачем сертифікатів для дострокового погашення, а саме: в розмірі базової (мінімальної) процентної ставки за вкладом (депозитом) на вимогу для фізичних осіб, яка діятиме в Банку на день такої виплати.

На дату виплати позивачу процентів при достроковому погашенні належних йому ощадних (депозитних) сертифікатів (03 лютого 2014 року) у ПАТ «Дочірний Банк Сбербанку Росії» діяла базова процентна ставка по вкладах фізичних осіб на вимогу в розмірі 0,1 % річних (а.с.71).

Відповідачем на поточний рахунок позивача було перераховано кошти в сумі 750,80 грн. як відсотки за ощадними сертифікатами, що відповідає базовій процентній ставці по вкладах фізичних осіб на вимогу в розмірі 0,1 % річних (а.с.21).

Отже ПАТ «Дочірний Банк Сбербанку Росії» було дотримано порядок виплати процентів ОСОБА_3, як вкладнику при достроковому погашенні належних йому ощадних (депозитних) сертифікатів і підстав для нарахування та виплати відсотків станом на 4 грудня 2014 року за процентною ставкою 7,80% річних у валюті вкладу (доларах США) колегія суддів також не вбачає.

За таких обставин, доводи апелянта висновків суду не спростовують та не містять посилань на порушення норм матеріального чи процесуального права, які б потягли ухвалення незаконного рішення, крім того, ґрунтуються на переоцінці доказів в повній мірі досліджених місцевим судом, а тому підстав для зміни чи скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Тому керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 10 березня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -