Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/240/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Гармаш Т. І.
Категорія - спори, що виникають із сімейних правовідносин про стягнення аліментів Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

Іменем України

06.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П.

Кривохижі В.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2013 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2013 року задоволено позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів з ОСОБА_4. З відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, починаючи з 14.08.2013 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 та аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з 14.08.2013 року і до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду як такого, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить постановити нове рішення, яким відмовити позивачці у задоволенні її вимог. Посилається на те, що відповідач не повідомив суд про те, що він сплачує аліменти на її (заявниці) користь в розмірі ? частини заробітної плати (доходів) на утримання сина ОСОБА_8, що, на її думку, призвело до неправильного визначення судом розміру аліментів на утримання дітей позивачки.

ОСОБА_4 рішення суду не оскаржив.

Сторони та ОСОБА_5 в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку. Ураховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності сторін та ОСОБА_5

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та доводи апеляційної скарги у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно (ч.3 ст.181 СК України).

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України).

Із матеріалів справи вбачається, що з 15.09.2001 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 перебувають у шлюбі, мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 і дочку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-6).

Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів у розмірі по ? частини доходу відповідача на утримання кожного із дітей.

ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву про визнання позову у повному обсязі (а.с.21).

За заявами сторін суд розглянув справу за їх відсутності.

Із доданих до апеляційної скарги ОСОБА_5 документів вбачається, що з ОСОБА_4 на її користь на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, стягнуто аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів, починаючи з 01.11.202 року і до 29.03.2015 року (а.с.37).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьків, материнства та стягнення аліментів» у разі пред'явлення до особи, яка виплачує аліменти позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб, суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК України дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі.

Зазначені вимоги процесуального закону судом першої інстанції дотримані не були, питання про залучення ОСОБА_5 до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не вирішувалося, оскільки ні позивачка ОСОБА_3, ні відповідач не повідомили суд про те, що ОСОБА_4 сплачує аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина.

Апеляційний суд позбавлений можливості залучити ОСОБА_5 до участі у справі, оскільки немає передбачених законом повноважень змінювати склад осіб, які беруть участь у справі, крім випадків процесуального правонаступництва, передбаченого статтею 37 ЦПК України. На стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності і обґрунтованості ухваленого судом першої інстанції рішення в межах, встановлених статтею 303 ЦПК України.

Проте, порушення судом першої інстанції норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення спору.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому СК України не визначено розмір частки заробітку, яка стягується на утримання однієї, двох чи більше дітей, тому стягнення судом з відповідача, за відсутності його заперечень, на користь позивачки аліментів у розмірі по ? частини на кожну дитину вимогам закону не суперечить і прав заявниці не порушує.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 сину ОСОБА_5 ОСОБА_8 виповнилося 18 років. Наявність заборгованості ОСОБА_4 за аліментами, присудженими на користь ОСОБА_5, не є підставою для скасування рішення суду і відмови у задоволенні позову ОСОБА_3

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26 березня 2015 року ОСОБА_5 згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст.82 ЦПК України було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення апеляційний судом судового рішення у справі. Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то з ОСОБА_5 відповідно до ч.2 ст.82 ЦПК України у доход держави підлягає стягненню 121 грн. 80 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313,314,315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2013 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 у доход держави 121 грн. 80 коп. судового збору.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді