АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/1198/15 Головуючий 1 інст. Нев'ядомський Д.В.
Справа № 640/6953/14-ц Доповідач - Хорошевський О.М.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.,

суддів: Пшенічної Л.В., Івах А.П.,

за участю секретаря - Пуль С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк»

на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

У квітні 2014 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 25023,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за умовами договору укладеного між сторонами 123.09.2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості.

У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість яка станом на 31.03.2014 року складає 25023,16 грн. і складається з: 6282,28 грн. заборгованість за кредитом; 17073,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1167,77 грн. штраф (процентна складова).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приват Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити.

Скарга містить посилання на те, що дійшовши висновку про пропуск позивачем строку позовної давності суд першої інстанції не врахував, що останній платіж у розмірі 250,00 грн. зроблено відповідачем 15.03.2012 року.

Посилаючись на те, що відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку банк просив скаргу задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що станом на 31.03.2014 року відповідач має заборгованість перед позивачем, пов'язану з неналежним виконанням умов кредитного договору, на загальну суму 25023,16 грн.

Кредитна картка, видана відповідачу на підставі кредитного договору, яка має строк дії до початку жовтня 2009 року, а тому судом застосовано до вимог банку позовну давність.

При цьому судом взято до уваги обставини справи та роз'яснення викладені у п. 31 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року.

Однак повністю з таким висновком погодитись не можна.

Висновки суду про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 12.09.2006 року розмір яких на 31.03.2014 року становить 25032, 16 грн. і складається з: 6282,28 грн. заборгованості за кредитом; 17073,11 грн. заборгованості за процентами; 1657,77 грн. підтверджується матеріалами справи та не оскаржувалось ОСОБА_1

Застосовуючи до позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» позовну давність судом першої інстанції не було взяте до уваги, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, останній платіж на погашення заборгованості відповідача було зроблено у березні 2012 року на суму 250,00 грн. (а.с. 13).

Ця обставина підтверджується і випискою з рахунку відповідача (а.с. 150).

Враховуючи, що позивач звернувся до суду у квітні 2014 року, підстави вважати, що строк позовної давності ним пропущений відсутні.

Посилання представника ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції на те, що платіж 15.03.2012 року здійснено через термінал і встановити особу, яка здійснила платіж не можливо не може бути переконливим доказом того, що платіж зроблено не відповідачем, а іншою особою.

Доводи представника відповідача про те, що нарахування заборгованості здійснено не за тим договором,, який уклав з банком ОСОБА_1 не можуть бути взяті до уваги з огляду на їх безпідставність.

Договір приєднання, який складається з заяви та Умов і правил надання банківських послуг, було укладено сторонами 12 вересня 2006 року (а.с. 15-16).

Та обставина, що на час укладання договору діяли саме ті «Умови та правила» з якими був ознайомлений відповідач підтверджується тим, що вони затверджений наказом № С-89 від 24.05.2006 року (а.с. 152).

Згідно «Умов і Правил» договір набуває чинності з моменту відкриття клієнту рахунку і зарахування на нього кредитних коштів.

Згідно розрахунку заборгованості та виписки кошти на рахунок відповідача надійшли 17.04.2007 року (а.с. 9, 144).

Відмітка у заяві ОСОБА_1 про те, що рахунок відкрито 28.09.2007 року визнана представником банку помилково (а.с. 16).

Оскільки судом були неповно з'ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, 14.07.1997 року на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25023,16 грн. та судові витрати по справі: за розгляд справи судом першої інстанції у сумі 250,23 грн. та за апеляційний розгляд справи у сумі 125,12 грн..

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: