У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2015 Справа №607/10458/15-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягненя з Філії «Тернопільський Райавтодор» заборгованості по заробітній платі та розїздних ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Філії «Тернопільський Райавтодор» заборгованості по заробітній платі в сумі 3442,87 грн. та розїздних в сумі 13023,79 грн.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року № 14, за змістом статті 98, пункту 2 частини третьої статті 100, статті 103 ЦПК до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника. На такі документи поширюються вимоги статей 58 і 59 ЦПК щодо належності та допустимості доказів.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 N 14, наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Завником не подано суду довідки про заборгованість по заробітній платі. Із заяви про видачу судового наказу неможливо встановити заборгованість, оскільки заявлена сума не містить жодного розрахунку.

Згідно із вимогами п.2 ч.3 ст.100 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви та поданих документів вбачається, що між сторонами існує спір про право.

За вказаних обставин у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягненя з Філії «Тернопільський Райавтодор» заборгованості по заробітній платі та розїздних слід відмовити, що не позбавляє права заявника звернутись із вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись п.2 ч.3 ст.100 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011р. №14, суддя, -

у х в а л и в:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягненя з Філії «Тернопільський Райавтодор» заборгованості по заробітній платі та розїздних відмовити.

Розяснити стягувачу право на звернення за захистом своїх порушених прав та інтересів в частині таких вимог у порядку позовного провадження до відповідного суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено буз участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.І. Дзюбановський