Справа № 344/2749/15-ц
Провадження № 22-ц/779/876/2015
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Васильковського В.М., Малєєва А.Ю.

секретаря Яковин М.Я.

з участю: апелянта ОСОБА_2,

представника ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» Дикун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 11 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 11 лютого 2015 року задоволено позов ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 6576 грн. 85 коп. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що звертався з відповідною заявою до директора позивача, щодо видачі Технічних умов для виготовлення проекту автономного опалення. Однак така заява була залишена без розгляду з тих підстав, що згідно «Порядку відключення окремих квартир житлових будинків від мереж центрального опалення» №169 від 06.11.2007 року не передбачено відключення окремих квартир житлового будинку від теплопостачання. ОСОБА_2 вважає, що такі дії позивача є неправомірними, оскільки порушують його законні права та інтереси щодо можливості відмови від послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

З цих підстав апелянт просив зобов'язати позивача вчинити певні дії щодо видачі Технічних умов для виготовлення проекту індивідуального опалення в квартирі АДРЕСА_1 та провести перерахунок розміру плати за надання послуг з централізованого опалення.

Заочне рішення суду першої інстанції, апелянт просив скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив про її задоволення.

Представник ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» доводи апеляційної скарги заперечила. Рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апелянта, пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» надавало відповідачу ОСОБА_2, який проживає по АДРЕСА_1 послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання.

Згідно представленого ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» розрахунку боргу за надані ОСОБА_2 послуги встановлено, що позивачем пред'явлено позов про стягнення заборгованості за період з 01.09.2011 року по 01.09.2014 року. При цьому, в розрахунку зазначено, що борг станом на 01.09.2014 року становив 6576, 85 грн. (а.с.5).

Правильність представленого розрахунку відповідачем не оспорюється, однак заперечується сам факт отримання послуг від ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» у зв'язку з від'єднанням приладів обігріву від централізованої мережі. Разом з тим, ОСОБА_2 визнає, що від'єднання було самовільним, без відповідної згоди на це позивача.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Згідно ст. 11 ЦК України між сторонами існують цивільні права і обов'язки. За наведених обставин відповідач згідно ст. ст. 901,903 ЦК України та п.30 «Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005року № 630, зобов'язаний був оплачувати фактично надані послуги теплопостачання та гарячого водопостачання.

Таким чином, постановляючи рішення про задоволення позову ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання по оплаті за надані послуги теплопостачання та гарячого водопостачання, у зв'язку з чим, виникла заборгованість, яка підлягає стягненню.

З таким висновком погоджується і колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то такі не приймаються судом до уваги, виходячи з наступного.

За змістом ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Як вбачається з апеляційної скарги, доводи ОСОБА_2 зводяться до неправомірної на його думку відмови позивача видати технічні умови на встановлення автономного опалення та зобов'язання вчинити відповідні дії.

Разом з тим, предметом даного спору є матеріально-правова вимога про стягнення заборгованості за надані послуги постачання, в той час як доводи апелянта не стосуються суті спору, а тому не можуть бути предметом розгляду суду апеляційної інстанції при розгляді скарги на оспорюване заочне рішення. Суд відповідно до приписів ст. 11 ЦПК України, вправі з'ясовувати лише ті обставини, які знаходяться в межах заявлених позовних вимог.

Стосовно доводів ОСОБА_2. про фактичне від'єднання приладів обігріву від центральної мережі, що висловлені ним у суді апеляційної інстанції, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п.п. 24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року №630, споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань вкладу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно з п. 2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

У заяві про відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води власник (власники) будинку зазначає (зазначають) причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

За таких обставин, єдиною підставою для припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, затверджений відповідною комісією, а проведене відповідачем відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним, і не може бути підставою для звільнення їх від оплати послуг.

Виходячи зі змісту ст. 11 ЦК України, між сторонами існували цивільні права та обов'язки, і відповідно до ст. ст.901, 903 ЦК України та п.30 «Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, відповідач зобов'язані був оплачувати фактично надані, але не використані з його ж вини послуги з централізованого опалення квартири.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія судів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 11 лютого 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.Є. Меленко

Судді В.М. Васильковський

А.Ю. Малєєв