Провадження № 2/200/2804/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Бабушкінський РВ у місті Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог, позивач посилається на те, що вона відповідно до договору дарування від 02.10.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстраційний номер №4423, є власником квартири №12 у житловому будинку №39, що знаходиться по вул. Артема у м. Дніпропетровську. Спільне проживання з відповідачем було припинено з вересня 2011 року, його точне місце проживання невідоме. Відповідач не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири, не проживає з нею, не допомагає їй вести спільне господарство, а його реєстрація у вказаній квартирі не дозволяє їй розпоряджатися квартирою на свій розсуд.

Посилаючись на зазначене, позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №12 по вулиці Артема, буд. 39 в м. Дніпропетровську, зобовязати Бабушкінський РВ у місті Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти його з реєстраційного обліку в квартирі за вказаною адресою, витрати по справі покласти на відповідача.

Позивач в судове засідання не зявилась, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст. 163 Житлового Кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктом 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 Житлового Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач відповідно до договору дарування від 02.10.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстраційний номер №4423, є власником квартири №12 у житловому будинку №39, що знаходиться по вул. Артема у м. Дніпропетровську, в якій зареєстровано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та який з 2000 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з позивачкою.

Спільне проживання позивача з відповідачем за вказаною адресою було припинено з березня 2011 року. З цього часу відповідач за зазначеною адресою не проживає, не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні вказаної квартири, проте залишається бути зареєстрованим за цією адресою, що перешкоджає позивачці розпоряджатися квартирою на свій розсуд.

Факт не проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1 із вказаного періоду підтверджується актами обстеження комісії ОСББ "Артемівський" квартири від 17.05.2013 року, 20.12.2013 року, 29.06.2014 року, з яких вбачається, що відповідач за вищезазначеною адресою не проживає з 24.03.2011 року без поважних причин та його особистих речей у квартирі немає.

Відповідач надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги позивача, посилаючись на те, що він перебував з ОСОБА_1 у фактичних шлюбних відносинах з 2000 року, після їх припинення він зі своїми речами переїхав на інше місце проживання. Тому, відповідно до ч.1 ст. 61 КАС України визнані відповідачем обставини не проживання у вказаній квартирі без поважних причин, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 12 будинку № 39 по вул.Артема в м. Дніпропетровську та зняття його з реєстрації підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачені нею судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.

Зобовязати Бабушкінський РВ у місті Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.О. Кудрявцева