Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2888/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Карікової Л.В.,

при секретарі Кописєвої О.Л.,

розглянувши 11 серпня 2015 року відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_2 сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_3 Держземагенства у Миколаївському районі Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В с т а н о в и в :

В грудні 2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулась з позовом в Миколаївський районний суд Миколаївської області до Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_2 сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_3 Держземагенства у Миколаївському районі Миколаївської області про визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 24 травня 2003 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 і ОСОБА_1 укладено договір дарування, за яким ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_5 і ОСОБА_1 прийняли в дар в рівних частинах по ? частині кожен житлового будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями, спорудами та земельної ділянки, що знаходяться в с. Надбузьке, Миколаївського району Миколаївської області по вул. Солов`їна,15. Після укладення вказаного договору дарування вони належним чином зареєстрували своє право власності на житловий будинок, однак до відповідних органів для отриманні державного акту на земельну ділянку не зверталися.

11 липня 2014 року помер її чоловік - ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з ? частини земельної ділянки, яка розташована за адресою: с. Надбузьке, вул. Солов`їна,15 Миколаївського району Миколаївської області.

Після смерті свого чоловіка вона звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не надано до нотаріальної контори державний акт на земельну ділянку на ім`я її чоловіка.

Під час розгляду справи позивачка збільшила свої позовні вимоги та просила також визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки, яку вона отримала в дар, посилаючись на те, що і вона після укладення вказаного вище договору не отримала на своє ім`я держанвий акт на землю, що позбавляє її можливості розпорядитися земельною ділянкою.

В судове засідання позивача не з`явилась, однак подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_3 держземагенства у Миколаївському районі Миколаївської області в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 24 травня 2003 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 і ОСОБА_1 укладено договір дарування, за яким ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_5 і ОСОБА_1 прийняли в дар в рівних частинах по ? частині кожен житлового будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями, спорудами та земельної ділянки, що знаходяться в с. Надбузьке, Миколаївського району Миколаївської області по вул. Солов`їна,15.

Після укладення вказаного договору дарування вони належним чином зареєстрували своє право власності на житловий будинок, однак до відповідних органів для отриманні державного акту на земельну ділянку не зверталися.

11 липня 2014 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з ? частини земельної ділянки, яка розташована за адресою: с. Надбузьке, вул. Солов`їна,15 Миколаївського району Миколаївської області.

З копії спадкової справи №30/2014, заведеної після смерті ОСОБА_5, померлого 11 липня 2014 року вбачається, що позивачка ОСОБА_1 дружина померлого ОСОБА_5 своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Інші спадкоємці - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діти померлого подали до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_1

З листа приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 10.10.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не надано до нотаріальної контори державний акт на земельну ділянку на ім`я її чоловіка.

Відповідно до ст.ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є позивачка ОСОБА_1 та діти померлого - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які подали до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_1

Положеннями ч.2 ст. 1274 ЦК України встановлено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно ст. 126 Земельного Кодексу України в редакції , яка діяла на час виникнення даних правовідносин, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідно до вимог статті 182 Цивільного Кодексу України, в редакції 01.01.2005 року, який діяв на час виникнення даних правовідносин, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Отже, з системного аналізу вищезазначених вимог Закону, які діяли на час виникнення вказаних правовідносин, вбачається, що позивачці ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_5 необхідно було отримати Державний акт на право власності на землю на своє ім`я.

Згідно п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22 червня 2011 року документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Разом з цим, згідно вимог ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до вимог статті 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути також і визнання права.

Отже, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем ? частки спадкового за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 11 липня 2014 року.

Крім того, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_9 правомірно набули право власності на земельну ділянку на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 24 травня 2003 року, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Що стосується вимог позивачки до Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області, то вони є безпідставні і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11,60,209,213,215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_2 сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_3 Держземагенства у Миколаївському районі Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,18 га, що знаходиться в с. Надбузькому, Миколаївського району Миколаївської області по вулиці Солов`їній, 15 в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 11 липня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0, 18 га, що знаходиться в с. Надбузькому, Миколаївського району Миколаївської області по вулиці Солов`їній, 15.

В задоволенні позову до Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя Л.В.Карікова

11.08.2015