КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/946/15-ц
Провадження № 2/552/678/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Миронець О.К.
за участю секретаря судового засідання - Ваніної Ю.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м.Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Полтавське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про захист прав споживача та стягнення коштів,
В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги з уточненням у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд керуючись ч. 4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів постановляє зі згоди позивача заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
Згідно ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Згідно довідок наданих ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" банком були нараховані проценти за розміщення вкладів за договорами-заявами про банківський строковий вклад в національній валюті на загальну суму 1989 грн., а саме за договором №331832/1219/370-14 "Класік" - 1255 грн., за договором №331832/1217/370-14 "Класік" - 614 грн., та за договором №331832/1220/370-14 "Стандарт" 120 грн..
Згідно договорів строк, на який вкладник передав, а банк прийняв кошти установлений до 22 січня 2015 року, але у зв'язку з тим, що в день закінчення строку позивач не подала відповідачу заяви про повернення коштів, термін дії договорів було продовжено до 22 січня 2016 року. 28 січня 2015 року ОСОБА_1 подала до банку заяви, в яких просила повернути їй кошти по вказаним договорам, але їй було відмовлено.
Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень суд виходить з наступних підстав.
Відповідно до ст.60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть у справі виникає спір.
Відповідно до п.4. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 роз'яснено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Отже, позивачем не доведено факту завдання їй моральної шкоди, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.
Відповідно до вимог ст.ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно розрахунку витрат на надання правової допомоги позивачем було сплачено 400 грн. за складання позовної заяви, які також підлягають до стягнення з відповідача.
Відповідно до ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" та ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору.
Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 509,51 грн.
Керуючись ст.1058 ЦПК України, ст. ст. 212-215, 224-225 суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Розірвати договори - заяви про банківський строковий вклад укладені між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" №331832/1219/370-14 , №331832/1217/370-14 та №331832/1220/370-14.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Київський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання його копії апеляційної скарги.

Суддя Миронець О.К.