АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30042015 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Лисака І.Н., Міцнея В.Ф.

секретар: Лук»янишина М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Посилався на те, що між ним та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 від 01 червня 2013 року до договору 0146 від 01.06.2013 року про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 гривень зі сплатою 32 % річних на строк з 01.06.2013 року по 31.05.2015 року. Відповідач належним чином не виконував кредитні зобов»язання, внаслідок чого станом на 01 жовтня 2014 року у нього утворилась заборгованість в сумі 7500,66 гривень, в тому числі: заборгованість по кредиту - 3000 грн., заборгованість по несплачених відсотках - 700,66 грн., штраф - 3800 грн.

16 січня 2015 року позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 11607,27 грн., що складається із заборгованості по кредиту в сумі 3000 грн., заборгованості по процентам в сумі 1007,27 грн. та пені в сумі 7600 грн.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 7007,27 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Банк, не погоджуючись з рішенням суду в частині зменшення суми стягнення пені, подав апеляційну скаргу, в якій просить в цій частині змінити рішення та стягнути заявлений в позові розмір пені в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, а тому керуючись вимогами статей 526, 551 ЦК України, задовольнив позовні вимоги частково, при цьому зменшив розмір пені до 3000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Крім цього, такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року № 6-100цс14.

Відповідно до ст. 548 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, що сума боргу за тілом кредиту становить 3000 грн., а розмір пені становить 7600 грн. Так як сума пені більше ніж в два рази перевищує розмір заборгованості за кредитом, суд першої інстанції обґрунтованого застосував положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшив розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача.

При цьому суд врахував матеріальне становище відповідача, зокрема, що в середньому заробітна плата його складає 1997 грн., з якої вираховуються утримання аліментів на неповнолітню дитину та стягнення по виконавчому документу, виданому Глибоцьким районним судом Чернівецької області 16 серпня 2013 року.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов цілком законного та обґрунтованого висновку про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, відповідно до правил ч. 3 ст. 551 ЦК України та виходячи з принципів справедливості та розумності, закріплених у ст.3 ЦК України.

Доводи апелянта висновків суду не спростовують, а відтак апеляційна скарга щодо вирішення судом першої інстанції вимог позивача про стягнення пені підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: