Справа №635/1761/15-ц
Провадження № 2/635/1325/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

27 квітня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № R9B від 13 лютого 2012 року в розмірі 69784,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № R9B, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 65100,00 гривень на строк до 13 лютого 2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22% річних. Відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредит, сплачувати відсотки за його використання у відповідності до графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг; у разі прострочення зобов'язань з повернення кредиту та/або процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору відповідач зобов'язався також сплатити позивачу пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочення зобов'язань за кожний день порушення зобов'язань. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № R9B від 13 лютого 2012 року виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі 65100,00 гривень, відповідач кредит отримав, але свої зобов'язання щодо сплати частини кредиту та відсотків за його використання не виконує, в результаті чого, станом на 12 лютого 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 69784,00 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд, ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 13 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № R9B, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 65100,00 гривень на термін до 13 лютого 2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22% річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит до 13 лютого 2017 року, сплачуючи щомісячно до 28 числа кожного місяця ануїтетні платежі - повернення суми кредиту і сплати процентів за його використання, відповідно до графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг, який є невід'ємною частиною договору № R9B від 13 лютого 2012 року. У разі прострочення зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати відсотків за користування та/або інших платежів згідно з умовами договору відповідач також зобов'язався сплатити позивачу пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочення зобов'язань за кожен день прострочки. Вказані обставини підтверджені кредитним договором № R9B від 13 лютого 2012 року.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № R9B від 13 лютого 2012 року виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі 65100,00 гривень, відповідач кредит отримав, про що свідчить меморіальний ордер № 29290 від 13 лютого 2012 року, але свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконує та не сплачує щомісячні платежі за користування кредитом, в результаті чого, станом на 12 лютого 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 69784,00 гривень з яких:

· строкова заборгованість за кредитним договором у розмірі 36092,77 гривень;

· прострочена заборгованість за кредитним договором у розмірі 10300,06 гривень;

· інфляційні витрати нараховані на прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 1187,00 гривень;

· 3% річних нараховані на прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 178,82 гривень;

· строкова заборгованість по процентам у розмірі 477,77 гривень;

· прострочена заборгованість по процентам у розмірі 3841,48 гривень;

· інфляційні витрати нараховані на прострочену заборгованість по процентам у розмірі 923,88 гривень;

· 3% річних нарахованих за прострочену заборгованість по процентам у розмірі 95,49 гривень;

· пеня нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою кредиту та процентів за його використання у розмірі 16686,74 гривень, яка підтверджена розрахунком суми заборгованості за кредитним договором № R9B від 13 лютого 2012 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № R9B від 13 лютого 2012 року не виконує, а позивач має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 612, ч. 1 ст. 610, ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» - повністю задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» суму заборгованості за кредитним договором № R9B від 13 лютого 2012 року в розмірі 69784 (шістдесят дев'ять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» суму судового збору в розмірі 697 (шістсот дев'яносто сім) гривень 84 копійки.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Відповідач має право звернутися до Харківського районного суду Харківської області з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна