У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Державної виконавчої служби України на рішення апеляційного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Прилуцького управління Державної казначейської служби України Чернігівської області, Державної виконавчої служби України, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади,

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з вини відповідача відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві він був позбавлений можливості стягнути з боржника за виконавчим листом 25 317 грн 89 коп. Вказує, що не стягнута за рішенням суду заборгованість із заробітної плати є майновою шкодою, так як є його майном, яке він не може повернути протягом декількох років із-за бездіяльності державних виконавців та їх службової недбалості в питанні накладення арешту на майно боржника, перевірки його майнового стану за місцем проживання чи роботи, відсутності всебічної перевірки наявності у боржника АТФ «Укргазбуд» грошових доходів. Крім цього, вважає, що бездіяльністю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві йому завдана моральна шкода, оскільки через неправомірні дії державних виконавців, що призвели до не виконання судового рішення протягом тривалого часу він змушений хвилюватись через відсутність засобів до існування, на нервовому ґрунті у нього загострились хронічні хвороби, погіршився загальний стан здоров'я, він почав страждати від безсоння та неврозів. Внаслідок невиплати боржником значної суми заборгованості практично зникли фінансові можливості для продовження лікування та тривалої боротьби за своє здоров'я, погіршився психічний стан, нормальні життєві зв'язки. Зважаючи на характер моральних страждань та порушення нормальних життєвих зв'язків, вважає, що справедливим відшкодуванням моральної шкоди стане стягнення 15 000 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року у позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про відшкодування моральної шкоди та ухвалено у цій частині нове рішення.

Стягнуто з Державної казначейської служби України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на користь ОСОБА_2 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди. У іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі Державна виконавча служба України просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного рішення апеляційного суду.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, розмір якої суд правильно визначив, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи ступінь моральних страждань і переживань позивача, завданих внаслідок неправомірних дій відповідача.

Ухвалюючи рішення апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Державній виконавчій службі України у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Прилуцького управління Державної казначейської служби України Чернігівської області, Державної виконавчої служби України, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак