Справа № 484/1333/15-ц
Провадження № 2-о/484/47/15 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2015 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Панькова Д.А.

Секретаря судового засідання Панчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську справу за заявою Органа опіки та піклування Первомайської міської ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1; заінтересована особа: Служба у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Первомайської міської ради звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1, свої вимоги заявник мотивував тим, що в м. Первомайську по вул. Дзержинського, 21/23 проживає неповнолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати якої померла 07.01.2015 року.

05.05.1990 р. гр. ОСОБА_3, зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3 Російської Федерації. Від цього шлюбу 16.08.1990 року у подружжя народилася дочка ОСОБА_4, яка постійно проживала з матірю. В липні 1993 року ОСОБА_2 зібрав свої речі та покинув дружину з донькою. З цього часу родинний зв'язок з ним був втрачений.

В 1996 році гр. ОСОБА_3 звернулась до Первомайського міськрайонного суду стосовно стягнення аліментів з гр. ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 Первомайський міськрайонний суд направив до Бєлгородського обласного суду клопотання про визнання та виконання рішення Первомайського суду від 16.09.1996 р. про стягнення аліментів та держмита з ОСОБА_2

В 1997 р. Бєлгородський обласний суд направив для відома гр. ОСОБА_2 та Первомайському міськрайонному суду копію ухвали від 13.05.1997 р. стосовно клопотання про визнання рішення суду від 16.09.1996 р. про стягнення аліментів та держмита з гр. ОСОБА_2 Виконавчий лист на стягнення аліментів було направлено 30.06.1998 р. в Бєлгородську область, так як гр. ОСОБА_2 на той час проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. На імя гр. ОСОБА_3 надходили довідки про те, що гр. ОСОБА_2 ніде не працює, майна не має, тому немає можливості стягнути з нього аліменти. Таким чином, гр. ОСОБА_3 до повноліття доньки жодного разу не отримала аліменти на утримання ОСОБА_5 від її батька гр. ОСОБА_2

Гр. ОСОБА_3 перебуваючи з 05.05.1990 р. в зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_2, з липня 1993 року припинила з ним шлюбні та сімейні відносини, які більше не відновлювала. Шлюб вона не встигла розірвати. З гр. ОСОБА_2 з 1993 року більше не бачилася.

З 1999 р. гр. ОСОБА_3 стала проживати у громадянському шлюбі з гр. ОСОБА_6, від якого завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дівчинку Крістіну. Оскільки шлюб між гр. ОСОБА_3 та її колишнім чоловіком гр. ОСОБА_2 не був розірваний, батьком другої дитини був записаний гр. ОСОБА_2, а не біологічний батько дитини, з яким гр. ОСОБА_3 проживала на той час. Згідно довідки КП «Житло», свідчень сусідів та родичів сімї, ОСОБА_2 з сімєю не проживав, відомостей про його місце перебування немає.

Лише 03.09.2014 р. гр. ОСОБА_3 звернулась до Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області з заявою про вжиття заходів щодо встановлення місцезнаходження її колишнього чоловіка ОСОБА_2 Задоволення заяви мало б юридичне значення, що дозволило б гр. ОСОБА_3 розірвати шлюб з ОСОБА_2 19.09.2014 р. гр. ОСОБА_3 отримала від Первомайського МВ УМВС України мотивований висновок з рекомендацією звернутись до суду з даного питання.

07.01.2015 р. гр. ОСОБА_3 померла. У неї залишилася неповнолітня донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 Біологічний батько дитини гр. ОСОБА_6 помер 14.05.2011 р. Після смерті матері, дитина фактично опинилася без батьківського піклування, тимчасово проживала з сестрою, яка не має на неї впливу. Неповнолітня дитина систематично не відвідувала навчальний заклад, не мала зацікавленості у навчанні, схильна до бродяжництва в сумнівній компанії. Тому неповнолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 була тимчасово влаштована в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» до вирішення питання її подальшого влаштування.

Орган опіки та піклування Первомайської міської ради не може вирішити питання надання дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, так як батьком дитини записаний гр. ОСОБА_2, який не є біологічним батьком ОСОБА_1, 12.07.2000 р.н, та місцезнаходження якого невідоме.

В судовому засіданні представник заявника підтримала свої вимоги, викладені в заяві, в повному обсязі та просила про задоволення заяви.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні підтвердив необхідність встановлення даного факту для подальшого влаштування неповнолітньої ОСОБА_1, як дитина, яка опинилася без батьківського піклування.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтвердили, що з 1993 року, з тих пір як ОСОБА_2 покинув сімю та виїхав проживати до Російської Федерації, місце перебування його невідоме.

Вислухавши пояснення сторін по справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст.43 ЦК України громадянин може бути визнаний безвісно відсутнім у судовому порядку, якщо на протязі одного року у місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з ст. 249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Судом встановлено факт, що 05.05.1990 р. гр. ОСОБА_3, зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, від цього шлюбу 16.08.1990 року у подружжя народилася дочка ОСОБА_4, яка постійно проживала з матірю. ОСОБА_2 в липні 1993 року зібрав свої речі та виїхав проживати до Бєлгородської області Російської Федерації. З цього часу родинний зв'язок з ним був втрачений. З 1998 року у місці його постійного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, немає відомостей про місце його перебування, що підтверджується довідкою Служби судових приставів управління юстиції Бєлгородської області від 25.11.1998 р. та рапорту дільничого від 27.10.1998 р., відповідно до яких ОСОБА_2 за вказаною адресою зареєстрований, проте не працює, майна на яке можливо провести стягнення не має, та його місце знаходження не відоме.

Визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім має для заявника юридичне значення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2, безвісно відсутнім.

На підставі ст.43 ЦК України, керуючись ст.ст. 60,234,246,249,208,213,215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, Російської Федерації, останнє відоме місце проживання: РФ, Бєлгородська обл., ст. Весела Лопань, вул. Новоселівка, буд.59, з 01.01.1997 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, а якщо було подано, то після перегляду справи судом апеляційної інстанції, в разі якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом 10 днів після проголошення рішення всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

С У Д Д Я :