АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2469/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Євтушенко П.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівБондаренка С. І. , Храпка В. Д.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ПАТ «Черкаське хімволокно» на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2015 року у цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту теплову енергію з ОСОБА_6, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2015 року у прийнятті заяви ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за спожиту теплову енергію, оскільки із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Черкаське хімволокно», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та просить апеляційний суд зобов'язати Соснівський районний суд м. Черкаси прийняти заяву та видати судовий наказ.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з таких підстав.

Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції керувався п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України й виходив з того, що із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції із наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно роз'яснень, які викладені в п. 13 постанови N 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Пунктом 9 постанови визначено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні .

З оборотної відомості, яку додав до заяви заявник, видно, що станом на січень 2011 року борг вже становив 2013,19 грн. Заявником в заяві про видачу судового наказу не конкретизовано за який час утворилась вищевказана заборгованість, чи утворилась вона в межах строку позовної давності, чи ні.

Крім того, заявником до заяви про видачу судового наказу додано договір № 3053/6 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води від 10 червня 20014 року. Інших належних та допустимих доказів, які б дозволяли суду беззаперечно встановити надання заявником саме споживачу ОСОБА_6 заявлених послуг чи хоча б фактичне споживання нею таких послуг, виникнення у заявника права вимоги саме від ОСОБА_6 за вказаний період заборгованості ПАТ «Черкаське хімволокно» не надано.

Докази, що в період з січня 2011 року по травень 2014 року ОСОБА_6 була власником даної квартири, в матеріалах справи відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність постановленої ухвали. Підстав для скасування ухвали з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Черкаське хімволокно» відхилити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :