Справа № 629/790/15-ц
Номер провадження 2/629/519/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Соколенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківської області, третьої особи реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківської області, третьої особи реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його мати ОСОБА_5. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка, площею 7,0133 гектарів, розташована на території Бунаківської сільської ради Лозівського району, Харківської області. Спадкоємцями після її смерті крім нього є відповідачі по справі. За життя мати позивача розпорядилася своїм майном, склавши заповіт щодо спірної земельної ділянки на позивача по справі та на ім'я відповідача ОСОБА_3 щодо іншої земельної ділянки, площею 11,06 гектарів, розташованої на території Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківської області. Відповідач ОСОБА_3 отримала спадок після смерті матері, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідач ОСОБА_2 від прийняття спадку відмовився. Позивач ОСОБА_1 фактично спадок після смерті своєї матері прийняв, написав заяву про прийняття спадку, але отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом не має можливості, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на землю, а також не можливо встановити належність спірної земельної ділянки одній особі, оскільки в свідоцтві про право на спадщину за законом та у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, а в Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер зазначений НОМЕР_3. В зв'язку з чим просить визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду свою заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі та просить винести рішення на підставі наданих ним письмових доказах.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, але надали суду свої заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують та просять задовольнити їх в повному обсязі

Представник третьої особи реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав суду пояснення в яких просив розглянути справу за відсутності представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства України.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами:

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим виконавчим комітетом Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківській області 08.01.2014 року, відкрилась спадщина на майно, а саме на земельну ділянку, площею 7,01 гектарів, розташовану на території Бунаківської сільської ради Лозівського району, Харківської області, яка належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 червня 2012 року, виданого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1539. За життя спадкодавець розпорядилася своїм майном, склавши 19 грудня 2013 року заповіт на ім'я позивача по справі та на ім'я відповідача ОСОБА_3. Як вбачається з зазначеного заповіту позивачу спадкодавець залишила спірну земельну ділянку, а ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 11,06 га, розташовану на території Бунаківської сільської ради Лозівського району, Харківської області, яка належала померлій на праві власності на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_5, виданого Бунаківською сільською радою Лозівського району Харківської області 06.12.2001 року.

Спадкоємцем спірного майна померлої є позивач по справі. Іншими спадкоємцем майна померлого є відповідачі по справі, які від прийняття спадку відмовились.

Позивач спадщину прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини до державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області. На даний час позивач звернувся до державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що передбачено ст. 67 Законом України «Про нотаріат», але йому в цьому було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.03.2015 року, виданою державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М.. З даної постанови вбачається, що в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку та в зв'язку з неможливістю встановити належність даної земельної ділянки ОСОБА_5.

Згідно з п. 4.15 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві та Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.ст. 182, 334 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Видача свідоцтва про право на спадщину не земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру (п. 4.20 Порядку).

Так, позивачем по справі надано нотаріусу свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 червня 2012 року, виданого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1539.

На час видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, передбачалось: 1) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другої цієї статті. 2) право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину.

При набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою ст. 126 Земельного кодексу України, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки.

На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід.

Згідно Постанови КМУ № 439 від 06.05.2009 року «Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку», в якій вказано порядок здійснення відмітки про перехід права власності на оригіналі державного акту, у разі видачі свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 2 передбачено, що відмітка про перехід права власності на земельну ділянку здійснюється на сторінках державного акту, де знаходиться план зовнішніх меж земельної ділянки, план меж земельної ділянки, починаючи з верхнього кута зверну вниз, зліва направо. Також передбачено, що нотаріус у разі посвідчення цивільно-правового договору про відчуження земельної ділянки, видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, а також вилучення державного акта у передбачених законом випадках із своїх справ за наявності витягу з Поземельної книги проставляє на державному акті відмітку про перехід права власності на земельну ділянку.

Але, приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В. оригінал правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, а саме державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, виданого Бунаківською сільською радою Лозівського району Харківської області 12.09.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 361 на ім'я ОСОБА_9 був долучений до спадкової справи № 152/2011 при видачі 22.06.2012 року свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_9, тому позивач не має можливості надати оригінал державного акту нотаріусу для видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Крім цього як вбачається з матеріалів справи в свідоцтві про право на спадщину за законом від 22 червня 2012 року, виданого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1539 та у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, а в Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер зазначений НОМЕР_3, тобто не можливо встановити належність спірної земельної ділянки саме ОСОБА_5.

Так, згідно довідки № 2410 від 22.12.2014 року виданої Управлінням Держземагенства у Лозівському районі Харківської області вбачається, що на земельну ділянку, площею 7,01 га, розташовану на території Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківської області, яка належала на праві власності ОСОБА_5 було зазначено кадастровий номер НОМЕР_2, але даний кадастровий номер просять вважати помилковим, так як при формуванні витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було допущено помилку. Правильним кадастровим номером вищезазначеної земельної ділянки є НОМЕР_3, який сформовано за допомогою національної кадастрової системи.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-014 від 24.12.2014 року площа земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 складає 7,0133 гектарів.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вилучення Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та неможливість встановити належність земельної ділянки, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦК України.

Право позивача ОСОБА_1 на спадщину за заповітом належної спадкодавцю на праві власності земельної ділянки ніким не оспорене.

Таким чином визнання сторонами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 10, 11, 60, 174, 209, 213 - 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1236, 1258, 1266, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Бунакове, Лозівського району, Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку, площею 7,0133 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Бунаківської сільської ради Лозівського району, Харківської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 червня 2012 року, виданого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1539 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Смірнова