Справа №345/1173/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Гладенької Л.Ф.

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, суд

в с т а н о в и в:

позивачка звернулася до суду з вищенаведеним позовом, свої вимоги мотивує тим, що вона народилася 12 листопада 1969 року в м.Караганда, Казахстан. Її батьком був ОСОБА_5, а мама - відповідачка по справі ОСОБА_2. Крім неї в її батьків також народилися сестри позивачки - відповідачки по справі Прокопів (дошлюбне ОСОБА_2) ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (дошлюбне ОСОБА_2) ОСОБА_7.

Батьку позивачки на праві власності згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16.02.1994 року, яке зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ в реєстрову книгу №21 за реєстровим №2535/30, належала квартира АДРЕСА_1, що в м.Калуші. Крім того батьку належали банківські вклади 1) №90.00.043068 від 05.01.2011 року; 2) 90.00.116570 від 04.05.2012 року; 3) договір №40.28.001239, що знаходилися в Калуському відділенні ПАТ "Ідея Банк"; 4) договір банківського вкладу №008-08503-020412 від 02.04.2012 року;5) договір банківського вкладу №004-08503-040512 від 04.05.2012 року; 6) договір банківського вкладу №008-08505-040112 від 04.01.2012 року; 7) договір №006-08000-121110 від 12.11.2010 року, що знаходяться у відділенні ПАТ "Дельта Банк"; 8) № SАМDN 7128 від 21.12.2011 року; 9) SАМDN 7122 від 21.12.2011 року; 10) пенсійний картковий рахунок від 14.04.2003 року №88939, що знаходилися в Калуському відділенні №1 Івано-Франківської філії ПАТ КБ "ПриватБанк".

15 червня 2012 року батько позивачки ОСОБА_5 помер і після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, що в м.Калуші, а також вищевказані банківські вклади.

Так як батько не залишив за життя заповіту, тому, позивачка по справі ОСОБА_1, та відповідачі по справі - її мама ОСОБА_2 та сестри ОСОБА_4 і ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги згідно ст.1261 ЦК України.

У встановлений законодавством 6-ти місячний строк позивачка та її сестри - відповідачки по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали до нотаріальної контори заяви про те, що вони відмовляєються від спадщини після смерті батька на користь своєї мами ОСОБА_2.

Тому згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 грудня 2012 року ОСОБА_8 прийняла спадщину, яка складалася тільки з банківських вкладів.

Однак склалася така ситуація, що про належність батьку позивачки квартири на праві приватної власності № 30 по вул.Винниченка, 12, що в м.Калуші вони не знали, а їм було відомо тільки про наявність вкладів у банках.

Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак нотаріусом 04.03.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно заяви №28 від 04.07.2012 року вона відмовилась від належної їй частини спадкового майна і вказану заяву згідно п.5 ст.1269 ЦК України не відкликала .

У звязку з цим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивача не зявилася, однак подала заяву про те, що позов підтримує, а справу просить розглянути у її відсутності.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, однак подали до суду нотаріально засвідчену заяву в якій вказали, що не заперечують проти задоволення даного позову,розгляд справи просять проводити у їхній відсутності

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 15 червня 2012 року батько позивачки ОСОБА_5 помер (а.с.11) і після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, що в м.Калуші, а такж на банківські вклади 1) №90.00.043068 від 05.01.2011 року; 2) 90.00.116570 від 04.05.2012 року; 3) договір №40.28.001239, що знаходилися в Калуському відділенні ПАТ "Ідея Банк"; 4) договір банківського вкладу №008-08503-020412 від 02.04.2012 року;5) договір банківського вкладу №004-08503-040512 від 04.05.2012 року; 6) договір банківського вкладу №008-08505-040112 від 04.01.2012 року; 7) договір №006-08000-121110 від 12.11.2010 року, що знаходяться у відділенні ПАТ "Дельта Банк"; 8) № SАМDN 7128 від 21.12.2011 року; 9) SАМDN 7122 від 21.12.2011 року; 10) пенсійний картковий рахунок від 14.04.2003 року №88939, що знаходилися в Калуському відділенні №1 Івано-Франківської філії ПАТ КБ "ПриватБанк".

Квартира АДРЕСА_1, що в м.Калуші належала ОСОБА_5 на праві власності згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16.02.1994 року, яке зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ в реєстрову книгу №21 за реєстровим №2535/30 (а.с.16).

Так як батько не залишив за життя заповіту, тому, позивачка по справі ОСОБА_1, та відповідачі по справі - її мама ОСОБА_2 та сестри ОСОБА_4 і ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги згідно ст.1261 ЦК України.

У встановлений законодавством 6-ти місячний строк позивачка та її сестри - відповідачки по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали до нотаріальної контори заяви про те, що вони відмовляєються від спадщини після смерті батька на користь своєї мами ОСОБА_2.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 грудня 2012 року ОСОБА_8 прийняла спадщину, яка складалася тільки з банківських вкладів (а.с.15).

Однак склалася така ситуація, що про належність батьку позивачки квартири на праві приватної власності № 30 по вул.Винниченка, 12, що в м.Калуші позивачка не знала, а їй було відомо тільки про наявність вкладів у банках.

Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак нотаріусом 04.03.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно заяви №28 від 04.07.2012 року вона відмовилась від належної їй частини спадкового майна і вказану заяву згідно п.5 ст.1269 ЦК України не відкликала (а.с.5).

Щодо квартири то тільки на даний час сторонами по справі було знайдено Свідоцтво на право особистої власності від 16.02.1994 року, виданого на померлого батька. На дану квартиру було видано 14.09.1988 року ордер на позивачку члена житлово-кооперативної квартири, а також батьків позивачки ОСОБА_2, та померлого батька ОСОБА_5. Рішенням Виконавчого комітету Калуської міської ради №167 від 14.09.1988 року було вирішено питання виключити з членів житлово-будівельного кооперативу №1 батька позивачки згідно поданої ним заяви від 28.07.1988 року і передане пай на квартиру №30Шумея В.В. позивачці його дочці ОСОБА_9 згідно загальних зборів від 03.08.1988 року. Однак Свідоцтво, яке видано 16.02.1994 року виконавчим комітетом Калуської міської ради видано на батька позивачки, а не на неї, хоча на той час батько вже не був членом в житлово-будівельному кооперативі №1.

Оскільки позивачка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із своєю сімєю, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на вищезгадане спадкове майно.

На підставі ст.ст.1216-1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України та керуючись ст. ст. 213215 ЦПК України, суд

р і ш и в:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на спадкове майно батька ОСОБА_5, померлого 15.06.2012року, а саме квартиру №30, яка знаходиться в м.Калуші по вул.Винниченка,12 і належала покійному батьку згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16.02.1994 року, яке зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ в реєстрову книгу №21 за реєстровим №2535/30.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного сулу Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

Г о л о в у ю ч и й: