АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1468/15 Справа № 175/2104/14 Головуючий у 1 й інстанції - Бойко О.М. Доповідач - Колодяжна Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Колодяжної Н. Є.

суддів - Макарова М.О., Лисичної Н.М.

при секретарі - Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області - про відшкодування шкоди, визнання кадастрового плану нікчемним, зобов'язання усунути перешкоди, стягнення матеріальної та моральної шкоди, визнання недійсним державного акту, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, доводи апелянта, вважає скаргу необґрунтованою, а оскаржуване рішення таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 14 грудня 1999 року, є власником земельної ділянки площею 0,066 га на території садівничого .товариства (СТ) "Дніпрове" Новоолександрівської сільської ради. З південної сторони зазначена земельна ділянка межує з земельною ділянкою загальною площею 0.089 га, яка належить ОСОБА_3. Остання є власником земельної ділянки площею 0,089 га на підставі Договору дарування від 27 липня 2010 року. Земельна ділянка, яку ОСОБА_3 отримала у дар, була приватизована ще у 2000 році її батьком і кадастровий номер було присвоєно ще до того як був укладений договір дарування. Відповідачка. переоформила землю на своє ім'я, отримавши 01 серпня 2011 року новий Державний акт на право власності на земельну ділянку з відповідним кадастровим номером.

Встановлено, що ОСОБА_3 встановила огорожу із залізобетонних блоків ("Європаркан") на території земельної ділянки ОСОБА_2, внаслідок чого площа всієї земельної ділянки позивача зменшилась з 0.066 га до 0.062 га, що підтверджується геодезичними замірами, проведеними ДРФ "Центру ДЗК" від 28.11.2011 року та абрисом виданим Відділом топографо-геодезичних та картографічних робіт, які суд необґрунтовано не взяв до уваги з огляду на те, що з боку відповідачки інших висновків, які б спростовували надані позивачем докази.- суду не надавались.

Технічним висновком щодо стану зазначеної огорожі ("Європаркану") та фотознімками підтверджується, що роботи з будівництва та подальшого використання огорожі в якості підпірної стіни виконані з відхиленнями від діючих норм. Дана огорожа на межі земельних ділянок № 211 (власник ОСОБА_2) та № 210 (власник Галюк) знаходиться в аварійному стані, являє загрозу обвалення, вигнута у сторону ділянки №211, що зменшує її площу, вказану у Державному акті на землю (а.с. 127-139).

Наведені обставини та докази давали суду 1-ї інстанції підстави- відповідно до вимог ч.2 ст. 152 ЗК України щодо права власника вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю - для задоволення позовних вимог про зобов*язання ОСОБА_3 демонтувати залізобетонну огорожу.

Однак, враховуючи те, що під час розгляду справи в апеляційній інстанції відповідачка у добровільному порядку мирним шляхом вирішила дане питання та знесла спірну огорожу, підстави для скасування рішення в цій частині відпали, а тому воно повинне бути залишене без змін.

Крім того, на стадії апеляційного розгляду справи в результаті пояснень самого позивача та представника третьої особи з*ясовано, що порушень у Державному акті на землю, що виданий відповідачці, - немає, а тому позивач не наголошував на визнанні даного акту недійсним. З таких підстав у даній частині рішення теж слід залишити без змін.

Спірним для сторін залишилось питання щодо вимог позивача про визнання за ним права на отримання кадастрового номеру на його земельну ділянку, виправлення технічної помилки в координатах поворотних точок земельної ділянки, визнання нікчемним, недійсним кадастрового плану. Відмовляючи у задоволенні даних вимог, райсуд, серед іншого, виходив з того, що позивачем не надано суду належних доказів, що відповідачка перешкоджає позивачу у здійсненні права на отримання кадастрового номеру, вважав, що її згоди на отримання ОСОБА_2 кадастрового номеру не потрібно.

Такий висновок ґрунтується на неповному з*ясуванні обставин справи по даному питанні. Так, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників.

В апеляційному суді позивач та представник Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі поясненювали, що, звернувшись до земльного органу із заявою про присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру, позивач зіткнувся з проблемою виготовлення технічної документації у зв'язку з тим, що при виготовленні технічної документації по земельній ділянці ОСОБА_3 відповідними органами було допущено помилку у координатах поворотних точок меж її земельної ділянки площею 0.0890 га.. Висновком № 52/10-14 Експертно-будівельно-технічного дослідження підтверджено, що відбулося накладення меж земельної ділянки № 210, яка належить ОСОБА_4, на земельну ділянку № 211, яка належить ОСОБА_2

Наявність помилок в технічній документації щодо земельної ділянки відповідачки не дає можливості позивачеві виготовити технічну документацію його земельної ділянки і відповідно отримати кадастровий номер.

Згідно з ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру.

Зазначеним обставинам суд не дав відповідну правову оцінку та в порушення вимог ст.ст.213, 214 ЦПК не навів у рішенні правильних висновків, безпідставно посилаючись на рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року, яким вирішувались інші предмет та підстави позову ОСОБА_3

Разом з тим, апеляційний суд позбавлений можливості робити висновки та ухвалити своє рішення з даного питання, оскільки позовні вимоги на а.с. 53 у пункті 3, а саме : " прошу виправити технічну помилку в координатах поворотних точок земельної ділянки шляхом виготовлення нової технічної документації", - є неконкретними, незрозумілими, без зазначення особи (осіб- як фізичних, так і юридичних), яка повинна виправити помилку та виготовити нову технічну документацію, без зазначення обґрунтування, хто і конкретно яким чином порушує у даному випадку права позивача. В обґрунтуваннях позовної заяви позивач пов*язував допущену помилку в технічній документації з порушенням його прав в результаті установки залізобетонної огорожі, в той час як у засіданні поясненнями 3-ї особи було з*ясовано, що це окремі спірні питання, які не залежать одне від одного та не впливають на законність Державних актів на право власності на землю, оскільки окремим питанням є вимога, пов* язана з необхідністю отримати кадастровий номер на ділянку позивача.

Враховуючи, що законом не передбачено на стадії апеляційного провадження уточнювати або змінювати позовні вимоги, а апеляційний суд переглядає рішення в межах заявлених вимог, рішення про відмову у наведеній частині позову підлягає залишенню без змін.

За відсутності підстав для задоволення позову вцілому, не можуть бути задоволені вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскарженау 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: М.О. Макаров

Н.М. Лисична