Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

25 рудня 2015 року м.Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.Миколаєва Гуденко О.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів у сумі 92040,00 грн.

Позивач одночасно з подачею позову просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на всі розрахункові рахунки (Ощадбанк, Приватбанк на імя ОСОБА_3- імя жінки і неповнолітнього), рухоме майно та нерухоме майно, а саме:житловий будинок №41 по пров.Веселинівськом в м.Миколаєві та квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши доводи заяви, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 151 ч.1 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно ч.1 та 2 п.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії щодо цього майна, що належить позивачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною ч.3 ст.152 ЦПК України встановлено, що заявлений вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами. Враховуючи наявність майнового спору між сторонами, обсяг позовних вимог позивача, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову лише шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, оскільки невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Що стосується накладення арешту на всі розрахункові рахунки (Ощадбанк, Приватбанк на імя ОСОБА_3- імя жінки і неповнолітнього), рухоме майно та на житловий будинок №41 по пров.Веселинівськом в м.Миколаєві, то у задоволенні цих вимог слід відмовити, оскільки згідно ст.152 ЦПК України вид забезпечення позову забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачам і знаходяться у них або у інших осіб.

Проте, у наданій позивачем заяві відсутні жодні відомості щодо належності будь-якого рухомого майна спадкодавцеві та відповідних розрахунках, відкритих на імя спадкодавця в установах банку. А щодо накладення арешту на житловий будинок №41 по пров.Веселинівськом в м.Миколаєві, то заявлений обсяг забезпечення позову не є співмірний із заявленим розміром позовних вимог.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, постановою Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.06 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти обтяження у вигляді арешту на квартиру № 9, що знаходиться в м.Миколаєві по вул.Громадянська,11 в м.Миколаєві, яка належить ОСОБА_3 Славентійовиичу.

Заборонити укладати усі види угод, пов'язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна.

Копії ухвали для негайного виконання надіслати в Реєстраційну службу Миколаївського міського управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.