АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/6871/15 Головуючий 1 інст. - Скляренко С.О.
Справа № 642/5691/15 Доповідач - Карімова Л.В. Категорія: стягнення суми
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Ленінського районного суду міста Харкова від 12 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Ленінський відділ державної виконавчої служби (ВДВС) Харківського міського управління юстиції (МУЮ) про стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

09 липня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду в порядку вимог ч.2 ст. 625 ЦК України з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення додатково грошових коштів в сумі 101053,98 грн. за договором позики, укладеному між ними 06.08.2003 року на суму 5 400 доларів США.

Посилався на те, що відповідач тривалий час не виплачує йому зазначений борг, стягнутий за рішенням суду, а курс долара на день звернення до суду з цим позовом став значно більшим.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 03.08.2015 р. вищевказана позовна заява ОСОБА_3 залишена без руху на підставі ст.ст. 119,120 ЦПК України.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 12.08. 2015 р. позовну заяву ОСОБА_3 повернуто йому як неподану у зв'язку з не усуненням недоліків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення суддею норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу від 12.08.2015 р. та направити справу для розгляду по суті до суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу від 03.08.2015 р. про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_3, суддя виходив з того, що позовна заява не відповідає вимогам п.п. 2,6 ч.2 ст. 119 ЦПК України, оскільки в ній не зазначені докази на підтвердження всіх обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема щодо посилань на подання позивачем до Ленінського ВДВС виконавчих листів, отриманих на виконання рішень Ленінського районного суду м. Харкова від 28.02.2013 р. та від 10.06.2013 р., або наявність підстав для звільнення від доказування цих обставин, а також не уточнений пункт 2 прохальної частини позовної заяви в частині витребування з архіву суду цивільних справ.

Постановляючи ухвалу від 12.08. 2015 р. про повернення ОСОБА_3 позовної заяви як неподаної на підставі ст.ст. 119-120 ЦПК України, суддя виходив з того, що ОСОБА_3 не в повному обсязі усунув недоліки, які були зазначені в ухвалі судді від 03.08.2015 р.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені з порушенням вимог цивільного процесуального права.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3 вона містить відомості, зазначені в п.п. 1-7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, та в ній викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначені докази, які на думку позивача підтверджують кожну обставину.

На виконання ухвали судді від 03.08.2015 р. ОСОБА_3 надана до суду 10.08.2015 р. заява з уточненнями викладених в позовній заяві обставин, та з зазначенням доказів, які на думку позивача підтверджують ці обставини, та наданням копій рішень суду та копій постанов ВДВС.

Постановляючи ухвалу від 12 серпня 2015 року про повернення позивачу заяви як неподаної, суд першої інстанції не врахував зазначене, а вважаючи, що вимоги ухвали від 03.08.2015 р. не виконані у повному обсязі, оскільки ОСОБА_3 не зазначені докази щодо відсутності стягнення з відповідача ОСОБА_4 коштів за судовими рішеннями, суд не врахував, що позивач не позбавлений можливості вчинити дії по наданню доказів і в попередньому судовому засіданні відповідно до ст. 130 ЦПК України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини кожна держава - учасниця Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, реалізуючи п.1 ст. 6 цієї Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р. (judgementofECHRof 16 December 1992 DeGeouffredelaPradellev.France // Series AN 253-B).

Вищезазначені обставини свідчать про те, що ухвала суду першої інстанції про повернення ОСОБА_3 позовної заяви як неподаної, є передчасною.

У зв'язку з порушенням судом першої інстанції вимог ст.ст. 119-121 ЦПК України судова колегія відповідно до п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України скасовує оскаржувану ухвалу та направляє справу до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу судді Ленінського районного суду міста Харкова від 12 серпня 2015 року скасувати і передати справу до цього суду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: