Справа № 473/5461/14-ц
УХВАЛА

"18" лютого 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на 1/3 частку житлового будинку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вознесенської міської ради про визнання права власності на 1/3 частку житлового будинку в порядку спадкування в якому вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її рідний брат - ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла 1/3 частка житлового будинку АДРЕСА_1. Вказане майно ОСОБА_2 отримав у спадок, проте не оформив після смерті ОСОБА_3, яка в свою чергу отримала його у спадок після смерті ОСОБА_4.

Позивачка, як спадкоємець другої черги за законом у встановленому порядку прийняла спадщину, проте нотаріус відмовляє їй в оформленні спадкових прав щодо спірного майна в зв`язку з наявністю протиріч у правовстановлюючому документі на майно.

Враховуючи вказані обставини, позивачка просила визнати за нею право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 (з господарськими будівлями і спорудами) в порядку спадкування за законом після смерті свого рідного брата - ОСОБА_2.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 28 січня 2015 року вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 (що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4)в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

16 лютого 2015 року позивачка ОСОБА_1 подала суду заяву про ухвалення додаткового рішення по суті заявленої нею вимоги щодо визнання за нею, окрім права власності на частку в будинку, також права власності на господарські будівлі та споруди, що є частиною будинку, з приводу яких не ухвалене судове рішення.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала, вказуючи на те, що державний реєстратор відмовляється зареєструвати за нею право власності на підставі ухваленого судом рішення, вказуючи на необхідність додаткового визнання судом за позивачкою права власності на господарські будівлі та споруди, що є частиною спірного будинку.

Представник відповідача - Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явився, судом про час та місце розгляду справи повідомлений, причину неявки суду не повідомив.

Суд у відповідності до ч. 3 ст. 220 ЦПК України вважав можливим провести розгляд справи без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Свою заяву щодо необхідності ухвалення додаткового рішення позивачка обґрунтовує тим, що суд не вирішив долю господарських будівель та споруд, що є частиною спірного будинку, тобто не в повній мірі розглянув заявлені вимоги, що є перешкодою для реєстрації права власності.

Проте суд не може погодитися з такими доводами, оскільки згідно ст. 382 ЦК України, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при переході права власності на житловий будинок від однієї особи до іншої, вважається, що до нового власника разом з будинком переходить право власності й на будівлі та споруди, що є його частиною, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто господарські будівлі та споруди, що є частиною житлового будинку АДРЕСА_1, у відповідній частці перейшли у власність ОСОБА_1 в зв'язку ухваленням судом рішення про визнання її власником 1/3 частки спірного житлового будинку і вказана обставина не потребує додаткової констатації судовим рішенням.

Вказане правило не стосується самочинно збудованих або незакінчених будівництвом будівель та споруд, оскільки закон передбачає особливий (позасудовий) порядок оформлення права власності на ці об'єкти.

Разом з тим відмова реєстратора у реєстрації за позивачкою права власності на спірні об'єкти не змінює суть обставин та не є підставою для ухвалення додаткового рішення, така відмова реєстратора може бути оскаржена ОСОБА_1 в установленому законом прядку.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 214-215, 220 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на 1/3 частку житлового будинку в порядку спадкування - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, що не брали участь в розгляді справи - протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: О.В.Вуїв