Справа № 344/8937/15-ц
Провадження № 2/344/3612/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Караїм Ю.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом КП Єдиний розрахунковий центр до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

до Івано-Франківського міського суду звернулось КП Єдиний розрахунковий центр з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. В позові вказано, що відповідач отримує житлово-комунальні послуги, які надає позивач, однак відмовляється здійснювати оплату за спірні житлово-комунальні послуги, а тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість з їх оплати в примусовому порядку в сумі 2011,43 гривень.

Представник позивача подав заяву про розгляд спору без його участі, в якій підтримав позов з підстав, що в ньому зазначені.

В судовому засіданні відповідачка заперечила позов з тих підстав, що між сторонами спору не було укладено договору про надання спірних послуг; якість послуг та періодичність їх надання не задовольняють відповідача; позивач надає спірні послуги через посередників, а відповідачка бажає, щоб виконавець послуг надавав їх безпосередньо їй; чистку вентиляції вважає недобросовісною, оскільки вентиляція квартири відповідача та її сусідів були об`єднані, а тому вона була змушена переробляти її; раніше чоловік відповідачки подав заяву ЖЕО №6 про відмову від послуг; відповідно до актів приймання-передачі спірних послуг їх виконували посередники; належно не чистять каналізацію; коли зняли труби в підвалі, то поскладали їх в іншому під'їзді; на виклик для усунення аварійної ситуації з`являлись представники позивача, але виконують роботи неякісно; іноді приходить прибиральниця під`їзду, яка випрошує воду для його прибирання; після виходу з ладу електрощитового елементу на поверсі відповідачки представники ВАТ «Прикарпаттяобленерго» відмовились усувати пошкодження.

В ст. 10 ЦПК України встановлено змагальність сторін в якості загальної засади цивільних процесуальних відносин.

Відповідно до п. 3 ст. 27 ЦПК України сторони зобов`язані реалізувати свої права добросовісно.

Відповідно до п. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд роз'яснював сторонам їх права та обов'язки, а також наслідки їх невиконання і постановляє судове рішення на підставі тих доказів, що були надані сторонами.

Судом встановлено наступні обставини.

15/09/2011 р. рішенням Івано-Франківської міської ради №383-14 затверджено структуру строки та періодичність сплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в м. Івано-Франківськ.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 02/06/2011 р. №212-Х позивача визначено виконавцем послуг з управління будинками, утриманням будинків та прибудинкових територій, ремонту приміщень, будинків та споруд.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 13/07/2011 р. №427 встановлено вартість послуг з утримання будинків та прибудинкових територій.

Відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради позивача визначено в якості виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в м. Івано-Франківськ.

27/12/11 рішенням Івано-Франківської міської ради №842 затверджено по будинкові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в м. Івано-Франківськ.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 25/04/2013 р. №1043-35 затверджено тимчасові схеми прибудинкових територій.

Відповідно до п. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Отже відповідач також зобов`язаний нести витрати на утримання спільного майна та спільної прибудинкової території.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач отримує житлово-комунальні послуги, тобто є споживачем житлово-комунальних послуг відповідно до змісту закону.

Відповідно до ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Форма та зміст типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009р. № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Відповідач не надав суду жодного доказу на спростування розрахунку позивача щодо платежів за житлово-комунальні послуги із урахуванням якості таких послуг і його претензій щодо якості послуг. Також суду не надано жодного доказу фіксування обставин якості і претензій щодо такої якості, у формі і спосіб, які передбачені положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» або Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак відповідно до п. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином позивач обґрунтував позов належними правовими підставами, а відповідач не спростував позов.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

У Х В А Л И В:

позов задовольнити;

стягнути з ОСОБА_2 на користь КП Єдиний розрахунковий центр 2011,43 гривень заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, 243,60 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі відсутності сторін, під час проголошення судового рішення подається апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя С.О. Бородовський