Справа № 523/229/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2015 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі Стьопіну О.К.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника служби в справах дітей -ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі заяву ОСОБА_4 про скасування заочного рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася з вказаною заявою та просила поновити строк для звернення, скасувати заочне рішення від 08 грудня 2014 року посилаючись на те, що їй не було відомо про його прийняття, копію не отримувала, про розгляд справи також не була повідомлена. Крім того, зазначила, що за зареєстрованою адресою в квартирі вона не проживає. Оскільки там мало місця, а проживає велика кількість людей. Листування веде через свого адресу представника, про яку відомо позивачу. За адресою своєї реєстрації вона не може отримувати листів, про рішення суду дізналася від ОСОБА_5. Підпис на поштових повідомленнях не належить їй. Також вказувала на те, що в квартирі є зареєстрованими неповнолітні діти, тому з метою недопущення порушення їх прав потрібен висновок служби в справах дітей та необхідно залучити органи прокуратури. До того ж вона не визнає розміру заборгованості перед позивачем та продовжує відновлювати свої права. В підтвердження неотримання вимог позивача про виселення вона буде просити суд призначити судову експертизу. Оскільки вона ніколи не перешкоджала позивачу на вчинення дій щодо проведення торгів, не перешкоджала в доступі до квартири, то вважає що підстав для звернення до суду не було.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 вимогу підтримав та зазначив, що відповідачка не отримували ні виклик до суду, ні рішення. Вона не заперечує проти звернення стягнення шляхом прилюдних торгів, не перешкоджала ніколи в доступі до квартири, вважає, що має право проживати поки не буде новий власник і лише тоді в добровільному порядку звільнить. Для підтвердження неотримання повідомлення відповідач буде просити суд про призначення судової експертизи. Про те, що позивач не вчиняв ніяких дій щодо звернення стягнення на майно свідчить і те, що не було звернення до служби в справах дітей для отримання дозволу на відчуження квартири. Тому вважає, що взагалі спір відсутній. Крім того, він зазначив, що відповідачка ОСОБА_4 не погоджується з умовою в договорі про те, що вона повинна була повідомляти банк про іншу адресу, а щодо умови про те, що вона не може реєструвати в квартирі інших осіб, то вона її не виконувала, оскільки дотримувала вимог Закону про необхідність реєстрації адреси проживання неповнолітніх осіб.

Представник позивача заперечувала проти задоволення заяви оскільки вважає її такою, що не відповідає вимогам ст..229 ЦПК України, в ній відсутні посилання на докази якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача та заяву про перегляд заочного рішення. Доводи ОСОБА_4 про те, що вона змінила адресу і веде листування через свого представника, про що відомо позивачу взагалі нічим не підтверджуються. В п.3.1.11. іпотечного договору відповідач зобовязувалася повідомляти банк про зміну місця проживання, місця роботи паспорта, номера телефону та про інші зміни обставин, що може вплинути на виконання умов кредиту. Жодної інформації банку не надавалося. Про виклик до суду повідомлялася за зареєстрованою адресою. Скасування заочного рішення можливе лише за двох обставин, а відповідачка була повідомлена, а доводи на які вона посилається не мають істотного значення для правильного вирішення справи. Крім того, банком в позові було звернуто увагу на закони які стосуються захисту прав неповнолітніх дітей, однак їх дія не поширюється на правовідносини, які склалися на час виконання рішення суду щодо реалізації предмету іпотеки. Захист прав дітей на підставі Законів України «Про охорону дитинства» та «Про основу соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» відбувається на стадії укладання договорів щодо розпорядження майном, яким можуть бути порушені їхні права, а звернення стягнення на майно є процедурою, спрямованою на забезпечення права іпотеко держателя на задоволення своїх вимог у разі невиконання або неналежного виконання боржником кредитного зобовязання.

Представник служби в справах дітей погодився з поданою заявою, так як вважає, що потрібно враховувати права неповнолітніх дітей.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

08 грудня 2014 р. Суворовським районним судом м.Одеси було прийнято заочне рішення по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Мегабанк» вимоги задоволено та виселено ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 разом з малолітнім ОСОБА_7, ОСОБА_8, разом з малолітнім ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 разом з малолітнім ОСОБА_12 з квартири АДРЕСА_1, а також стягнуто судові витрати. Додатковим рішенням також виселено ОСОБА_13.

Відповідно до вимог ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як видно із змісту вказаної норми для скасування заочного рішення необхідні дві умови, а саме неявка та неповідомлення про її причини з поважних причин і докази, на які особа посилається, мають істотне значення для розгляду справи.

Згідно з нормами ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Нормами ст.76 ЦПК України визначено порядок вручення судових повісток і в ч. 3 передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Статтею 77 ЦПК України передбачено , що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідача ОСОБА_4 суд неодноразово викликав в судові засідання, знаючи про розгляд справи після отримання викликів на 15 вересня, 15 жовтня, 05 листопада 2014 року відповідач не зявлялася на пошту для отримання виклику, іншої адреси суду не повідомляла, тому усі судові повістки направлялися за зарєстрованою адресою проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.65,71,76,102).

Під час розгляду справи судом було здійснено усі необхідні дії по належному сповіщенню відповідача, відповідно до вимог ст.74 ЦПК України за зареєстрованою адресою, тому згідно з вимогами ч.5 даної статті вона вважається повідомленою належним чином.

При цьому суд, звертає увагу і на те, що іншої адреси відповідач не повідомляв та про розгляд справи не цікавився.

В ході розгляду справи відповідач письмових заперечень не направляла, тому суд розглядав справу на підставі наявних матеріалів. Доводи заявника про те, що вона не отримувала від банку вимоги про виселення спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Наявність зареєстрованих в квартирі неповнолітніх дітей не може вплинути на прийняте судом рішення із огляду на виниклі правовідносини та норми Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення, оскільки не наведено поважності причин неявки та неповідомлення про її причини і не надано доказів які мають істотне значення для розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 231, 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про скасування заочного рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 08 грудня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, в тому числі як законного представника малолітнього ОСОБА_7, ОСОБА_8, в тому числі як законного представника малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_13, ОСОБА_10, ОСОБА_14, у тому числі як законного представника малолітнього ОСОБА_15, треті особи Головне Управління Державної міграційної служби в Одеській області та служба в справах дітей Одеської міської ради, про виселення та зняття з реєстраційного обліку, про виселення залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси в десятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя :