Ухвала

Іменем України

Справа № 712/10683/15-ц

Провадження № 4с/712/57/15

24 вересня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого- судді- ОСОБА_1

при секретарі Вдовенко О.В.

розглянувши в судовому засіданні м. Черкаси скаргу ОСОБА_2 про визнання дії державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції неправомірними та зобов"язання усунути порушення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вказаною скаргою, посилаючись на те, що в провадженні державного виконавця перебуває виконавчий лист Соснівського районного суду м.Черкаси № 712/8351/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райфайзен банк Аваль» боргу у сумі 777402,22 грн. 04.09.2015 року складено акт опису й арешту майна, яким описано та арештовано майно боржника, а саме магазин промислових товарів за адресою м.Черкаси, вул. Леніна,10. З огляду на те, що дане нерухоме майно знаходиться в іпотеці, тому звернення стягнення на предмет іпотеки на виконання рішення суду про стягнення боргу вважає неправомірними. Крім того, перед накладанням арешту на нерухоме майно державний виконавець не з'ясував наявність у боржника іншого майна, зокрема грошових коштів, на які можливо звернути стягнення. Просить суд визнати дії державного виконавця ЦВ ДВС ОСОБА_3 щодо складання акту опису й арешту іпотечного нерухомого майна від 04.09.2015 року неправомірними, зобов'язати державного виконавця ЦВ ДВС ОСОБА_3 зняти арешт та виключити майна з акту опису і арешту від 04.09.2015 року, зупинити стягнення на підставі виконавчого листа до завершення розгляду даної скарги.

Заявник, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно поштового повідомлення в матеріалах справи. Відсутні підстави для відкладення розгляду справи в межах строку для розгляду скарги, передбаченого ст.383 ЦПК України.

Представник органу ДВС ОСОБА_4 в наданому суду запереченні просила відмовити у задоволенні скарги, вказуючи, що державним виконавцем в процесі виконавчого провадження не були порушені чинне законодавство та права боржника ОСОБА_2

Представник стягувача ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у скарзі, пояснив, що стягувач є одночасно іпотекодержателем належного заявниці магазину промислових товарів за адресою м.Черкаси, вул.Леніна,10. В зв'язку з невиконанням боржником в добровільному порядку рішення суду про стягнення боргу, державним виконавчем 26.02.2015р. був накладений арешт та все майно боржника, з'ясовано відсутність коштів на відкритих боржником банківських рахунках, в зв'язку з чим за вимогою стягувача державний виконавець склав акту опису і арешту на належне боржнику майно, діючи в межах законних повноважень з метою виконання рішення суду.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Згідно з ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Оскільки нормами розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» не передбачено права суду вживати заходи щодо забезпечення розгляду скарги сторін виконавчого провадження шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, тому вимоги про зупинення стягнення не підлягають до задоволення.

В провадженні Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 46512613 за виконавчим листом Соснівського районного суду м.Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райфайзен банк Аваль» боргу у сумі 777402,22 грн. на виконання рішення Апеляційного суду Черкаської області від 15.01.2015р., яке набрало законної сили та було звернуте до примусового виконання. Виконавче провадження відкрито 15.02.2015р. боржник в наданий 7-денний строк з моменту відкриття виконавчого провадження добровільно рішення суду не виконала, в зв'язку з чим постановою від 26.02.2015р. накладений арешт на все майно, належне боржнику, в межах суми стягнення. 28.08.2015р. стягувач звернувся до державного виконавця з вимогою накласти арешт на належне ОСОБА_2 нежитлове приміщення магазину промислових товарів за адресою м.Черкаси, вул. Леніна,10, яке є предметом іпотеки від 15.01.2008р., укладеного між ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець). 04.09.2015р. державний виконавець склав Акт опису та арешту вказаного нерухомого майна, належного боржнику.

Відповідно до ст.6 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. У відповідності до ч.8 ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

В судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи заявника про порушення державним виконавцес закону чи прав стягувач, що є підставою для залишення скарги без задоволення, оскільки державним виконавцем в звязку з невиконанням в добровільному порядку боржником рішення постановою від 26.02.2015р. був накладений арешт на все майно боржника, дана постанова була доступна до ознайомлення боржником шляхом розміщення в Єдиному реєстрі виконавчих проваджень та не оскаржувалась, також заявниця державному виконавцю не вказувала конкретне майно, грошові кошти, на які можливо звернути стягнення для виконання рішення, в звязку з чим за вимогою стягувача, який є також іпотекодержателем, державним виконавцем був складений Акт опису і арешту належного боржнику нежитлового приміщення, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Керуючись ст. 383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції щодо складання акту опису й арешту нерухомого майна від 04.09.2015 року у виконавчому провадженні ВП № 46512613, зобов'язання зняти арешт, зупинення стягнення за виконавчим документом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 5-денний строк з моменту проголошення, особами, які брали участь в розгляді справи та не були присутні під час проголошення ухвали - з моменту отримання її копії.

Головуючий :