Справа № 132/3330/14-ц Провадження № 22-ц/772/1955/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 69Доповідач Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі : головуючого судді Іванюка М.В, суддів КолосаС.С. та ОСОБА_2, з участю секретаря ТопольськоїВ.О, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу Вінницької міської ради на рішення Калинівського районного суду від 15 квітня 2015р. у справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, --

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2014р. ОСОБА_3. звернулася в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заінтересованою особою заявниця вказала Вінницьку міську раду.

Зазначила, що 01 серпня 2014р. померла її двоюрідна сестра ОСОБА_4. В листопаді 2014р. ОСОБА_3. подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини (спадкове майно квартира АДРЕСА_1), у якій зазначила, що документи, необхідні для її оформлення, нею будуть подані додатково. Також вказала, що вона є єдиним спадкоємцем померлої. Рідна сестра заявниці ОСОБА_5. померла 25.05.2013р. і похована поруч із своїми батьками, які є і батьками заявниці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.69).

Посилаючись на те, що актові записи про народження її батьків та батьків спадкодавця не збереглися, ОСОБА_3. просила суд встановити факт, що ОСОБА_4, 1934р. народження, яка померла 01.08.2014р, була її двоюрідною сестрою. Зазначила, що займалася її похованням. ОСОБА_4. похована поруч із своєю матірю ОСОБА_8(а.с.64). Заявниця, її рідна сестра та двоюрідна сестра за життя останніх підтримували теплі родинні відносини, що вбачається з фотографій, доданих до матеріалів (а.с.61,62).

Рішенням Калинівського районного суду від 15 квітня 2015р. вказану заяву ОСОБА_3. було задоволено.

Вінницька міська рада у своїй апеляційній скарзі просить дане рішення скасувати, а заяву ОСОБА_3. про встановлення факту родинних відносин залишити без розгляду. Вважає, що у даному випадку має місце спір про право. Крім того, на думку апелянта, заявниця не довела наявності родинного споріднення з померлою.

В суді апеляційної інстанції представник Вінницької міської ради ОСОБА_9. підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представники ОСОБА_3. ОСОБА_10, ОСОБА_11. та адвокат ОСОБА_12. просять відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Вислухавши зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог, заперечень і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав :

Посилання апелянта на те, що у даному випадку порушено право Вінницької міської ради щодо звернення в суд з зустрічною позовною заявою про визнання спадщини відумерлою, на увагу не заслуговують. Адже згідно положень ст.276 ЦПК України та ч.ч.1,2 ст.1277 ЦК України така заява може бути подана до суду відповідним органом місцевого самоврядування лише після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Суд задовольняє дану вимогу в разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття. У даному випадку спадщина відкрилася 01 серпня 2014р. Зазначений вище річний строк з моменту її відкриття ще не сплив. У звязку з цим на час розгляду справи Вінницька міська рада не набула права звернення в суд з такою заявою і на теперішній час не може претендувати на визнання спадщини відумерлою. Тому спору про право між ОСОБА_3. і Вінницькою міською радою обєктивно не існує. У звязку з цим ОСОБА_3. не могла предявити якісь позовні вимоги до Вінницької міської ради як до відповідача, оскільки її право даним органом місцевого самоврядування не порушено.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про можливе існування спору про право між заявницею та іншими особами. Адже з матеріалів витребуваної судом спадкової справи вбачається, що до 01 лютого 2015 року (тобто у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк) ніхто крім ОСОБА_3. заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав. Тобто, не виявлено осіб, з якими у ОСОБА_3. може виникнути спір і до яких вона може предявити позовні вимоги як до відповідачів. У звязку з цим колегія суддів не вважає обгрутованим посилання апелянта на те, що суд першої інстанції нібито всупереч положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» безпідставно розглянув справу в порядку окремого провадження.

Тобто, заявниця правильно звернулася в суд в порядку окремого провадження, оскільки згідно положень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вирішує питання «…про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину» (саме це має місце у даному випадку). А відповідну заяву від неї нотаріальна контора вже прийняла (а.с.86).

За таких обставин заперечення Вінницької міської ради проти задоволення заяви ОСОБА_3. не вказують на наявність між ними спору про право. Адже у даному випадку представник Вінницької міської ради, притягнутої до участі в справі в якості заінтересованої особи в порядку ч.4 ст.235 ЦПК України, не обмежений у можливостях щодо висловлювання будь-якої своєї позиції.

Таким чином, у звязку з відсутністю у даному випадку спору про право вимога апеляційної скарги про застосування положень ч.6 ст.235 ЦПК України щодо скасування рішення суду першої інстанції з залишенням заяви без розгляду не може вважатися обгрунтованою.

Також колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про недоведення заявницею наявності родинної спорідненості між нею та спадкодавцем. Адже за змістом п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, п.п.1, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» питання про встановлення таких фактів вирішується судом в порядку окремого провадження, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Так, з огляду на те, що згідно довідки №465-23 від 04.03.2015р, виданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції, актові записи по селу Котюжинці Калинівського району Вінницької області за 1995-1898р.р. не збереглися (зокрема, це стосується записів про народження ОСОБА_8 (ОСОБА_4, ОСОБА_13) ОСОБА_14 матері померлої ОСОБА_4), суд правильно виходив з показань свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, які мешкали у зазначеному селі і підтвердили, що матір заявниці ОСОБА_7 (до шлюбу ОСОБА_8) ОСОБА_12 (ОСОБА_7) ОСОБА_14 (а.с.32) та матір померлої ОСОБА_19. ОСОБА_8 (а.с.29) були рідними сестрами. При цьому розбіжності у прізвищах (ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_13) пояснюються невірним перекладом прізвища з російської мови на україниську та неточністю при заповненні документів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Матір ОСОБА_4. ОСОБА_8 не перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком спадкодавця ОСОБА_20. Актовий запис про те, що в 1934 році у них народилася донька ОСОБА_21, складено аж в 1951році. А згідно виписки з погосподарської книги №2 по Котюжинецькій сільській раді Калинівського району за 1944-1946р.р (особовий рахунок № 466) головою двору значилась ОСОБА_8, 1896р. народження, а її донька записана як ОСОБА_22 (по імені батька) ОСОБА_23 ( як зазначалося вище, в 1951р. внесено в актовий запис про її народження прізвище та імя ОСОБА_21). Після смерті ОСОБА_8. в 1945р. батьки заявниці забрали ОСОБА_21 до себе і потім згідно погосподарської книги №18 по Котюжинецькій сільській раді за 1950-1952р.р. вона буде зазначена як ОСОБА_22 (в селі її називали «Люся»). Наведене підтверджується матеріалами справи, показаннями зазначених вище свідків.

Свідок ОСОБА_24. підтвердила, що ОСОБА_4 за життя мешкала з нею на одній площадці багатоквартирного будинку №23 по вул.Понєдєліна у місті Вінниці і що до неї навідувалася і допомагала донька заявниці, яку вона називала своєю племінницею, а також чоловік останньої. Вони ж завезли ОСОБА_13. до лікарні, коли у неї стався інсульт.

Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на примітку в акті від 04.11.2014р. щодо обстеження житлового приміщення квартири АДРЕСА_1, згідно з якою зі слів сусідів померла ОСОБА_4. ніяких відносин з сусідами нібито не підтримувала і за нею нібито ніхто не доглядав (а.с. 68). Адже під вказаною приміткою не містяться підписи конкретних сусідів, які підтверджували б вказану обставину. Під вказаною приміткою не розписувалася і сусідка ОСОБА_24. Адже ОСОБА_24, яка давала суду показання як свідок, повністю спростовала зазначений «акт».

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не споростовують.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.303, 304, 307ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 209, 218 ЦПК України, колегія суддів, --

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Вінницької міської ради відхилити.

Рішення Калинівського районного суду від 15 квітня 2015р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :