Справа № 285/934/15-ц
провадження № 2/0285/504/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.05.2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Музика Н.Ю. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника служби у справах дітей Новоград-Волинської міської ради: Скиби О.Г.

представника позивача: ОСОБА_4

третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у вихованні дітей,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2015 року ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою про усунення перешкод у вихованні дітей, у якій просила наступне:

- Визначити місцем проживання дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання їх матері ОСОБА_1.

- Заборонити будь-яке спілкування (телефонне, особисте, через мережу Інтернет ) ОСОБА_2 з малолітніми дітьми - ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

- Заборонити ОСОБА_2 приймати як в своєму помешканні, так і в помешканні свого співмешканця в АДРЕСА_1 дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог, позивач вказує, що вона є матір'ю неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

26.01.2015 року діти самостійно, без дозволу поїхали у АДРЕСА_2, до своєї тітки ОСОБА_2.

ОСОБА_1 разом із працівником органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради поїхали в с. Дідовичі, щоб забрати дітей, однак цього зробити не вдалось, оскільки відповідач їх сховала.

За час проживання дітей у відповідача, вони не відвідували школу, були позбавлені належного догляду та медичного лікування. Також без відома матері ОСОБА_2 відправила до м. Києва ОСОБА_6 до батька дітей - ОСОБА_5

ОСОБА_2 негативно впливає на стосунки позивача з дітьми, оскільки принижує її авторитет та гідність, переконує їх, що ОСОБА_1 не є турботливою матір'ю, занадто вимоглива, а також переконує дітей, що якщо б вони жили разом із нею, то вона купила би велосипеди, а також інші іграшки для розваг.

Такий вплив, на думку позивача, шкодить інтересам та розвитку дітей, є загрозливим для їх психіки.

ОСОБА_2 має пенсію по інвалідності, дохід її є не значний, і тому вона має на меті оформити опікунство над дітьми та отримувати допомогу від держави.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що з позивачем склались неприязні стосунки. У минулому вона виявляла турботу про дітей позивача, але на теперішній час сама не бажає з ними спілкуватися.

Інші учасники процесу не заперечували проти задоволення позову.

Суд відповідно до положень ст. 174 ЦПК України приймає визнання відповідача позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Позивач ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.28, 29).

З батьком дітей ОСОБА_5 позивач перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 04.04.2011 року №2-567/2011. Зазначеним рішенням також визначено, що діти ОСОБА_6, ОСОБА_7 залишаються на вихованні з матір'ю.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Сімейного Кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради № 107 від 20.04.2015 року, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з матір'ю ОСОБА_1, та усунути перешкоди у їхньому вихованні шляхом обмеження спілкування з тіткою ОСОБА_2).

З висновку органу опіки також вбачається, що діти перебувають на обліку Служби у справах дітей. Вони неодноразово втікали з дому від матері до своєї тітки ОСОБА_2, що є наслідком негативного впливу тітки. Остання приймає у себе дітей та перешкоджає їх спілкуванню з матір'ю, психологічно впливає на них, висловлює образи спрямовані на виникнення у дітей зневаги по відношенню до матері. Під час проживання разом з ОСОБА_2 діти пропускають навчання у школі. Спілкування з тіткою негативно впливає на поведінку, психіку та фізичний стан дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Суд вважає, що визначення місця проживання дітей разом з матір'ю та заборона їхнього спілкування з ОСОБА_2 відповідає інтересам дітей.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що позовна вимога про заборону ОСОБА_8 «приймати як в своєму помешканні так і в помешканні свого співмешканця в АДРЕСА_1 дітей…» логічно випливає та є прямим наслідком задоволення вимоги про заборону будь-якого спілкування відповідача з дітьми, тому окремого визначення судовим рішенням не потребує.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити місцем проживання дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання їх матері ОСОБА_1.

Заборонити будь-яке спілкування (телефонне, особисте, через мережу Інтернет) ОСОБА_2 з малолітніми дітьми - ОСОБА_9 та ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 08.05.2015 року.

Суддя : А.В.Помогаєв