Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/207/15-ц

26 березня 2015 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Битківського Л.М.

з участю секретаря Сіщук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани справу за позовом прокурора Богородчанського району в інтересах держави в особі Богородчанського спеціалізованого агролісгоспу до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення шкоди завданої неповнолітніми ,-

встановив:

Прокурор Богородчанського району звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Богородчанського спеціалізованого агролісгоспу до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є батьками відповідно неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 про стягнення 30192,96 грн. збитків, заподіяних лісовому господарству внаслідок самовільної рубки деревини.

Заявлені вимоги обґрунтував тим, що 12.08.2014 року неповнолітні ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, перебуваючи у лісовому масиві Глибоківського лісництва Богородчанського спецагролісгоспу в обході №19, кварталі 73, літерна ділянка №3, скоїли незаконну рубку чотирьох дерев ялиці та двох дерев смереки, чим спричинили істотну шкоду і завдали збитків лісовому господарству на загальну суму 30193,96 грн. Ухвалою Богородчанського районного суду від 10.11.2014 року до неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосовано примусові заходи виховного характеру, а вироком від 10.11.2014 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 КК України та на підставі ст. 105 КК України звільнений від призначеного покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру. Згаданим вироком та ухвалою суду встановлено обставини скоєння самовільної рубки та розмір заподіяної шкоди, що складає 30192,96 грн. Посилаючись на ч.2 ст. 1179 ЦК України прокурор вказав, що у неповнолітніх немає майна та коштів, достатніх для відшкодування заподіяної шкоди, а тому просив стягнути з батьків на користь держави в особі Богородчанського спецагролісгоспу заподіяну матеріальну неповнолітніми матеріальну шкоду, пропорційно до частки кожного. Зокрема солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як батьків неповнолітнього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 2/3 частки від вказаної суми, тобто 20128,64 грн., а з ОСОБА_4 - матері ОСОБА_7 - 1/3 частки, що становить 10064,32 грн.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав з викладених підстав.

Представник Богородчанського спецагролісгоспу в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлений позов визнала частково. Вказала, що не заперечує факту скоєння її дітьми правопорушення, яке вони вчинили без її відома внаслідок вкрай важких матеріально побутових умов проживання. Зокрема вказує, що є матір'ю десятьох дітей, четверо з яких ще неповнолітні. Батько одного з дітей - відповідач ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, останніми роками страждає на психічне захворювання, з сім'єю не проживає, залишився проживати у спільно збудованому будинку, внаслідок чого вони з дітьми живуть у будинку, що належить її матері, 1950 року побудовию. Практично усі діти проживають разом з нею, крім того, в одній сім'ї виховуються також 4 онуків. Батько ОСОБА_6 - ОСОБА_3 фактично з народження сина живе окремо, дитиною не цікавиться, жодної допомоги не надає. Тому діти, внаслідок тяжкого матеріального становища вдались до самовільної рубку кількох дерев, які мали намір продати, щоб придбати необхідні речі до школи. Самовільна рубка була виявлена, зрубана лісопродукція вилучена. Розмір нарахованих матеріальних збитків вважає надмірно високим, тому просила прийняти рішення з урахуванням вказаних обставин.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8 заявлений позов не визнала. Вказала, що ОСОБА_4 є її матір'ю, народила 6 дітей, четверо з яких проживають разом з нею. З 2008 року є вдовою, на даний час на пенсії. Сім'я проживає у важких матеріальних умовах, які і спричинились до того, що неповнолітній ОСОБА_7 вдався до самовільної рубки. Просила при прийнятті рішення врахувати важке матеріальне становище відповідача.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 12 серпня 2014 року неповнолітній ОСОБА_5, спільно з неповнолітнім братом ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_7, котрі не досягли віку кримінальної відповідальності, в лісовому масиві Глибоківського лісництва в обході №19, кварталу №37, літерна ділянка 3, що поблизу с.Яблунька Богородчанського району Івано-Франківської області, без спеціального дозволу - лісорубного квитка скоїли незаконну рубку чотирьох дерев ялиці та двох дерев смереки в загальній кількості 8,15 куб.м. Внаслідок самовільної рубки лісовому господарству заподіяно істотної шкоди, що в грошовому виразі оцінена на суму 30192,96 грн.

Ухвалою Богородчанського районного суду від 10.11.2014 року до неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосовано примусові заходи виховного характеру, а вироком від 10.11.2014 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 КК України та на підставі ст. 105 КК України був звільнений від призначеного покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Відповідно до ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується у частці, якої не вистачає, або в повному осязі її батьками або піклувальниками, якщо вони не доведуть, що шкоди було задано не з їхньої вини.

Таким чином, за своїм характером відповідальність батьків значною мірою є додатковою. Суть цієї відповідальності полягає в тому, що вона можлива тоді, коли до відповідальності притягнуті діти. Тобто цивільно-правова відповідальністьбатьків залежить від відповідальності дітей. А тому виключається відповідальність батьків при відсутності відповідальності дітей. Крім того, відповідальність батьків настає лише після того, як з'ясовується, що у дітей нема майна або його недостатньо для відшкодування збитків. Жодних доказів цього позивачем суду не подано. Шкода заподіяна спільними діями кількох неповнолітніх, які мають різних батьків має відшкодовуватись самими неповнолітніми солідарно, а батьки несуть часткову відповідальність.

Вказаних обставин не було враховано при пред'явленні позову прокурором. А тому суд вважає, що підстав для покладення відповідальності на відповідачів за відсутності заявлених цивільно-правових вимог до самих неповнолітніх немає.

За таких оставин у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.ст.1179, 1182 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд ,-

вирішив:

У задоволенні позову прокурора Богородчанського району в інтересах держави в особі Богородчанського спеціалізованого агролісгоспу до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення 30192,96 грн. шкоди завданої неповнолітніми - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суд Івано-Франківської області на протязі одного місяця з наступного дня після його проголошення через Богородчанським районний суд.

Головуючий Битківський Л.М.