Справа № 305/355/15-ц
Провадження по справі № 2/305/301/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

26.03.2015 року Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

з участю: відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, мотивуючи тим, що 1 жовтня 1996 року вони уклали шлюб між собою, який був зареєстрований у виконкомі Богданської сільської ради народних депутатів Рахівського району, про що зроблено актовий запис за № 25. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 5 червня 2002 року шлюб між нами розірвано. У період шлюбу у них із відповідачем народилася одна дитина - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час досягла повноліття та являється студенткою вищого навчального закладу. Зокрема, їхня з відповідачем дочка ОСОБА_3 навчається на другому курсі Коледжу денного відділення за спеціальністю «Правознавство». Форма навчання платна. Стипендії не отримує, таке стверджено довідкою Івано-Франківського університету права імені Короля Данила Галицького від 20 жовтня 2014 року №10078/1. При цьому, згідно договору про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «молодший спеціаліст» №2014/КЮмс-04 від 1 вересня 2014 року загальна вартість освітньої послуги становить 12000 гривень. Тобто тривалість навчання складає 2 роки і за кожний рік навчання потрібно сплачувати по 6000 гривень. На даний час вона має постійне місце роботи - працює в управлінні соціального захисту населення Рахівської РДА. Проте отримана нею заробітна плата не покриває всіх витрат, необхідних для навчання дитини, якими є оплата за навчання, оплата за місце проживання, витрати на проживання, в тому числі на харчування, одяг, іноді навчальні посібники. Більше того, вона важко хвора на онкологічне захворювання, у зв»язку з чим періодично змушена приймати дороговартісні біохімічні препарати, проходити курс реабілітації. На її лікування витрачаються чималі кошти. Наразі їй надано другу групу інвалідності загального захворювання. Дочка, ОСОБА_3, ніде не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, де постійно пов'язана з навчальним процесом, отже перебуває на її повному утриманні. Їй важко одній в повній мірі забезпечувати дитину всім необхідним, а також оплачувати навчання дочки. Відповідач, як батько дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, зокрема на її навчання не надає. При цьому, відповідач, як їй було відомо до цього часу, являється приватним підприємцем, є працездатною особою, тому на її думку має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки до закінчення нею навчання. Таким чином, зважаючи на те, що вона не взмозі повністю самостійно займатися забезпеченням оплати на навчання та утримання повнолітньої дочки, а остання в свою чергу потребує додаткової матеріальної допомоги з боку відповідача, як батька, на якого законодавством покладено обов'язок утримувати свою дитину до повноліття, а в разі повноліття, за умови навчання, не пізніше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку, оскільки ніде не працює, не взмозі сама себе забезпечити, маючи прагнення здобути вищу освіту, й у зв»язку з тим що на даному етапі життя вона одна утримує дитину, маю тяжке матеріальне, фізичне становище, просила винести рішення, яким стягувати з ОСОБА_1 в її користь, щомісячно, аліменти на утримання повнолітньої дитини на період її навчання в розмірі 800 гривень щомісячно до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Позивачка, ОСОБА_2 в судовому засіданні присутня не була. Надала заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності. Позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що наразі ніде не працює, тому не буде спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки в сумі 800 гривень, крім того в добровільному порядку надає дочці матеріальну допомогу. Згідний сплачувати аліменти в сумі 500 гривень.

Заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та яка наразі являється повнолітньою, що стверджується свідоцтвом про народження. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, за загальним правилом, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тобто, до 18 років. Проте, існують випадки, коли право на утримання мають також повнолітні діти, як це передбачено ст. 199 СК України. Підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей в даному випадку є такий склад юридичних фактів: походження дітей, продовження повнолітніми дітьми навчання, потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі, здатність батьків таку допомогу надавати. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності хоча б одного з наведених вище фактів аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. У випадку наявності зазначених підстав, батьки зобов'язані утримувати дитину, яка навчається, до досягнення нею 23 років. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Аналогічне роз'яснюється Постановою Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так, позивачкою заявлена вимога про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, на період її навчання у вищому навчальному закладі.

Відповідно до довідки Івано-Франківського університету права імені Короля Данила Галицького від 20 жовтня 2014 року №10078/1 дочка сторін, ОСОБА_3 є студенткою цього навчального закладу, денної форми навчання.

В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачці на навчання повнолітньої дочки.

Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли.

Згідно довідки Рахівської міської ради № 765 від 19 лютого 2015 року та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 від 16 лютого 2015 року, на утриманні позивачки знаходиться повнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка проживає з дочкою, матір"ю пенсіонеркою, являється інвалідом 2 групи захворювання.

Крім того, відповідно до договору від 1 вересня 2014 року про навчання або про надання додаткових освітніх послуг дочка сторін ОСОБА_3 навчається на контрактній формі навчання, де загальна вартість освітньої послуги за освітньо-кваліфікаційним рівнем "молодший спеціаліст" становить 12000 гривень.

Як вже було встановлено, повнолітня дочка сторін, ОСОБА_3 навчається у вищому навчальному закладі на денній форма навчання. Отже вона не в змозі мати самостійний заробіток, через постійну зайнятість у навчальному процесі і тому потребує матеріальної допомоги до отримання відповідної спеціальності у вищому навчальному закладі.

Таким чином, враховуючи насамперед інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також приймаючи до уваги матеріальне становище дочки сторін, а саме те, що не має доходу, матеріально-побутові умови задовільні і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, протилежне ним не доведено, та виходячи із принципу розумності та справедливості суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки, Галини до закінчення нею навчання у вищому навчальному закладі, але не більше ніж до 23 річного віку, в сумі 500 грн. щомісячно.

Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 20 лютого 2015 року.

Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Керуючись ст.ст.10, 11, 58, 60, 88, 212 -215, 223, 294, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_2, аліменти на утримання повнолітньої дочки - Галини, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 500 гривень, щомісячно, починаючи з 20 лютого 2015 року до закінчення нею навчання в освітньому закладі, але не більше, ніж до двадцяти трьох річного віку.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1 в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області 243 гривні 60 копійок судового збору, № доходного рахунку 0211, Код класифікації доходів бюджету 22030001.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.