Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

2 вересня 2015 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Лаврушин О.М.

за участю секретаря Овчиннікової Ю.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Добропіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором позички,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором позички мотивуючи тим, що 9 жовтня 2014 року між ним і ОСОБА_2 було укладено договор позики, який було посвідчено приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Донецької обласі ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за №892

Відповідно до умов вказаного договору він переда ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 123 250,00 грн. Факт передачі грошей вбачається з п. 1 договору.

В пункті 2 договору сторонами було встановлено, що позика є безпроцентною та обумовлено порядок повернення грошових коштів. Остаточною датою повернення позики сторони обумовили не пізніше 30 січня 2015 року. На даний момент грошові кошти не сплачені.

Зважаючи на ту обставину, що остаточний розрахунок мав бути здійсненим не пізніше 30 січня 2015 року, відповідач є боржником, який прострочив виконання зобовязання у розумінні ст. 612 ЦК України, що зумовлює порушення прав позивача, як сторони договору позики та надає останньому право на звернення до суду з відповідним позовом.

Поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Перебіг строку починається з наступноп після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязаний його початок.

Зважаючи на домовленості, обумовлені договором позики №892 від 09 жовтня 2014 року Відповідач повинен був повернути грошові кошти в сумі 123 250,00 грн. частинами наступним чином:

-23 250,00 грн - до 30.10.2014р. (тобто останнім днем повернення частини поз є 29.10.2014 р., оскільки відсутнє зазначення «включно»);

-33 333,00 грн. - до 30.11.2014 р. (тобто останнім днем повернення частини позики є 29.11.2014р., оскільки відсутнє зазначення «включно»);

-33 333,00 грн. - до 30.12.2014 р. (тобто останнім днем повернення частини позики є 29.12.2014р., оскільки відсутнє зазначення «включно»);

-33 334,00 грн. - до 30.01.2015р. включно (оскільки остаточний розрахунок мав бути здійсненим не пізніше 30.01.2015р.).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З огляду на невиконання обовязків позичальником у строки, передбачені договором позики, відповідач є таким боржником, що прострочив виконання зобовязання на наступний день після останнього дня сплати чергового платежу, то б то:

-щодо суми 23 250,00 грн - з 30.10.2014р.;

-щодо суми 33 333,00 грн. - з 30.11.2014р.;

-щодо суми 33 333,00 грн. - з 30.12.2014р.;

-щодо суми 33 334,00 грн. - з 31.01.2015р.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з»явився хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом поміщення оголошення про виклик в судове засідання в газеті «Урядовий курєр» №155 від 26 серпня 2015 року, про причину неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі ст.224 ЦПК України.

Позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 9 жовтня 2014 року між позивачем і ОСОБА_2 було укладено договор позики, який було посвідчено приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Донецької обласі ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за №892

Передача грошових коштів у сумі 123250.00 грн. від позивача відповідачу підтверджується п.1 договору поруки.

Згідно змісту договору поруки від 9 жовтня 2014 року, відповідач повинен був повернути позивачу грошові кошти у сумі 123250.00 грн. частинами, але не пізніше 30 січня 2015 року.

У встановлений договором строк відповідач борг не повернув і всіляко ухиляється від виконання зобовязання.

Про умови позики, чинність правочину, порядок укладання договору позики та його правові наслідки, у тому числі зміст ст.ст.177,179,533,543,625, 1046-1052 ЦК України (нарахування на борг 3% річних і застосування індексу інфляції у разі прострочення боргу) учасникам цієї угоди, нотаріусом розяснено, що підтверджується п.8 договору позики ( а.с.8).

Розмір заборгованості за договором позики з урахуванням 3% річних та індексу інфляції підтверджується відповідним розрахунком наданим позивачем.

Відповідно до ст.509 ЦК України - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) о утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку саму суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того саму роду і такої самої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1724.24 грн.

Керуючись ст.526,625,1046,1047 ЦК України, ст.212-215,60,88,224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити і стягнути на його користь з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (іпн.), зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 борг за договором позики у розмірі 172422 (сто сімдесят дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 90 копійок, з яких: 123250 (сто двадцять три тисячі двісті пятдесят) гривень 00 копійок - заборгованість за договором позики, 47339 (сорок сім тисяч триста тридцять дев»ять) гривень 69 копійок - інфляційне збільшення заборгованості, 1833 (одна тисяча вісімсот тридцять три) гривні 21 копійка - 3% річних і судовий збір у розмірі 1724 (одна тисяча сімсот двадцять чотири) гривні 24 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу в Апеляційний суд Донецької області через Добропільський міськрайонний суд, позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий

суддя О.М. Лаврушин

02.09.2015