Справа № 640/2737/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді Якуші Н.В.

при секретарі - Пічугіної А.Г.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третьої особи - Київський районний відділ у м. Харкові Головне управління Держаної міграційної служби України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із уточненою в подальшому позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідач є його донькою, та не є власником квартири, а лише є зареєстрованою в цій квартирі. З літку 2013 року по сьогодні відповідач в квартирі не мешкає, її особистих речей в квартирі не має. Тому просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник позивача за довіреністю від 22.01.2015 року ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, вказував, що відповідач вже більше року не мешкає у квартирі позивача, будь - які її речі у приміщенні квартири відсутні, всі витрати по сплаті комунальних платежів несе позивач.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про час, дату і місце судового засідання була повідомлена належним чином за адресою свого місця реєстрації та шляхом друкування об'яви у пресі про її виклик до залу суду на 11.03.2015 року на 09 годину 00 хвилин, причини неявки суду не повідомила, клопотань не надала.

Представник третьої особи Київського районного відділу у м. Харкові Головне управління Держаної міграційної служби України в Харківській області до залу суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, показання свідків, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне.

Так у ході судового розгляду було встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 11.11.1999 року, довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №2001006 від 23.06.2014 року (а.с.9-10) .

Судом досліджено, що відповідач зареєстрований за зазначеною в позовній заяві адресою. Так, відповідно до відомостей адресно - довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 22.07.2009 року (а.с.14).

Відповідно до довідки, виданої КП «Жилкомсервіс» за №344 від 10 лютого 2015 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані власник - ОСОБА_1, позивач по справі, та ОСОБА_3 - його донька та відповідач по справі (а.с.11).

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 суду показала, що є цивільною дружиною позивача, з яким вона знайома з 2013 року та вказала, що ніколи не бачила його доньку ОСОБА_3 у квартирі ОСОБА_1 та зазначала, що речі ОСОБА_3 у квартирі відсутні.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 суду показав, що є другом позивача з 2008 року. Зазначив, що йому відомо, що у ОСОБА_1 є донька, проте її ніколи не бачив коли приходив у гості до ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 суду показав, що є колегою позивача та знає останнього з 2009 року. Зазначив, що йому відомо, що у ОСОБА_1 є донька, проте її ніколи не бачив коли приходив у гості до ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1.

За приписами ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не мешкає в квартирі АДРЕСА_1 вже більше року, її речей за зазначеною адресою не має, що підтверджується свідченнями свідків, допитаних в залі суду.

Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розгляду цивільної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 321, 391,405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третьої особи - Київський районний відділ у м. Харкові Головне управління Держаної міграційної служби України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, серія паспорта НОМЕР_2, виданий Київським РО Харківської області 19.08.2009 року, ІПН НОМЕР_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 12 березня 2015 року.

Суддя Н.В. Якуша