АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2867/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2281/15Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Обідіної О.І. Прядкіної О.В.

При секретарі: Зеленськіій О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.06.2015 року за позовом Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначав, що 18.12.2014 року ОСОБА_2 звільнена з посади лікаря ветеринарної медицини за власним бажанням.

Вказували, що внаслідок невиконання відповідачем своїх посадових обовязків в господарстві в період з 2.12.2014 року по 5.12.2014 року загинуло 5 поросят внаслідок чого завдано шкоди в розмірі 4571 грн.08 коп.

З підстав передбачених ст.. 130, 138 КЗПП України прохали стягнути з позивача на їх користь зазначену суму шкоди.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Горбанівський геріатричний пансіонат ветеранів війни та праці прохав рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову вказували, що місцевим судом не було враховано факт невиконання відповідачем своїх посадових обовязків та письмові докази щодо причин смерті тварин.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

У відповідності до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» роз'яснено, що під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом, відповідач працювала у позивача на посаді лікаря ветеринарної медицини.

В період з 2.12.2014 року по 5.12.2014 року в підсобному господарстві загинуло 5 поросят вартість яких становить 4571 грн. 08 коп.

У відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами ст. 60 п.4 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено наявність причинного звязку між діями ( бездіяльністю) відповідача та смертю тварин.

Зазначений висновок місцевого суду повністю відповідає обставинам справи та наявним у матеріалах справи письмовим доказам.

Так, оцінивши надані сторонами докази місцевий суд правомірно зробив висновки про те, що позивачем не надано суду докази які б свідчили про те, що саме винні дії відповідача були причиною смерті поросят.

Досліджені судом докази знайшли своє відображення в судовому рішення , їм дана вірна оцінка,

Так сукупність доказів не дає можливості зробити висновки про наявність причинного звязку між неналежним виконанням позивачем своїх обовязків та смертю тварин.

Жоден доказ у справі не містить категоричного висновку про те, що смерть тварин сталася саме внаслідок винних дій ( бездіяльності) відповідача.

Колегія суддів не знаходить підстав для іншої оцінки наявних у справі доказів.

Таким чином підстави для стягнення з відповідачки матеріальної шкоди як повному обємі так і в розмірі середнього заробітку( обмеженої) відсутні.

Крім того між позивачем і відповідачем не було укладеного договору про повну матеріальну відповідальність,(ст. 134, 135 КЗПП України ) та її посада не відноситься до переліку посад осіб, з якими можуть укладатися договори про повну матеріальну відповідальність, що є самостійної підставою для відмови в позові.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.06.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти діб.

Головуючий суддя: (підпис) ОСОБА_1

Судді : (підписи) ОСОБА_3

ОСОБА_4

З оригіналом згідно: