Справа № 541/166/15-ц
Провадження №2/541/273/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 березня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

при секретарі - Кійченко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлої в праві спільної сумісної власності на земельні ділянки та визнання права власності на 1/2 частину земельних ділянок в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки, третя особа Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення частки померлої ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на земельні ділянки та про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га та 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,5179 га, розташованих по АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3. В позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати - ОСОБА_3. Після її смерті залишилася спадщина, що складається з 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.07.2011 року державним нотаріусом Першої миргородської державної нотаріальної контори. Також до складу спадщини ввійшла земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0279 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0, 25 га, вартістю 141588,37 грн., яка належала їй на праві спільної сумісної власності з відповідачем ОСОБА_2, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 09.08.2013 року Реєстраційною службою Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області та земельна ділянка з кадастровим номером 523284601:01:001:0280 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,5179 га, вартістю 14159,27 грн., яка також належала їй на праві сумісної власності з відповідачем ОСОБА_2, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 09.08.2013 року Реєстраційною службою Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області. Позивачка є спадкоємицею після смерті матері за законом та прийняла спадщину, але не може її оформити у зв'язку з не можливістю поділу майна, що є у спільній сумісній власністю у зв'язку зі смертю одного з співвласників. Оскільки нотаріус відмовляє їй у виданні свідоцтв про право на спадщину земельної ділянки, просила визначити частку померлої в праві спільної сумісної власності на земельні ділянки та визнати за нею право власності на 1/2 частину земельних ділянок в порядку спадкування за законом.

16 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, про визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності, а саме просила визначити, що її частка земельної ділянки в праві спільної сумісної власності, з кадастровим номером :01:001:0279, площею 0,25 га та цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), становить 1/2 також просила визначити, що її частка земельної ділянки, в праві спільної сумісної власності, з кадастровим номером :01:001:0280, площею 0,5179 га та цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, становить 1/2. В позові посилалася на те, що визначення судом частки у спільній сумісній власності на земельні ділянки за одним із співвласників, а саме, за позивачем за первісним позовом ОСОБА_1, створює невизначеність у праві розпорядження земельними ділянками для неї, як співвласника в майбутньому, оскільки, законодавством України не передбачає позасудового порядку перетворення спільної сумісної власності на земельну ділянку на часткову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги, підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві та просила їх задовольнити, зустрічний позов визнала.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву, в якій позов ОСОБА_1 визнала повністю, свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.65).

Третя особа Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області в судове засідання свого представника не направило, до суду направило заяву, в якій просило справу розглянути у відсутність його представника, при винесенні рішення покладалося на розсуд суду (а.с. 45).

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлені позови підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову за умови, що визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15). Позивачка є її дочкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9-10). На час смерті ОСОБА_3 мала у спільній сумісній власності з ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 0,5179 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвами про право власності та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 11-14). Позивачка є спадкоємцем ОСОБА_3 за законом та єдина прийняла спадщину, що підтверджується копією спадкової справи № 412 за 2014 рік, заведеної у Другій полтавській державній нотаріальній конторі (а.с.35-43), але у зв'язку з неможливістю встановити хто та в яких частках (в простих арифметичних дробах) є власником вказаних земельних ділянок, ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпорядитися спадковим майном, що підтверджується постановами державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори (а.с.19-20).

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки сторонами не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що частки будь-кого з співвласників були змінені на підставі рішення суду або договору, суд вважає, що частки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,5179 га, що розташовані по АДРЕСА_1 є рівними, отже частка померлої ОСОБА_3 та відповідачки по первісному позову і позивачки по зустрічному ОСОБА_2 становить по 1/2.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

В зв'язку з тим, що вищезазначені обставини перешкоджають ОСОБА_1 оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на 1/2 частину кожної із зазначених земельних ділянок в порядку спадкування після ОСОБА_3.

Оскільки позивачі не заявляють вимог про стягнення на їх користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 60, 61, 1216, 1217, 1218, 1225, 1226 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 174, 208, 209, 214, 215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, розташовану по АДРЕСА_1, з кадастровим номером :01:001:0279, становить 1/2 та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, розташованої по АДРЕСА_1, з кадастровим номером :01:001:0279, як на спадкове майно, що належало померлій на праві спільної сумісної власності.

Визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,5179 га, розташовану по АДРЕСА_1, з кадастровим номером :01:001:0280, становить 1/2 та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,5179 га,, розташованої по АДРЕСА_1, з кадастровим номером :01:001:0280, як на спадкове майно, що належало померлій на праві спільної сумісної власності.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, розташовану по АДРЕСА_1, з кадастровим номером :01:001:0279, становить 1/2.

Визначити, що частка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,5179 га, розташовану по АДРЕСА_1, з кадастровим номером :01:001:0280, становить 1/2.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ю. В. Сидоренко