УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 до Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори, третя особа - Харківська міська рада, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за законом та скасування записів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом та просила суд визнати недійсними свідоцтво про спадкування за законом на 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, видане 08 липня 2013 року державним нотаріусом Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори Полтєвою І.О. за № 6-255 та свідоцтво про спадкування за законом на 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, видане 08 липня 2013 року державним нотаріусом Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори за № 6-253. Скасувати вчинені 08 липня 2013 року державним нотаріусом Полтєвою І.О. записи до Державного реєстру прав за № 1552681 та № 1554735, відповідно до яких ОСОБА_5 зареєстрований як співвласник по 1/4 частки спільної власності відносно об'єкта нерухомого майна: 1 - об'єкта житлової нерухомості житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у м. Харкові Харківської області.

Свої вимоги мотивували тим, що Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 у м. Харкові належить її брату ОСОБА_5 на підставі свідоцтв про спадкування за законом від 08 липня 2013 року, виданих державним нотаріусом Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори Полтєвою І.О., після смерті батьків. Інша 1/2 частини вказаного житлового будинку успадкована нею після смерті батьків. Дані про право власності ОСОБА_5 внесено до державного реєстру прав на нерухоме майно.

Указаний будинок належав батькам позивача та відповідача - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Після розірвання шлюбу між батьками за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04 вересня 1973 року був визначений порядок користування житловим будинком і земельною ділянкою.

ОСОБА_5 мешкав з матір'ю та користувався її приміщеннями. Згодом до частки батька в житловому будинку літ. «А-1» було здійснено прибудову літ. «А3» з ґанком «а5», які були узаконені на ім'я батька ОСОБА_7 з яким на той час проживала позивач та вела спільне господарство. При видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом нотаріус не визначився зі спадковою масою.

При оформленні свідоцтва про право на спадщину нотаріус отримав витяг 22 серпня 2012 року, де зазначені самочинні будівлі, але видав свідоцтва про право на спадщини за законом на 1/4 частини будинку з прибудовами, які є самочинними.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що згідно з положеннями статей 1218 <nau://ukr/435-15|st1218>, 1226 <nau://ukr/435-15|st1226>, 1261 <nau://ukr/435-15|st1261>, 1267 <nau://ukr/435-15|st1267>, 1269 <nau://ukr/435-15|st1269>,1296 <nau://ukr/435-15|st1296>, 1301 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1301>, Закону України «Про нотаріат» <nau://ukr/3425-12>, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим у МЮУ 22 лютого 2012 року за № 282/20595 та з урахуванням роз'яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», <nau://ukr08> нотаріусом правильно визначена ідеальна частка спадкоємця відповідно до вимог статті 1267 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1267> і підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Доводи касаційної скарги щодо видачі свідоцтва про право на спадщину у томі числі на самочинні будівлі спростовуються матеріалами справи, зокрема витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно у якому міститься опис об'єкта, свідоцтвами про право на спадщину за законом у яких не зазначено про самочинні будівлі.

Таким чином, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Є.П. Євграфова І.М. Завгородня