АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/950/15 Справа № 173/2264/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Категорія 50
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Черненкової Л.А., Петешенковій М.Ю., при секретареві Яловій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 3 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Верхньодніпровського райсуду Дніпропетровської області від 3.12.2014р. частково задоволено позов ОСОБА_3 та на її користь з ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі 500грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_4, 2004р.н., до досягнення нею повноліття. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Батьками ОСОБА_5, 07.05.2004р.н., є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.9). Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин та проживання дочки разом з нею, ОСОБА_3 просила стягнути з батька на її утримання аліменти. Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до вимог ст.ст.180-182,191 СК України ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 500грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_4 до досягнення нею повноліття.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність судового рішення безпідставні. Посилання ОСОБА_2 на відсутність підстав для стягнення з нього аліментів на утримання дитини суперечать вимогам ст.180, ч.1-3 ст.182 СК України. Вказаними правовими нормами передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Той із батьків, що проживає окремо від дитини, за домовленістю між батьками може брати участь в утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів про існування домовленості між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про участь останнього в утриманні дитини ні матеріали справи, ні апеляційна скарга не містять. Надання ОСОБА_2 на свій розсуд разової допомоги дитині не свідчить про існування такої домовленості. У звязку з цим вказане питання про участь батька в утриманні дитини вирішене рішенням суду у передбаченому законом порядку шляхом стягнення з нього щомісячних грошових сум, які мають забезпечити систематичне утримання дитини. Сумніви ОСОБА_2 щодо цільового використання ОСОБА_3 аліментів не можуть бути підставою для відмови у позові про їх стягнення та мають характер припущень, на яких, за положеннями ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування ґрунтуватись не може. Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що аліментні зобовязання віддалять його від дитини також безпідставні та відображають лише його субєктивне ставлення до них. Між тим, вказані батьківські зобовязання безпосередньо передбачені законом та мають виконуватись саме в інтересах дитини.

Таким чином підстав для скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 3 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_6

ОСОБА_7