Справа № 755/6212/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Петропавлівське" до ОСОБА_1 про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и в:

24.03.2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Петропавлівське" до ОСОБА_1 про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви та доданими до неї документами приходжу до висновку про те, що позовна заява не підсудна Дніпровському районному суму м. Києва і підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та позовних вимог, позивач просить визнати укладеним з відповідачем Договір про утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відносно квартири АДРЕСА_1, а також стягнути з відповідачки заборгованість за наданні житлово-комунальні послуги з урахуванням положень ст. 625 ЦК України.

З відповідною позовною заявою позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва, оскільки відповідачка має зареєстроване місце проживання на території Дніпровського району м. Києва за адресою: АДРЕСА_2. Крім того, позивач зазначає, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2014 року було скасовано виданий Дніпровським районним судом м. Києва судовий наказ від 14.10.2013 року про стягнення з відповідачки заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Тож, окрім стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги позивач також просить визнати укладеним з відповідачем Договір про утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Належне відповідачу нерухоме майно, щодо якого заявлено вимогу про визнання укладеним договору, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Києво-Святошинського району Київської області і на територію якого розповсюджуються повноваження Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Стосовно заявлення вимог про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, суд також приходить до висновку про те, що в позовному провадженні вони мають розглядатись за правилами ч. 1 ст. 114 ЦПК України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви попередньо позивач звертався до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу, який в подальшому був скасований ухвалою суду від 28.11.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до положень ст. 97 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Отже, при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу діють загальні правила підсудності визначені ст. 109 ЦПК України, при цьому для позовного провадження в даному випадку застосовуються правила виключної підсудності.

Оскільки предметом спору є визнання укладеним договору та стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги по утриманню квартири, що розташована в Києво-Святошинському районі Київської області, спір стосується нерухомого майна, а отже діє правило виключної підсудності, оскільки виникають зобов'язальні відносини з приводу користування таким майном.

Аналогічна позиція викладена й в узагальненні Апеляційного суду м. Києва "Судова практика з питань розмежування юрисдикції загальних, господарських і адміністративних судів", за результатами аналізу судових справ за 2010-2012 роки.

Згідно положень ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, заява повертається у випадку коли справа не підсудна цьому суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 114, 115, 121, 293, 294 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Петропавлівське" до ОСОБА_1 про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості - повернути позивачу, для подання до належного суду.

Повернути Товариства з обмеженою відповідальністю "Петропавлівське" судовий збір в сумі 577 (п'ятсот сімдесят сім) грн. 68 коп., що сплачено відповідно до платіжного доручення №804 від 16.03.2014 року на р/р 0005, отримувач УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва, код банку отримувача 820019, код отримувача 38012871, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві.

Повернути Товариства з обмеженою відповідальністю "Петропавлівське" судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., що сплачено відповідно до платіжного доручення №807 від 16.03.2014 року на р/р 0005, отримувач УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва, код банку отримувача 820019, код отримувача 38012871, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -