Р І Ш Е Н Н Я Справа № 200/5328/15-ц

Імям України Провадження 2/200/1922/15

15 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Литвиненка І.Ю.,

при секретарі - Пеньківській А.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, треті особи Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Дніпропетровське міське управління юстиції та реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про скасування заборони на відчуження нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 у березні 2015 року звернувся до суду із позовом до відповідачів - Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, визначивши третіми особами по справі Сьому Дніпропетровську державну нотаріальну контору та реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції, прохаючи суд скасувати заборону відчуження нерухомого майна, що належить йому: кв. № 115, кор. 2 у б. № 4 по вул. Комбрига Петрова у м. Дніпропетровську, яке накладено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на підставі договору застави від 16 травня 1997 року, реєстраційний № 5757, посвідченого ним же у цей же день, який зареєстровано у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 24 квітня 2007 року за реєстраційним № 48615995 (а.с. 2-5).

Ухвалою суду від 16 квітня 2015 року до участі у розгляді справи залучено, як третю особу без права самостійних позовних вимог на стороні відповідача, Дніпропетровське міське управління юстиції (а.с. 27-28).

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 16 травня 1997 року уклав із АКБ «Заводбанк» договір застави нерухомого майна: кв. № 115, кор. 2 у б. № 4 по вул. Комбрига Петрова у м. Дніпропетровську, у забезпечення виконання кредитного договору. Кредит сплатив і підстави для заборони відчуження майна зникли. Листом голови правління АКБ «Заводбанк» від 07 жовтня 1997 року, приватного нотаріуса ОСОБА_2 повідомлено про виконання умов договору, а відтак і про необхідність зняття заборони на відчуження майна. Листом цього нотаріуса поінформовано Четверту Дніпропетровську державну нотаріальну контору про виконання умов договору та необхідність зняття заборони на відчуження майна. У жовтні 2014 року він звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори для посвідчення договору дарування цієї квартири, у чому постановою державного нотаріуса йому було відмовлено з тих підстав, що до цього часу діє заборона приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на відчуження квартири. Приватним нотаріусом ОСОБА_2, всупереч вимогам ч. 8 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», до реєстраційної служби не надано заяву встановленої форми щодо припинення обтяження вказаного нерухомого майна, що підтверджено листом реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 27 листопада 2014 року згідно з яким, державна реєстрація обтяжень провадиться на підставі заяви органу або посадової особи, якими ці обтяження встановлено. АКБ «Заводбанк» закрито 31 жовтня 2001 року на підставі рішення комісії НБ України з питань регулювання діяльності банків № 308 від 31 жовтня 2001 року. Таким чином, приватним нотаріусом ОСОБА_2 та Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, у порушення вимог ст. 74 Закону України «Про нотаріат» та п. 253 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, після отримання листа банку про необхідність припинення обтяження у звязку з виконанням умов кредитного договору, не здійснено зняття заборони на відчуження нерухомого майна, що є його власністю. Внаслідок цього його права на розпорядження його майном порушено. З цих підстав, керуючись нормами ст.ст. 317, 319, 391, 509, 537, 546, 609 ЦК України, ст.ст. 34, 74 Закону України «Про нотаріат» та п. 253 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вважає, що має право на задоволення позову з наведених ним підстав.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні його тексту. Додатково пояснила, що внаслідок не зняття заборони накладеного нотаріусом обтяження, батько ОСОБА_4, не може подарувати його власність: квартиру, своїй дитині, що є порушенням прав і позивача, і дитини.

Відповідач - Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але її представник у судове засідання не зявився, звернувся із письмовими заявами про розгляд справи за його відсутності, свого ставлення до позову не повідомив (а.с. 21, 35).

Відповідач нотаріус ОСОБА_2, позов не визнав. Пояснив, що у ході своєї діяльності, як нотаріус, він не порушив вимог чинного законодавства України. Так, дійсно, при посвідченні кредитного договору, з метою його забезпечення, він наклав заборону на відчуження обєкту нерухомості - кв. № 115, кор. 2 у б. № 4 по вул. Комбрига Петрова у м. Дніпропетровську. За нормами чинного на той час законодавства про нотаріат, він мав право накласти заборону на відчуження, але зняти заборону мав право лише державний нотаріус. Тому, після отримання повідомлення представника банку про те, що підстави для забезпечення позову зникли у звязку з погашенням кредиту, він направив листа до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з проханням зняти накладену ним заборону на відчуження. Чому державний нотаріус не скасувала заборону йому невідомо. Через те, що вимоги чинного законодавства не порушив, підстав для задоволення до нього позовних вимог немає.

Представник третьої особи - Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, вважав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Пояснив, що дійсно, право позивача на розпорядження своїм майном порушено, так як заборона на відчуження, накладена нотаріусом, діє до цього часу. Для поновлення порушеного права позивача слід скасувати заборону.

Представники третіх осіб - Дніпропетровського міського управління юстиції та реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але їх представники у судове засідання повторно не зявилися, письмових заяв та повідомлень суду не надали (а.с. 40).

Учасники процесу не заперечували проти розгляду справи за відсутності представника відповідача та представників третіх осіб. З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 36, 169 ЦПК України, розглянув справу без участі представника відповідача і представників третіх осіб та ухвалив рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника третьої особи, перевіривши фактичні обставини справи наданими позивачем письмовими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 01 березня 1995 року, ОСОБА_4 є власником кв. № 115, кор. 2 у б. № 4 по вул. Комбрига Петрова у м. Дніпропетровську (а.с. 14). 07 жовтня 1997 року голова правління АКБ «Заводбанк» звернувся з листом до приватного нотаріуса ОСОБА_2 прохаючи зняти накладену ним заборону на відчуження нерухомого майна, у тому числі і на кв. № 115, кор. 2 у б. № 4 по вул. Комбрига Петрова у м. Дніпропетровську, у звязку з тим, що умови кредитного договору виконано 28 липня 1997 року (а.с. 10). Листом від 10 жовтня 1997 року ОСОБА_2 прохав Четверту Дніпропетровську державну нотаріальну контору, у звязку з виконанням умов за договором застави від 16 травня 1997 року, по кредитному договору, що був укладений між АКБ «Заводбанк» та ОСОБА_4, зняти заборону на відчуження кв. № 115, кор. 2 у б. № 4 по вул. Комбрига Петрова у м. Дніпропетровську (а.с. 11). Листом від 18 листопада 2014 року нотаріус ОСОБА_2 повідомив завідуючу Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про те, що він дійсно посвідчував договір застави нерухомого майна від 16 травня 1997 року за реєстровим номером 5757, а листом від 07 жовтня 1997 року голова правління АКБ «Заводбанк» прохав зняти накладену ним заборону на відчуження вказаного нерухомого майна (а.с. 8). Листом від 18 листопада 2014 року нотаріус ОСОБА_2 повідомив реєстраційну службу Дніпропетровського МУЮ про те, що він дійсно посвідчував договір застави нерухомого майна від 16 травня 1997 року за реєстровим номером 5757, а листом від 07 жовтня 1997 року голова правління АКБ «Заводбанк» прохав його зняти накладену ним заборону на відчуження вказаного нерухомого майна, у звязку з чим, 10 жовтня 1997 року ним до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори надіслано лист з проханням зняти заборону на відчуження вказаної квартири (а.с. 9). Начальник реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ листом від 27 листопада 2014 року повідомив нотаріусу ОСОБА_2 про порядок накладення та зняття раніше накладеного обтяження (а.с. 12). Постановою завідуючої Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 25 грудня 2014 року, ОСОБА_4 відмовлено у посвідченні договору дарування кв. № 115, кор. 2 у б. № 4 по вул. Комбрига Петрова у м. Дніпропетровську у звязку з наявністю обтяження на це майно забороною за № 4861595, яку накладено 16 травня 1997 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 (а.с. 13). Судові витрати по справі становлять 243 гривні 60 копійок (а.с. 1).

Згідно з вимогами п.п. 3-4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Нормою ч.ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; діяльність власника може бути обмежена чи припинена лише у випадках і у порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з вимогами п. 9 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно). Відповідно до вимог ст. 74 Закону України «Про нотаріат», отримавши повідомлення підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), нотаріус знімає заборону на відчуження нежитлового будинку. Згідно з вимогами п. 253 «Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна, що підлягає державний реєстрації, за заявою банку, іншої особи, про погашення позики (кредиту). Відповідно до вимог ч. 8 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація виникнення та припинення обтяжень провадиться на підставі органу або посадової особи, якими встановлено обтяження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач є власником нерухомого майна - кв. № 115, кор. 2 у б. № 4 по вул. Комбрига Петрова у м. Дніпропетровську. У 1997 році знаходився у договірних право стосунках із АКБ «Заводбанк» - уклав кредитний договір та договір застави нерухомого майна. Засобом забезпечення цього договору стала застосована 16 травня 1997 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 заборона на відчуження зазначеного нерухомого майна позивача. У звязку з виконанням позивачем своїх зобовязань за кредитним договором, у тому ж 1997 році, голова правління АКБ «Заводбанк» звернувся до приватного нотаріуса із листом з проханням про зняття накладеного обтяження. На виконання цього листа нотаріус ОСОБА_2, у свою чергу, звернувся з листом до особи, яка на той момент була правомочна знімати накладене обтяження - Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори. Однак, ні у 1997 році, ні пізніше, нотаріуси Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори не зняли обтяження. У звязку зі змінами у чинному законодавстві України про нотаріат, права на зняття накладеного обмеження набув і нотаріус ОСОБА_2, який теж, як і нотаріуси Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, не зняв раніше накладене обмеження. Позивач, бажаючи розпорядитися своїм вказаним нерухомим майном, у 2014 році звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори і отримав відмову нотаріуса з тих підстав, що до цього часу чинним є обтяження, накладене 16 травня 1997 року нотаріусом ОСОБА_2 Після цього, ні нотаріуси Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, ні нотаріус ОСОБА_2, які, у звязку зі змінами у чинному законодавстві України, повинні були направити до державної реєстраційної служби, заяву про зняття обмежень, цього не зробили. Таким чином, внаслідок зазначених дій нотаріусів, право позивача на розпорядження своєю власністю - кв. № 115, кор. 2 у б. № 4 по вул. Комбрига Петрова у м. Дніпропетровську, є порушеним і підлягає судовому захисту. Суд вважає за можливе захистити порушене право позивача у запропонований ним спосіб шляхом скасування накладеного обтяження, виходячи з того, що цей спосіб відповідає тому, який встановлений чинним цивільним законодавством України припиненням дії, що порушує право. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів у рівних долях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 30, 57, 60-61, 74-76, 88, 208, 212-215, 218, 293 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати заборону на відчуження квартири № 115, корпус 2 у будинку № 4 по вулиці Комбрига Петрова у м. Дніпропетровську, яку накладено 16 травня 1997 року приватним нотаріусом ОСОБА_2, при посвідченні ним договору застави нерухомого майна за реєстром № 5757, що зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 24 квітня 2007 року за реєстраційним № 48615995.

Стягнути у рівних долях із Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори та з приватного нотаріуса ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати по справі у сумі 243 гривні 60 копійок, по 121 гривні 80 копійок з кожної особи.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко