У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до усного договору позики, що підтверджується розпискою від 11 квітня 2014 року, ОСОБА_2 отримав у борг суму грошових коштів від ОСОБА_4 у розмірі 140 790 грн. Відповідач зобов'язався здійснювати повернення боргу частинами, а саме: 70 790 грн у строк до 1 липня 2014 року, а решту боргу в сумі 70 тис. грн у строк до 1 жовтня 2014 року. Графік повернення позики було узгоджено у розписці. На протязі липня 2014 року ОСОБА_4 неодноразово вимагав повернення боргу, проте грошові кошти так і не були повернуті позивачу.

12 серпня 2014 року ОСОБА_4 на адресу ОСОБА_2 було направлено відповідний лист-вимогу з проханням сплатити існуючу заборгованість, проте даний лист залишився без уваги відповідача. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_4 просив суд стягнути з

ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 140 790 грн.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від

13 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 січня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 140 790 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника -

ОСОБА_3 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником - ОСОБА_3, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від

13 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від

22 січня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник