Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2015 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Данилко Л.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Курган Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції, про зменшення розміру стягуваних аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про зменшення стягуваних з нього розміру аліментів на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі рішення суду від 12 жовтня 2004 року його зобов'язано на користь відповідачки ОСОБА_3 сплачувати аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. З 29 липня 2011 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_7, від сумісного життя з якою ІНФОРМАЦІЯ_9 народилась донька ОСОБА_8. Донька часто хворіє, тому потребує медикаментозного лікування і санаторного оздоровлення. Окрім дружини і дочки, на його утриманні перебуває його матір ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є інвалідом третьої групи і проживає з ним. У зв'язку зі збільшенням розміру стягуваних аліментів на сина з серпня 2014 року до розміру ? частини заробітку позивач та його сім`я опинились у скрутному матеріальному становищі. Посилаючись на норми ст.ст.182, 192 Сімейного кодексу України, просить винести рішення про зменшення розміру стягуваних з нього на користь сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліментів з 1/4 до 1/8 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, мотивуючи їх тим, що має на утриманні дітей від різних шлюбів, і отримуючи зарплату приблизно 4 тис. грн. на місяць, у нього бракує коштів.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні не погодилась із заявленими вимогами. Суду пояснила, що на теперішній час перебуває у шлюбі із гр.ОСОБА_10, працює, має двох неповнолітніх дітей від різних шлюбів, один з яких син позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Батько, тобто позивач у справі, аліменти на сина платив нерегулярно, у зв'язку з чим утворилась заборгованість понад 40 тис. грн. З цих підстав, починаючи із серпня 2014 року, із зарплати ОСОБА_1 для погашення цієї заборгованості утримується ? частина замість ?. Мати позивача має робочу групу інвалідності і отримує пенсію. Їх син ОСОБА_5 хворіє, перебуває на «Д»обліку, крім того, він відвідує дитячі кружки, за які вона щомісячно вносить батьківську плату. Просить з урахуванням наданих нею заперечень і документів відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Представник третьої особи державний виконавець Відділу ДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 підтвердила відповідною довідкою-розрахунком суму заборгованості з аліментів ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 Просить винести рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, думку третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду від 12 жовтня 2004 року (а.с.10, 11) Від цього шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Добропільського міськрайсуду від 12 жовтня 2004 року з позивача стягнуто аліменти на його сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менш одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 15 вересня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9)

29 липня 2011 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.12) Від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.14)

Позивач згідно довідки з місця проживання і складі сім"ї від 24.11.2014р. №1163, проживає у сім"ї разом з дружиною, донькою, працює на ВСП «ШУ «Білозерське» шахті Новодонецька ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» (а.с.37, 18)

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Як судом встановлено, позивач ОСОБА_1 не завжди справно платив аліменти відповідачці, що вбачається із довідок відділу Державної виконавчої служби (а.с.18, 39, 58-59), у зв'язку з чим виникла заборгованість з аліментів.

Факт наявної заборгованості з аліментів, окрім її розміру, сторони в суді не оспорюють.

Саме існування заборгованості з аліментів пояснює факт утримання із заробітку позивача щомісячно, починаючи із серпня 2014 року, коштів в розмірі 50% замість встановлених рішенням суду 25% (а.с.73)

Саме з цих підстав, на думку суду, бракує коштів сім"ї ОСОБА_1, тому що позовна заява про зменшення розміру стягуваних аліментів подана саме після збільшення відрахувань із заробітку, тобто після погіршення із-за цього матеріального стану їх сім"ї, починаючи з серпня 2014 року, а не лише після зміни сімейного стану, тобто одруження ОСОБА_1 і народження другої дитини, що відбулось значно раніше - у 2011 та 2012 роках відповідно (а.с.12, 14).

Виникнення заборгованості з аліментів і, як наслідок погіршення сімейного бюджету позивача у зв'язку з її погашенням, суд пов'язує з провиною самого позивача, який неналежним чином сплачував аліменти.

Згідно положень ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує при визначенні розміру аліментів стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність в нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, відповідач заміжня, працює, отримує заробітну плату (а.с.35,36,74). Як пояснює в суді, її чоловік ОСОБА_10 також працює.

Дружина ж позивача не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною, тобто перебуває на утриманні свого чоловіка (а.с.38).

Також суд, розв'язуючи спір, враховує сукупний щомісячний заробіток і склад кожної із сімей.

При винесенні рішення суд регулюється положеннями Закону про те, що ст.142 Сімейного кодексу України передбачає рівність прав дітей.

Так, суд враховує, що обидві дитини позивача хворіють, перебувають на «Д»обліку, тобто потребують лікування, на що їх батьки безсумнівно повинні витрачати додаткові грошові кошти (а.с.33-34, 57, 82)

Надані сторонами копії квитанцій по сплаті комунальних послуг суд не враховує як належні докази в підтвердження зміни матеріального становища у справі, оскільки такі витрати відбуваються в кожній родині.

Знаходження на утриманні у сторін їх матерів, які є інвалідами третіх груп, суд також не приймає до уваги, оскільки вони не перебувають на повному утриманні своїх дітей і доказів щодо цього в судове засідання не надано (а.с.7,83)

Суд вважає, що діти позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_11 від різних матерів мають рівні права на одержання того розміру аліментів, який би забезпечив їх нормальний розвиток.

Із проведеного розрахунку суд вважає, що задовольняючи позов про зменшення розміру аліментів на користь сина ОСОБА_5 в тому розмірі, про який просить ОСОБА_1, тим самим порушить право цієї дитини на належне матеріальне забезпечення.

Сам факт того, що проживання батька ОСОБА_1 з дитиною від другого шлюбу, що не оспорюється сторонами, вказує на його безпосередню матеріальну та духовну участь у вихованні та розвитку цієї дитини. При цьому дитина від першого шлюбу такої можливості позбавлена.

Враховуючи викладене, а також доведеність наявності обставин, передбачених ст.ст. 182, 192 Сімейного кодексу України, зокрема зміна у позивача сімейного стану і наявність на його утриманні ще інших дітей та непрацездатної дружини, суд безсумнівно приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, але в частині.

На думку суду, зменшення розміру стягуваних аліментів з 1/4 частини до 1/5 всіх доходів позивача щомісячно буде об'єктивно обґрунтованим і справедливим щодо кожної із сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 182, 192 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції, про зменшення розміру стягуваних аліментів на дитину - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2004 року, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м.Добропілля Донецької області, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, на їх сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 до 1/5 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині заявлених вимог ОСОБА_1 відмовити.

Вступна та резолютивна частини судового рішення проголошені в судовому засіданні 23 березня 2015 року. Повний текст судового рішення виготовлено згідно вимог ст. 209 ЦПК України 25 березня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту судового рішення.

Надруковано у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий: суддя В.В. Хандурін

23.03.2015