Справа № 219/3111/2014-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Радченко Л.А.,

при секретарі Лосинської І.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Артемівська письмове клопотання представника відповідача про закриття цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», третя особа - КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг», про визнання відмови щодо приєднання до електричних мереж незаконною та зобов,язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», третя особа - КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг», про визнання відмови щодо приєднання до електричних мереж незаконною та зобов,язання вчинити певні дії. Згідно до уточнених вимог позивача останній просить визнати відмову відповідача у стандартному приєднанні до електричних мереж нежитлового вбудованого приміщення « аптека» за адресою: м.Артемівськ, вул. Артема,19, незаконною та зобов,язати відповідача надати згідно з Правилами приєднання електроустановок до електричних мереж, затв. Постановою НКРЕ від 17.01.2013р. № 32, п.2.1.2, безоплатно підписаний договір про приєднання нежитлового вбудованого приміщення « аптека» за адресою: м.Артемівськ, вул. Артема, 19, напругою 220 В, навантаженням 6 кВт, категорія надійності 2-га, з визначенням у ньому розміру плати за приєднання, невід,ємною частиною якого є технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок відповідно до додатка 4 до цих правил.

04.03.2015р. від відповідача до суду надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі згідно до ст.205 ЦПК України у звязку тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки позивач є приватним підприємцем, з яким відповідачем у 2008 р. було укладено договір про поставку електричної енергії до нежитлового вбудованого приміщення «аптека» за адресою: м.Артемівськ, вул.Артема, 19 на рівні загальної дозволеної потужності 3,0 кВт, а за заявою про приєднання електроустановок певної потужності у 2014 р. позивач вказує на необхідність встановлення за тим же об,єктом потужності на рівні 6,0 кВт, без зазначення вже існуючої за договором поставки, тобто, позивачем було подано позов до суду, до підвідомчості якого не входить розгляд справ між сторонами, які є суб,єктами господарських відносин. Позовна заява подана від фізичної особи ОСОБА_1, тоді як вбачається спір між суб,єктами господарських правовідносин, що відноситься до підвідомчості господарського суду згідно до ст.12 ГПК України.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали письмове клопотання.

Позивач та представник позивача заперечували проти його задоволення, пояснивши, що позивачеві саме як фізичній особі належить нежитлове вбудоване приміщення за адресою: м.Артемівськ, вул.Артема, 19 , яке вирішено реконструювати в аптеку, що підтверджується декларацією про початок виконання будівельних робот від 13.08.2014р., яка видана Інспекцією державного архітектурно- будівельного контролю у Донецькій області фізичній особі ОСОБА_1, і дійсна справа розглядається за межами існуючого договору між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та відповідачем.

Представник третьої особи при вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З пункту 4 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або Господарським процесуальним кодексом України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно п. 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3, спір фізичної особи, яка має статус субєкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не повязаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, незважаючи на те, що він дійсно зареєстрований як фізична особа - підприємець, і між ним як фізичною особою підприємцем та відповідачем існують договірні правовідносини на постачання електроенергії ( договір від 28.11.2008р. на постачання електричної енергії в нежитлове приміщення за адресою : м.Артемівськ, вул. Артема,19) , між тим, як зазначає позивач він позивач звернувся до суду не як суб,єкт підприємницької діяльності з приводу існуючого договору на постачання електричної енергії від 28.11.2008р. та додаткової угоди до нього від 26.03.2014р., а як фізична особа з приводу виконання стандартного приєднання до електричних мереж нежитлового вбудованого приміщення , розташованого за адресою : м.Артемівськ, вул. Артема,19 , власником якого є позивач як фізична особа згідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно , і про що зазначено у позові ,і що підтвердили в суді позивач та його представник.

Таким чином, враховуючи те, що спір, який виник між сторонами, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а вимоги позивача є приватноправовими та пов,язані із здійсненням цивільних прав, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 205, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у дійсній справі -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А.Радченко