Справа №557/62/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді Пацка Д.В.

при секретарі Гупалюку В.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у користуванні частиною житлового будинку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у користуванні частиною житлового будинку.

Позивач посилається на те, що ухвалою Гощанського районного суду від 23.06.2014 року визнано мирову угоду, укладену між ним, ОСОБА_3 та відповідачкою, за якою за ним визнано право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що хнаходиться в АДРЕСА_1, яка перейшла у спадок після смерті матері - ОСОБА_4 Інша частина житлового будинку належить на праві власності відповідачу. Всупереч вимогнам мирової угоди та ухвали суду відповідачка не допускає його до його частини будинку, чинить перешкоди у облаштуванні окремого входу до неї, обзиває його нецензурними словами, погрожуючи фізичною розправою. Позивач, посилаючись на ст. 391 ЦК України, вказує, що протиправними діями відповідачка порушує його права щодо користування та розпорядження частиною будинку, просить суд визнати дії відповідачки неправомірними, вселити його до його частини будинку в АДРЕСА_1, зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому у користуванні його частиною житлового будинку.

В запереченні проти позову відповідачка вважає позов необґрунтованим та безпідставним, просить відмовити у його задоволенні. Вказує на те, що будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, позивач та їх сестра ОСОБА_3 отримали у спадщину від їх матері. Пізніше між ними було укладено мирову угоду та ухвалою Гощанського районного суду від 23.06.2014 року у справі № 557/376/14-ц визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за якою вищевказані сторони здійснили поділ майна. П.6 вищевказаною мировою угодою, яка визнана судом, сторони також вирішили припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, то знаходиться в АДРЕСА_1. Таким чином, на сьогоднішній день будинок по АДРЕСА_1 не є спільною частковою власністю, а у відповідності до умов мирової угоди їй належить 1/1 частки, а не 1/2 частки будинку. В свою чергу, відповідно до умов мирової угоди, фактично ціла частка належить і позивачу.

У зв'язку з припиненням права спільної часткової власності на житловий будинок вона звернулась до Горбаківської сільської ради з заявою про присвоєння її будинку адреси та рішенням виконавчого комітету Горбаківської сільської ради від 25.07.2014 року вирішено житловому будинку ОСОБА_2 в АДРЕСА_1.

Відповідачка посилається на ст.ст. 367, 364, 182 ЦК України, вказує, що зважаючи на умови мирової угоди у відповідності до вимог законодавства вона зареєструвала своє право власності на нерухоме майно на 1 цілу частку в будинку, якій присвоєна окрема адреса. Належність цілої частки в будинку підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Отже, зважаючи на вищевказане, і у неї, і у позивача частки в будинку виділені в натурі, право спільної власності припинено. Вона проживає в будинку в тій частині, яка їй належить. Позивач в своєму будинку не проживає. До будинку позивача вона не має ні законодавчо, ні фізично жодного відношення, жодних перешкод позивачу у користуванні його будинком не створювала, не створює і не може створювати, оскільки в них з позивачем різні об'єкти власності. Позивач з моменту укладення мирової угоди лише через півроку прийшов до будинку і вона йому жодних перешкод не вчиняла. Навпаки, позивач намагається створити їй певні перешкоди у користуванні будинком, він звернувся до газопостачаючої організації з заявою, щоб відключили газ, бо вона незаконно встановила в будинку газове обладнання та використовує газ. Представники «ПАТ «Рівнегаз» за заявою позивача здійснили перевірку з виїздом до будинку, однак жодних порушень виявлено не було.

Крім того, будь-яких перешкод щодо облаштування ним окремого входу в будинок вона не вчиняла. Та позивач навіть і не вчиняв будь-яких дій щодо користування будинком, а тим більше облаштування входу, а тому посилання позивача, що ніби-то вона створює йому перешкоди в користування житлом жодним чином не підтверджені жодними доказами, є голослівними.

Відповідачка вважає, що позовні вимоги про визнання неправомірними її дій, якими вона перешкоджає позивачу користуватись його будинком, є безпідставними, недоведеними та не підлягають до задоволення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просить його задовольнити. Суду показав, що мирова угода укладалася добровільно, сторони визначилися з частками житлового будинку. Він на даний час виготовив технічну документацію на свою частину будинку, та присвоєно поштову адресу, оформив право власності та хоче зробити окремий вхід у будинок, однак відповідачка поміняла ключі від вхідних дверей та не допускає його до його частини житлового будинку, з вулиці зробити вхід він не має можливості, оскільки роботи мають в першу чергу проводитися зсередини будинку. Коли він намагається зайти до будинку, відповідачка викликає міліцію, не допускає його до частини будинку, що змусило його звернутися до суду.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 заперечувала щодо позову, просила відмовити в його задоволенні, вказала, що підтримує заперечення, позивач не надав доказів на підтвердження обставин, викладених у позові, вона не чинить перешкод у користуванні частиною будинку позивача, а користується своєю частиною. Суду показала, що ОСОБА_1 не намагається мирним шляхом вирішити спір між ними, постійно з нею свариться та їй погрожує. При цьому вона змінила замки від вхідних дверей, ключі тільки в неї, позивачу вона їх не дає. Вона згідна не чинити перешкоди позивачу тільки після того, як він відшкодує їй вартість вікон та вирішать питання щодо газових лічильників. На даний час це питання не вирішено, тому вона не пускає його до будинку.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони є власниками житлового будинку в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, на праві власності. Відповідно до ухвали Гощанського районного суду від 23.06.2014 року за сторонами визнано по ? частини вказаного житлового будинку та виділено в натурі їх частки згідно експлікації до плану будинку. Сторонами виготовлено технічні паспорти на даний будинок (а.с.23-25, 28-30). Позивачем зареєстровано право власності на частину житлового будинку згідно технічного паспорта та вказано адресу - АДРЕСА_2 (а.с. 28-32).

Згідно рішення Горбаківської сільської ради № 103 від 25.07.2014 року житловому будинку ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 (а.с.26).

З пояснення позивача та відповідачки вбачається, що між сторонами існує спір, що підтвердили сторони в судовому засіданні. Як вказала відповідачка, позивачу буде надана можливість вселитися та виготовити окремий вхід після того, як сторони обговорять всі спірні питання, які існують між ними, зокрема щодо вартості вікон та газових лічильників.

Отже, на момент подачі позову позивач не може скористатись своїм правом.

Суд не бере до уваги заперечення відповідачки щодо того, що спочатку позивач повинен відшкодувати їй вартість вікон та встановити лічильник на газ, оскільки в мировій угоді сторони дані зобов'язання відповідно до мирової угоди не встановили, ухвала про затвердження мирової угоди набрала законної сили. При цьому позивач в судовому засіданні вказав, що облаштує окремий вхід в свою частину будинку, якщо відповідачка не буде чинити йому перешкоди.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпоряджатися своїм майном.

Отже, суд вважає, що позивач не може відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України в повній мірі скористатись своїм правом володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

З огляду на вищевказані норми закону, а також зважаючи на те, що в судовому засіданні знайшла підтвердження та обставина, що відповідачка чинить перешкоди позивачу в облаштуванні окремого входу до своєї частини будинку, сторони не дійшли взаємної згоди щодо встановлення порядку користування житловим приміщенням, суд прийшов до висновку, що позов про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим будинком слід задовольнити повністю та вселити ОСОБА_1 у житловий будинок і зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком.

Керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст.319 ч.1, 358, 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у користуванні частиною житлового будинку, задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 у житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні та облаштуванні окремого входу в належну йому на праві власності частину житлового будинку АДРЕСА_2 шляхом надання доступу до належної йому частини житлового будинку з господарськими спорудами.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати - сплачену суму судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні при його проголошенні, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Повний текст рішення виготовлено 26.03.2015 року.