Справа № 185/1994/15-ц
Провадження № 2/185/1584/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2015 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Врони А.О., за участю секретаря - Константінової К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за невиконання договору купівлі-продажу, -
13 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за невиконаним договором купівлі-продажу в розмірі 600 000 грн. Позовна заява мотивована тим, що 03.04.2014 року між сторонами був укладений усний договір купівлі-продажу квартири, яка належить ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю документів на нерухоме майно. 03.04.2014 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 30 000 доларів США за квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується розпискою. Проте після продажу квартири ОСОБА_2 почав уникати зустрічей з ОСОБА_1, не проживає вдома, видав довіреність іншій особі, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду.
Позивач в судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви просив розглянути справу без його участі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 13487120 від 02.06.2014 року.
Позивач, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за невиконання договору купівлі-продажу.
Згідно з п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.
Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.638, ч.1 ст.639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Статтями 655, 657 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлені вимоги щодо форми договору купівлі-продажу. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Тобто договір купівлі-продажу квартири мав бути укладений у письмовій формі, нотаріально посвідчений.
Згідно з ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно із ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Враховуючи вищенаведені норми закону та з огляду на письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про безпідставність вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за невиконаним договором купівлі-продажу в розмірі 600000 грн. на підставі ст.ст.509,526,530,549,551,610,612,625,626,629,638,639,655,662,663,693 ЦК України
Згідно з ч.4 ст.88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.
Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214-215,218,224-232 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за невиконання договору купівлі-продажу - залишити без задоволення.
Судові витрати віднести за рахунок держави.
Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Суддя А. О. Врона