Справа № 468/1584/14-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

27.04.2015 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В. за участю секретаря Фельчина Р.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка заяву Приватного підприємства «Алмаз» про визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного підприємства «Алмаз» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ :

06.10.2014 року Баштанським районним судом Миколаївської області винесено рішення, яким зобовязано ОСОБА_2 та ПП «Алмаз» повернути ОСОБА_1 самовільно зайняту земельну ділянку та стягнуто з ОСОБА_2 та ПП «Алмаз» на користь ОСОБА_1 1077,96 грн. доходу від використання самовільно зайнятої земельної ділянки, а також стягнуто з ПП «Алмаз» на користь ОСОБА_1 18400 грн. завданої шкоди.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25.12.2014 року рішення Баштанського районного суду від 06.10.2014 року скасовано та зобовязано ПП «Алмаз» повернути ОСОБА_1 самовільно зайняту земельну ділянку, та стягнуто з ПП «Алмаз» на користь ОСОБА_1 13154,16 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків (упущеної вигоди) та 1000 грн. моральної шкоди, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.

30.03.2015 року до суду надійшла заява Приватного підприємства «Алмаз» про визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного підприємства «Алмаз» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди.

В заяві заявник вказує, що на підставі рішення апеляційного суду Миколаївської області від 25.12.2014 року було видано виконавчий лист № 468/1584-14-ц від 17.01.2015 року про стягнення з ПП «Алмаз» на користь ОСОБА_1 13154,16 грн. матеріальних збитків, який було направлено для примусового виконання до відділу ДВС Баштанського районного управління юстиції в Миколаївській області, по якому відкрито виконавче провадження. При цьому, обовязок боржника по виконанню вказаного вище рішення суду частково відсутній у звязку з його добровільним виконанням, оскільки ОСОБА_2, перебуваючи на посаді головного бухгалтера ПП «Алмаз», 24.07.2014 року видала з каси вказаного підприємства ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 9200,16 грн. в якості відшкодування заподіяної останній шкоди внаслідок самовільного зайняття належної ОСОБА_1 земельної ділянки. Тому боржник просив визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню в частині отриманих стягувачем ОСОБА_1 від ПП «Алмаз» 24.07.2014 року грошових коштів в сумі 9200,16 грн.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав.

Представник стягувача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, вказавши, що відсутні підстави для визнання виданого виконавчого листа таким, що не підлягає частковому виконанню, оскільки сплачені ОСОБА_2 як фізичною особою 9200,16 грн., яка була притягнута до адміністративної відповідальності та відшкодувала власнику завдані правопорушенням збитки, не стосуються стягнення з ПП «Алмаз» компенсації за упущену вигоду, крім того, представник стягувача просив стягнути з боржника 1200 грн. витрат стягувача на правову допомогу.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви (копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 06.10.2014 року; копію рішення апеляційного суду Миколаївської області від 25.12.2014 року; розписку ОСОБА_1 від 24.07.2014 року; копію видаткового касового ордеру від 24.07.2014 року) та матеріали цивільної справи №468/1584/14-ц, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

Відповідно до ст. 369 ЦПК України, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

В судовому засіданні встановлено, що за рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25.12.2014 року з ПП «Алмаз» на користь ОСОБА_1 стягнуто 13154,16 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків (упущеної вигоди) за 2012-2014 роки. За вказаним рішенням видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження.

При цьому, 24.07.2014 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 9200,16 грн. в рахунок відшкодування заподіяної останній шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у 2014 році, що підтверджено відповідною розпискою від 24.07.2014 року.

При цьому, з рішення апеляційного суду Миколаївської області від 25.12.2014 року слідує, що ОСОБА_2 не була самостійним учасником спірних правовідносин, а була бухгалтером ПП «Алмаз» (Т.1 а.с. 356), посада ОСОБА_2 підтверджується також і наявною в матеріалах справи довідкою (Т.1 а.с. 48) та актом про контрольне зважування (Т.1 а.с. 172).

Вказаним судовим рішенням визначено, що єдиною особою, яка має відповідати за збитки завдані власнику самовільним зайняттям його земельної ділянки протягом 2012-2014 років є ПП «Алмаз» та вказані матеріальні збитки полягають лише в упущеній вигоді (ст. 22 ЦК України) та не могли розраховуватись відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, оскільки такий розрахунок визначається з урахуванням витрат на відновлення родючості землі.

Таким чином, підтверджені розпискою від 24.07.2014 року отримані ОСОБА_1 від головного бухгалтера ПП «Алмаз» ОСОБА_2 кошти в сумі 9200,16 грн. є частиною добровільно сплачених матеріальних збитків, завданих ПП «Алмаз» самовільним зайняттям земельної ділянки ОСОБА_1 за 2012-2014 роки.

Крім того, ч.4 ст. 369 ЦПК України передбачає можливість виконання не особисто боржником, а й іншими особами.

Встановлені судом обставини свідчать про необхідність визнання виконавчого листа № 468/1584/14-ц, виданого 17.01.2015 року Баштанським районним судом Миколаївської області на підставі рішення апеляційного суду Миколаївської області від 25.12.2014 року про стягнення з Приватного підприємства «Алмаз» на користь ОСОБА_1 13154,16 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків (упущеної вигоди) за 2012-2014 роки внаслідок самовільно зайнятої земельної ділянки, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Приватного підприємства «Алмаз» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 9200,16 грн., отриманих останньою 24.07.2014 року від головного бухгалтера ПП «Алмаз» ОСОБА_2 згідно з розпискою та видатковим касовим ордером № 24.

Що стосується вимог про розподіл витрат на правову допомогу, то відповідно до вимог ст.ст. 84, 88 ЦПК України розподіл вказаних витрат здійснюється при ухвалені судом рішення по справі, а не на стадії вирішення питань, повязаних з виконанням рішення суду, крім того, як вказано вище, заява боржника підлягає задоволенню, тому підстав для розподілу витрат стягувача немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209-210, 369 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву Приватного підприємства «Алмаз» про визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного підприємства «Алмаз» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 468/1584/14-ц, виданий 17.01.2015 року Баштанським районним судом Миколаївської області на підставі рішення апеляційного суду Миколаївської області від 25.12.2014 року про стягнення з Приватного підприємства «Алмаз» на користь ОСОБА_1 13154,16 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків (упущеної вигоди) за 2012-2014 роки внаслідок самовільно зайнятої земельної ділянки, таким, що частково не підлягає виконанню - в частині стягнення з Приватного підприємства «Алмаз» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 9200 (девять тисяч двісті) гривень 16 копійок, отриманих ОСОБА_1 24.07.2014 року від ОСОБА_2 згідно з розпискою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана апеляційному суду Миколаївської області через Баштанський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: