Справа № 2-4140/15
№ 760/8498/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Г.О. Козленко, розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мегарент» про стягнення грошових коштів,-

встановив:

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення грошових коштів та просив суд стягнути з ТОВ «Мегарент» на користь позивача 2562590 грн заборгованості за договором позики грошових коштів від 25.05.2012 та 2214077 грн неустойки і 181978,99 грн - 3% річних.

Ухвалою суду позов був залишений без руху. Після усунення недоліків, ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07.05.2015 відкрито провадження за вищевказаним позовом, при цьому разом з виконанням ухвали суду про усунення недоліків, представником позивача була подана до суду заява про забезпечення позову, згідно якої останній просив в порядку вжиття заходів забезпечення позову накласти арешт на належні ТОВ «Мегарент» грошові кошти на рахунках в банківських установах та рухоме і нерухоме майно в межах позовних вимог у розмірі 4958645,99 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що позовні вимоги носять майновий характер та мають значний розмір, а відповідач вже тривалий час не повертає одержані ним у позику грошові кошти, тоді як відсутність у відповідача достатньої кількості коштів або майна в майбутньому може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом у провадження якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За правилами п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню в частині накладання арешту на рухоме та/або нерухоме майно відповідача в межах розміру заявлених позовних вимог (розмір яких суд вважає досить значним - 4 958 645,99 грн), з урахуванням вимог ч.3 ст.152 ЦПК України, відповідно до якої види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами. Щодо накладання арешту на рахунки у банківських установах, то позивачем не надано доказів належності установі відповідача певних банківських рахунків у визначених банківських установах, одночасно слід підкреслити, що це є неприпустимим зокрема з огляду на те, що такі дії можуть призвести до зупинення фінансово-господарської діяльності юридичної особи відповідача.

Виходячи з вищевикладеного заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.151-153, 208, 209 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мегарент» про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме та/або нерухоме майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Мегарент» (юридична адреса: 03141 м. Київ, вул. Соломянська, буд.39, кв.13, ) в межах суми заявлених позовних вимог, на суму 4 958 645, 99 грн (чотири мільйони дев'ятсот п'ятдесят вісім тисяч шістсот сорок п'ять грн 99 коп.).

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - Г.О. Козленко