пр. № 2/759/1906/15
19 березня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого Морозова М.О.
при секретарі Прохоренко К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом представника Публічного акціонерного товариства "Універсал банк" - Чвалюк Андрія Васильовича до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.
Відповідачі повторно в судове засідання не з'явилися, належним чином про час, місце слухання справи повідомлялись, тому суд, враховуючи думку представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити без участі відповідачів спір, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України провівши заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути частину позики частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення по задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тому, коли ні позичальник, ні поручитель не здійснили сплату кредиту та відсотків, банк набув право вимагати дострокового погашення кредиту та відсотків внаслідок невиконання й неналежного виконання умов кредитного договору.
Відповідно до ст. 554 ЦК України боржник і поручитель відповідають солідарно перед кредитором.
Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Тому, відповідачі повинні солідарно сплатити по умовам договору заборгованість, по якій представником позивача наданий розрахунок, з яким суд погоджується, бо виконаний вірно та правильно (а.с. 25-30).
Суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення боргу у вигляді курсової різниці за кредитним договором №007-2902/840-0655 від 10.12.2007 р. у розмірі 919446, 35 грн., бо діючим законодавством таке стягнення не передбачене, подавач позову і представник позивача в судовому засіданні не навели норм закону, якими передбачена можливість такого стягнення. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06.03.2013 р. набуло законної сили, в ньому наведені розрахунки, проведені з врахуванням курсового співвідношення доларів США та гривні станом на 06.08.2012 р. Ніщо не заважало позивачу по справі належним чином звернути рішення суду до виконання та стягнути суми боргу у виконавчому провадженні.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню солідарно судові витрати по справі, понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду, в межах задоволених позовних вимог, в розмірі 3654 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1780/1 від 26.12.2014 р. (а.с. 1).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.525, 526, 530, 553, 554, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - Чвалюк Андрія Васильовича до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер якої НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер якого НОМЕР_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер якої НОМЕР_3, на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по справі в сумі 3654 гривні.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційні скарги протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовими заявами відповідачів, поданими протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.
Суддя