Справа № 161/2441/15-ц
Провадження № 2/161/1474/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Присяжнюк Л.М.,

при секретарі - Лукашевич І.П.,

представника позивача - Димарчука М.П.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства НАСК "Оранта" до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2015 року ВАТ НАСК "Оранта" звернулось в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди в порядку регресу. Вказує, що 17.10.2012 року о 15 год. 20 хв. в м. Луцьку по вул. Глінки ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 не вибрав безпечну швидкість, недотримався безпечної дистанції і скоїв зіткнення з автомобілем марки "Ауді 100", реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, в результаті ДТП було причинено механічні пошкодження автомобілю, а розмір збитків становить 13462 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ВАТ НАСК "Оранта", останнє виплатило потерпілому ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 12952,72 грн. за мінусом франшизи. Просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 на свою користь 6474,36 грн. та судові витрати.

Представник позивача ВАТ НАСК "Оранта" - Димарчук М.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, щодо задоволення позовних вимог не заперечив.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані суду докази, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Судом встановлено, що 19.11.2012 року між ВАТ НАСК "Оранта" та ОСОБА_2 було укладено договір (поліс) №АВ/0603237 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортних засобів, за яким був застрахований транспортний засіб "ВАЗ", д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 9).

Згідно постанови Луцького міськрайонного суду від 13.11.2012 року вбачається, що ОСОБА_2 17.10.2012 року о 15:20 год., керуючи автомобілем "ВАЗ", д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом д.н.з. НОМЕР_4 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, і внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху України. Даною постановою винним в даному ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 350 гривень. (а.с. 10).

Згідно із ст. 61 ч.4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини.

Таким чином, невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам п.п. 12.1., 13.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як встановлено судом, на підставі страхового акту ОЦВ-12-17387/1 від 13.12.2012 року, розрахунку страхового відшкодування від 13.12.2012 року, ВАТ НАСК "Оранта" провело виплату страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_3 в розмірі 12952,72 грн. (а.с. 6-7,).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ВАТ НАСК "Оранта" 6474,36 грн. понесених витрат на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 61, 88, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 993, 1191 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" 6474 (шість тисяч чотириста сімдесят чотири) гривні 36 копійок страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцьким міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.М. Присяжнюк