Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/938/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Ябчик Н. М.
Доповідач Карпенко О. Л.
РІШЕННЯ

іменем України

06.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів - Гайсюка О.В., Голованя А.М.,

за участю секретаря - Кечкіна А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про витребування документів за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

8 грудня 2014 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 пред'явили позов до ОСОБА_4 про витребування у відповідача оригіналу свідоцтва на право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Знам'янської міської ради 15 жовтня 2008 року № 101, а також оригіналу витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20586836 від 15 жовтня 2008 року реєстраційний № 25062900 на час оформлення спадщини. Позов обґрунтовано тим, що після смерті їх сина - ОСОБА_5, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Вони своєчасно звернулися до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але оформити свої права документально не мають змоги у зв'язку з тим,що правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно знаходяться у відповідача, яка їх утримує і не надає. За усною рекомендацією нотаріуса вони звернулися до суду з вказаним позовом.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2015 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач оскаржила його в апеляційному порядку просить скасувати його і закрити провадження у справі. В обґрунтування скарги відповідач послалася на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції. Вона не визнавала факт знаходження у неї витребуваних судом документів. Стверджує, що вказані документи знаходяться у позивачів.

Позивачі надали суду письмові заперечення на апеляційну скаргу суть яких зводиться до того, що позивач приймала участь у розгляді справи через її представника, який не заперечував наявність у позивача правовстановлюючих документів. У жовтні 2013 року в судовому засіданні під час іншої справи ОСОБА_4 надавала оригінали правовстановлюючих документів на майно.

Відповідач, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки не повідомила. Проте, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, ця обставина не перешкоджає розгляду справи.

Позивачі, повідомленні належним чином про час та місце розгляду справи, особисто в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Їх представник, адвокат Логвінов О.В., заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення про те, що відповідач чинить перешкоди позивачам в оформленні їх прав на спадщину. На його переконання права позивачів можуть бути захищенні лише в обраний ними спосіб.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачів. Дослідивши матеріали та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, встановлених ст. 303 ЦПК України, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив і матеріалами справи підтверджується, що сторони по справі являючись спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та всі у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦКУкраїни звернувшись до Знам'янської міської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини.

Спадковим майном являється квартира АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі рішення виконавчого комітету Знам'янської міської ради від 29 вересня 2008 року № 342 (а.с. 9).

Згідно наявної в матеріалах цивільної справи копії спадкової справи № 162/2013 (а.с. 29 - 34), вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно спадкоємцям не видавалося.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутності у них оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (квартиру), які знаходяться у відповідача, але вона не надає їх позивачам.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Проте оскаржуване рішення не відповідає цим вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно пунктів 4.9., 4.12., 4.14., 4.15., 4.18. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (із змінами і доповненнями), свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Обґрунтовуючи неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, позивачі посилалися на те, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у відповідача, яка зобов'язання їх надати до нотаріальної контори, але ухиляється від цього.

Згідно із ч. 3 ст. 10. Ч. 1 ст. 60 ЦПКкожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Підстави звільнення від доказування визначені ст. 61 ЦПК України.

Суд першої інстанції на вказані процесуальні норми уваги не звернув.

Про докази, які б свідчили, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно утримуються відповідачем суд першої інстанції у рішенні не вказав, не вказав він і про підстави звільнення позивачів від доказування цього факту, яким вони обґрунтовували свої вимоги.

Як вбачається з журналу судового засідання та змісту рішення суду першої інстанції, позивач особисто в судовому засіданні присутня не була, письмові пояснення не надавала. Однак її представник в судовому засіданні позов не визнав і просив відмовити в його задоволенні про ще вказано у описовій частині рішення суду.

За таких обставин позивачі не звільняються від доказування, але доказів на підтвердження цього факту не надали.

Таким чином суд першої інстанції в основу рішення поклав не підтвердженні доказами пояснення позивачів.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 травня 2014 року у праві за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про поділ спадщини, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 3 вересня 2014 року, яке приєднано до письмових заперечень представника позивачів на апеляційну скаргу (а.с. 64) не місить відомостей про встановлений судом факт знаходження оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно у ОСОБА_4

З урахуванням викладеного колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що позивачі не підтвердили доказами факт знаходження зазначених вище документів у відповідача, який би вказував на вчинення відповідачем перешкод у оформленні ними спадкових прав. У зв'язку з цим рішення суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованим.

До того ж позивачі не надали доказів того, що вони зверталася до нотаріальної контори за отриманням свідоцтв про права на спадщину, як то передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України, але не могли їх отримати за підстав, що не залежали від їх волі.

Крім того, колегія суддів вважає, що витребувавши у відповідача документи на час оформлення спадщини, суд першої інстанції не врахував, що законом передбачений інший порядок вирішення цього питання.

За таких обставин ухвалене судом першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову у зв'язку з його недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування документів відмовити повністю.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: