РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/2622/15-ц

2/643/2086/15

05.03.2015 р. м.Харків

Московський районний суд м.Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Маріновій О.Ю., за участю представників позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та розподіл майна,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру АДРЕСА_1 та поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, а в іншій частині право власності визнати за відповідачем. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем фактично припинені шлюбні стосунки з вересня 2009 р., і з цього часу вони проживають окремо. В період шлюбу придбане у спільну сумісну власність дві квартири, які і просить розділити, при цьому зазначає, що квартира АДРЕСА_1 була фактично не подарована відповідачу, а придбана за відплатним договором купівлі-продажу, про що йому стало відомо від самого відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та надала пояснення відповідно до обставин, викладених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги фактично визнала та пояснила, що відповідач визнає обставини, викладені в позові, а саме, той факт, що з відповідачем припинені шлюбні відносини з вересня 2009 р., і проживають вони окремо, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю з позивачем, так як придбавалася дана квартира в період шлюбу з позивачем за спільні з ним кошти за відплатним договором купівлі-продажу, що підтверджується розпискою продавця про отримання коштів, хоча оформила вона з продавцем договір дарування, про що не повідомила свого чоловіка. Визнає той факт, що поділу підлягають як квартира АДРЕСА_1, так і квартира АДРЕСА_2. При цьому, представник відповідача зазначила, що не згодна з визначеним позивачем порядком поділу майна, але свого порядку не запропонувала.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони по справі перебувають у шлюбі, який укладений 30.03.1968 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Харківським міським відділом реєстрації актів громадського стану 04.09.1996 р. серії НОМЕР_1

З вересня 2009 р. сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, від шлюбу є повнолітня дитина, примирення вважають неможливим, Суд, вважає, що за таких обставин, подальше перебування сторін в шлюбі стало неможливим та суперечить їх інтересам, і відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. ст. 60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що в період шлюбу сторонами придбана у спільну власність квартира АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою ЖК «Левада» від 22.01.2009 р. № 21, технічним паспортом, складеним КП ХМБТІ про те, що право власності на зазначену квартиру зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі довідки ЖСК «Левада» від 18.09.1993 р. № 217, реєстраційним посвідченням КП ХМБТІ (а.с.11-15).

Крім того, судом встановлено, що у період шлюбу сторонами також придбана у спільну сумісну власність квартира АДРЕСА_1.

Так, відповідно до договору дарування, посвідченого 30.07.2007 р. приватним нотаріусом ОСОБА_6, ОСОБА_7 безоплатно передав у власність, а ОСОБА_4 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1.

Між тим, як стверджує позивач і що визнає відповідач ОСОБА_4 ця квартира фактично була куплена у ОСОБА_7 за суму еквівалентну 27500 доларів США, про що продавець ОСОБА_7 видав власноручно написану розписку (а.с. 21).

Таким чином, суд вважає, що договір дарування, посвідчений 30.07.2007 р. приватним нотаріусом ОСОБА_6, відповідно до якого ОСОБА_7 безоплатно передав у власність, а ОСОБА_4 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1 є удаваним правочином, який вчинений сторонами з метою приховання правочину купівлі-продажу, який вони насправді вчинили.

Відповідно до ч.2 ст. 235 ЦК України якщо судом встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який вони насправді вчинили.

Таким чином, є підстави вважати, що зазначена квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а не особистим майном відповідача в розумінні ст. 57 СК України.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги цілком обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 30.03.1968 р. у Харківському міському відділі реєстрації актів громадського стану, актовий запис №1635.

Визнати об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2.

Поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визначивши ідеальні частки подружжя в спільному майні без реального поділу, з припиненням права особистої власності на це майно.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на:

· ? частину квартири АДРЕСА_1;

· ? частину квартири АДРЕСА_2;

Визнати за ОСОБА_4 право власності на:

· ? частину квартири АДРЕСА_1;

· ? частину квартири АДРЕСА_2;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 1329,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через районний суд до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Я.М.Горбунова