пр. № 2-во/759/65/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарі Захарчук Ю.В.,

розглянувши заяву Будинкоуправління №12 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про виправлення описки у судовому наказі про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Будинкоуправління №12 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України заборгованості за житлово-комунальні послуги та поновлення строку пред'явлення судового наказу до примусового виконання,

в с т а н о в и в:

Святошинським райсудом м. Києва 14.10.2013 р. був виданий судовий наказ (ун. №759/14615/13-ц, пр. №2-н/759/1218/13) про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Будинкоуправління №12 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України заборгованості за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 станом на вересень 2013 р. в сумі 4966 грн. 63 коп., судових витрат по справі в сумі 114 грн. 70 коп., а всього 5081 грн. 33 коп.

Після розгляду справи та вступу судового наказу в законну силу стягувач Будинкоуправління №12 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України подав заяву, якою просить: виправити технічну помилку й вказати після дати набрання законної сили фразу: «Судовий наказ видано: «__»_______20__року»; видати новий примірник судового наказу належної якості, що відповідатиме вимогам ст. 103 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»; поновити строк пред'явлення судового наказу до примусового виконання.

При цьому, мотивує свою заяву тим, що наприкінці 2014 р. Будинкоуправління №12 звернулося до ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві із заявою про примусове виконання рішення суду, за результатом розгляду якої головним державним виконавцемс Васільєвою Ю.В. була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) від 16.01.2015 р. Виконавчий документ не містить відмітки про видачу судового наказу стягувачеві, як того вимагає ч.2 ст. 103 ЦПК України. У зв'язку із значними складнощами у визначенні змісту даного виконавчого документа (неможливість однозначно прочитати даний документ) і на відсутність дати видачі судового наказу стягувачеві, виникла необхідність звернення до суду з вказаною заявою.

В судове засідання представник стягувача, боржники не з'явились, про час, місце слухання справи повідомлялися належним чином, причини їх неявки до суду невідомі, тому суд, враховуючи матеріали та обставини справи, вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Суд, розглянувши заяву, вивчивши і дослідивши судовий наказ, матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Так, судовий наказ від 14.10.2013 р. містить всі дані, передбачені ст. 103 ЦПК України на дату його видачі.

Як зазначено у заяві, й це вбачається з матеріалів, доданих до заяви, головний державний виконавець ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві 16.01.2015 р. виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), де зазначив, що виконавчий докмнет не відповідачає вимогам п.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Між тим, стаття 18 даного Закону містить чотири частини, а частина перша містить шість пунктів, отже незрозуміло, якої саме частини стосується вказівка державного виконавця на пункт цього Закону. Якщо приймати до уваги п.1 ч.1 ст. 18 цього Закону, то його зміст до вимог до виконавчого документа такий:

« 1. У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали»

У судовому наказі вказані назва і дати його видачі, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видав. Стягувач погодився з постановою державного виконавця, що є його правом, однак це не означає, що після звернення стягувача до суду з заявою про виправлення технічної помилки у судовому наказі необхідно задовольняти таку заяву, бо законних підстав для цього не має.

Судовий наказ видавався стягувачу відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України, без порушень діючого законодавства України.

Коли існує оригінал та другий примірник судового наказу, видавати новий примірник судового наказу не має потреби. Даних про те, що якість виданого примірника судового наказу унеможливлює його примусове виконання, не має, що є лише припущенням стягувача.

В заяві відсутнє обґрунтування та не заначені підстави про необхідність поновлення строку пред'явлення судового наказу до примусового виконання, і пропуску такого строку по матеріалам справи не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 368, 369, 371 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви Будинкоуправління №12 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про виправлення описки у судовому наказі про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Будинкоуправління №12 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України заборгованості за житлово-комунальні послуги та поновлення строку пред'явлення судового наказу до примусового виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя