Провадження № 2/761/8465/2015
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Маліновська В.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, Обслуговуючого кооперативу «АК Сигнал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Міхніч Т.І., Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в м. Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна, Реєстраційна служба Радомишльського районного управління юстиції в Житомирській області, Комунальне підприємство «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою від 24 серпня 2015 року дану позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого, вказувалось, що матеріали поданої позовної заяви не відповідають вимогам ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України).

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору із позовних заяв, які подаються до суду, майнового характеру встановлена у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243 грн. 60 коп.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3 654 грн. 00 коп.).

Також, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Відповідно до положень частини другої зазначеної статті, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Як вбачається, позивачем до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2 000 грн. 00 коп. При цьому, згідно змісту позовних вимог та матеріалів, доданих до позовної заяви, позивач просить, серед іншого, визнати за ним право власності на майно в порядку спадкування за законом, а саме: квартиру № 9, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. О.Теліги, 55; будинок № 97 по вулиці Шигаєва в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області; будинок № 99, який розташований по вул. Шигаєва в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області; квартиру № 21, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бакинська, 34; гараж № 57, який розташований по вул. Петрівській, 30/34 в ГБК «Сигнал» в м. Києві; гараж, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. О.Теліги, 55, а також автомобіль марки «ВАЗ 21080», державний номерний знак НОМЕР_1, 1987 року випуску.

Враховуючи викладене та те, що зміст позовних вимог стосується визнання за позивачем права власності, у тому числі, на нерухоме майно, розташоване, серед іншого, у м. Києві, сплачений судовий збір вочевидь не відповідає одному відсотку від дійсної вартості спірного майна, а визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, суддя приходить до висновку про необхідність визначення попереднього розміру судового збору за подання позову у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Таким чином, позивачу слід надати до суду документ, який би підтверджував доплату судового збору у сумі 1 654 грн. 00 коп. (3654,00-2000=1654).

Також слід зазначити, що згідно з ч.ч. 3, 8 ст. 119 ЦПК України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 4 ст. 42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, і є фізичними особами мають бути посвідчені такими документами, як довіреністю фізичної особи. Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Як вбачається, подану позовну заяву підписано представником позивача адвокатом Морозом В.П. Однак, в порушення вимог ст. 42 ЦПК України до позовної заяви додано лише копію витягу з Угоди про надання правової допомоги, яка не є належним та достатнім доказом, який би підтверджував повноваження адвоката як представника позивача.

На виконання ухвали від 24 серпня 2015 року, яку особа, яка подала позов, адвокат Мороз В.П. отримав 03 вересня 2015 року, того ж дня останнім подано до суду оригінал квитанції про доплату судового збору у розмірі 1 654 грн. 00 коп.

Разом з тим, вимоги щодо усунення недоліків, зазначені в ухвалі від 24 серпня 2015 року, виконано лише частково. Так, зокрема, залишилися поза увагою вимоги щодо надання документів, які б належним чином підтверджували повноваження адвоката Мороза В.П. як представника позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відтак, враховуючи те, що вимоги щодо усунення недоліків, зазначені в ухвалі від 24 серпня 2015 року, виконано лише частково, а саме - позивачем не надано до суду документів, які б належним чином підтверджували повноваження адвоката Мороза В.П. як представника позивача, а можливість повторного залишення позовної заяви без руху не передбачена ЦПК України, суддя прийшов до висновку, що подану позовну заяву слід визнати неподаною та повернути позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 42, 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, Обслуговуючого кооперативу «АК Сигнал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Міхніч Т.І., Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в м. Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна, Реєстраційна служба Радомишльського районного управління юстиції в Житомирській області, Комунальне підприємство «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз'яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: