АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Котули Л.Г., Ящук Т.І.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року

в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Діамант Банк» до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2015 р. публічне акціонерне товариство «Діамант Банк» (надалі - ПАТ «Діамант Банк») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину.

Одночасно позивач звернувся з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 в сумі 12 000 000 грн., що знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 в ПАТ «Діамант Банк» та на банківському рахунку «НОМЕР_2 в ПАТ «ВТБ Банк».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 р. заяву задоволено.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно ( в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо) яке є у відповідача на момент пред'явлення до нього позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Звертаючись у суд, заявник належним чином вказав причини, у зв'язку із якими необхідно вжити заходи забезпечення позову та обґрунтував існуванням реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Встановлено, що предметом судового розгляду є застосування наслідків недійсності укладеного між сторонами договору про виплату винагороди, на підставі якого відповідачем отримані грошові кошти, в сумі 12 000 000 грн.

З долучених до апеляційної скарги матеріалів убачається, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08 грудня 2014 р. накладено арешт на кошти ОСОБА_2 в зазначеній сумі, проте за змістом судового рішення, накладено такий арешт лише до розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, що виключає наявність підстав до скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає законними й належно мотивованими висновки районного суду про наявність підстав до вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права. Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам. Підстав до скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року залишити без змін.

Головуючий:

Судді:

Справа № 752/2533/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5176/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Чередніченко Н.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.