У х в а л а

іменем україни

16 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., Касьяна О. П., Савченко В. О.,

провівши попередній розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання поруки такою, що припинена; та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6, про визнання поруки такою, що припинена, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору від 06 травня 2008 року № ML-702/905/2008, звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6 як поручителів 8 291 177 грн 78 коп. заборгованості за вказаним договором та судові витрати.

У червні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_4 про визнання поруки за договором поруки від 06 травня 2008 року № SR-702/905/2008/1 припиненою.

Посилався на те, що кредитор разом із позичальником ОСОБА_4 без погодження із ним як поручителем змінив зобов'язання за кредитним договором щодо збільшення відсоткової ставки, що є збільшенням обсягу його відповідальності, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України його порука припинилася.

У червні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання поруки за договором поруки від 06 травня 2008 року № SR-702/905/2008 припиненою.

Посилалась на те, що 16 серпня 2010 року нею було отримано досудову вимогу банку про сплату заборгованості за кредитом протягом тридцяти днів з дати отримання вимоги, тому перебіг шестимісячного строку пред'явлення до неї як поручителя вимоги сплинув 15 березня 2011 року, а тому в силу вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України її порука припинилася.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 квітня 2015 року, позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 7 026 736 грн 32 коп. заборгованості за кредитним договором від 06 травня 2008 року № ML-702/905/2008, із яких: 3 513 368 грн 16 коп. - заборгованість за кредитом, 3 513 368 грн 16 коп. - пеня.

У задоволенні іншої частини позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано такою, що припинена порука за договором поруки від 06 травня 2008 року № SR-702/905/2008/1, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано такою, що припинена порука за договором поруки від 06 травня 2008 року № SR-702/905/2008, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та задоволення первісного позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у повному обсязі.

Касаційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» необхідно відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що 06 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № ML-702/905/2008, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 190 тис. доларів США на придбання нерухомого майна, а остання зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за його користування до 08 травня 2028 року.

На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором 06 травня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 і ОСОБА_5 було укладено договори поруки № SR-702/905/2008/1, № SR-702/905/2008, згідно з умовами яких двоє останніх поручилися перед кредитором за належне виконання позичальником ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором від 06 травня 2008 року № ML-702/905/2008.

06 лютого 2009 року додатковим договором № 1 до кредитного договору № ML-702/905/2008 було розширено зміст основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; додатковим договором № 2 від 07 серпня 2009 року відсоткову ставку було змінено та було встановлено, що з 06 серпня 2009 року по 06 січня 2010 року для розрахунку процентів за користуванням кредитом використовується фіксована відсоткова ставка у розмірі 6,50 % річних, а з 06 січня 2010 року - плаваюча у розмірі 6,01 % річних + FIDR.

20 липня 2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно з умовами якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором від 06 травня 2008 року № ML-702/905/2008 та договорами поруки від поруки від 06 травня 2008 року № SR-702/905/2008/1, № SR-702/905/2008.

Частково задовольняючи позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягуючи суму заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що остання належним чином не виконувала умови кредитного договору, тому позивач має право на повернення заборгованості за кредитом та пені.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_6 та визнаючи такою, що припинена порука за договором поруки від 06 травня 2008 року № SR-702/905/2008/1, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив із того, що кредитор разом із позичальником ОСОБА_4 без погодження із поручителем змінив зобов'язання за кредитним договором щодо збільшення розміру процентної ставки, що є збільшенням обсягу відповідальності поручителя без його згоди, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України порука ОСОБА_6 припинилася.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_5 та визначюи такою, що припинена порука за договором поруки від 06 травня 2008 року № SR-702/905/2008, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив із того, що оскільки ОСОБА_5 16 серпня 2010 року було отримано досудову вимогу банку про дострокове виконання боргових зобов'язань ОСОБА_4, то право пред'явити вимогу до поручителя ОСОБА_5 про виконання порушеного зобовязання боржника щодо поверненя кредиту у банка виникло, починаючи з 16 вересня 2010 року протягом наступних шести місяців, а звернувшись до суду з позовом у квітні 2014 року кредитор втратив право вимоги до поручителя ОСОБА_5, оскільки в силу вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України її порука припинилася.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

О. П. Касьян

В. О. Савченко