Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ухвала

16 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Мартинюка В.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору в частині третейського застереження,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору в частині третейського застереження.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від

20 березня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним кредитний договір від 26 серпня 2011 року № 050/25-2367 в частині третейського застереження, визначеного ст. 6 Закону України «Про третейські суди», зокрема п. 6.1 кредитного договору.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 13 листопада 2014 року рішення Калинівського районного суду Вінницької області від

20 березня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2014 року поновлено

ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Вінницької області від 13 листопада 2014 року. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 13 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору в частині третейського застереження, відмовлено на підставі

п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема: ст. ст. 1, 5 Закону України «Про третейські суди», п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України від 11 травня 2004 року № 1701-IV «Про третейські суди».

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить:

- ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 серпня 2009 року у справі за позовом про визнання третейської угоди недійсною, якою рішення суду апеляційної інстанції скасовано, залишено в силі рішення суду першої інстанції;

- ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 лютого 2011 року у справі за позовом про визнання правочину в частині третейського застереження недійсним, якою судові рішення попередніх інстанцій скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Зі змісту заяви та доданих до неї копій судових рішень не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня

2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України», із змінами та доповненнями, заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не знаходить підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України, оскільки зі змісту ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 серпня 2009 року не вбачається тотожності встановлених фактичних обставин справи. А тому із неї не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції ст. ст. 1, 5 Закону України «Про третейські суди», п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України від 11 травня 2004 року № 1701-IV «Про третейські суди».

Що стосується наданих для порівняння ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 лютого 2011 року то з неї не вбачається, що при розгляді вказаної справи встановлені судом фактичні обставини, які мають значення для вирішення спорів, є тотожними у порівнянні зі справою в якій постановлена ухвала про перегляд якої подано заяву, а відповідно, правовідносини між сторонами, які брали участь у розгляді справ подібні, і мало місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом рішень.

Отже, наведені заявником доводи не містять ознак, які згідно вимог вищевказаної норми є підставами для перегляду судового рішення, а тому у допуску справи до провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору в частині третейського застереження, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:Т.П. Дербенцева Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Мартинюк