провадження № 2/732/56/15
30.03.2015 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді Карпинської Н.М., секретарі - Шевеленко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення сум страхового відшкодування в порядку регресу,-
Представник позивача звернувся до суду з позовом і просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» у порядку регресу суму страхового відшкодування - 7378 гривень 79 копійок.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 грудня 2012 року між страховиком та ОСОБА_2 (страхувальником) укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого автомобіль «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 визнано забезпеченим транспортним засобом. 19 квітня 2013 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого транспортного засобу під керуванням відповідача. Згідно постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 15.05.2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та у заподіянні наслідків дорожньо-транспортної пригоди у виді механічних пошкоджень учасника дорожнього руху - автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_2. Відповідно до страхового акту № Р352 від 21.02.2014 року встановлено страхову виплату. ПрАТ «СТ «Гарантія» перерахувало 7378 грн 79 коп у відповідності до цивільно-правових відносин ПрАТ «АСК «Інго Україна», виконавши обов'язок страховика. Користуючись правом зворотної вимоги, позивач просить стягнути вказану суму з відповідача як особи винної у заподіянні шкоди.
У судове засідання представник позивача не з'явився, завчасно надіслав письмове клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 62-63). Клопотання узгоджується з нормами процесуального законодавства, а тому задоволене судом.
Відповідач, належним чином і завчасно двічі повідомлявся про час та місце судового засідання шляхом направлення судового виклику за адресою реєстрації, підтвердженою офіційними документами адресно-довідкового відділу ГУДМС України (а.с. 30). До суду не з'явився. Клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав. Ухвалою суду від 05.03.2015 року було запропоновано позивачу відшкодувати витрати пов'язані з викликом відповідача через оголошення у пресі. Згідно листа представника позивача (а.с. 62-63) позивач відмовився оплатити такі витрати. Як вбачається із змісту п. 49 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року, у разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони від оплати цих витрат повідомлення відповідача здійснюється на загальних підставах (статті 74-76 ЦПК). За відсутності відповідача за адресою місця реєстрації та ненадання інформації місця його проживання у відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належним чином.
За змістом заяви представника позивача (а.с. 62-63) встановлено, що позивач згоден на заочний розгляд справи.
Встановивши наведені обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на основі наявних у справі даних і доказів та постановлення заочного рішення.
З'ясувавши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про доцільність їх задоволення.
Судом встановлено, що автомобіль «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 визнано забезпеченим транспортним засобом про що видано ПрАТ «СТ «Гарантія» поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с.5).
Згідно постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 15.05.2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та у заподіянні наслідків дорожньо-транспортної пригоди у виді механічних пошкоджень учасника дорожнього руху - автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 6).
Вказана постанова суду у відповідності до ст. 61 ЦПК України є преюдицією для цивільної справи, що розглядається.
Таким чином у судовому засіданні доведено, що між порушенням ОСОБА_1 як водієм забезпеченого страховим полісом транспортного засобу марки«Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 Правил дорожнього руху України та наслідками які настали для автомобіля марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_2 в результаті дорожньо-транспортної пригоди є прямий причинний зв'язок.
Отже, доведено настання страхового випадку, тобто події, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участі забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застраховано за договором.
Як вбачаєтсья із положень статті 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно калькуляції збитку, долученого до матеріалів справи (а.с. 7-8) доведено шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.
Так, за страховим актом № Р352 від 21.02.2014 р. розмір страхового відшкодування склав суму 8178 грн 79 коп (а.с. 15-16).
Згідно платіжного доручення № 6823 від 21 лютого 2014 року (а.с. 17) позивач відшкодував ПрАТ „АСК „ІНГО Україна" (страховику) 7378 грн 79 коп.
Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У відповідності до ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспотних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Відповідач зворотнє не спростував, розгляд справи проводився за наявними у справі матеріалами і доказами.
Оцінивши досліджені докази, суд дійшов до висновку, що позов в межах заявленого підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України „ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 10, 11, 88,209, 212-215, 224-227, 294 ЦПК України,
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення сум страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» 7378 гривень 79 копійок в рахунок зворотної вимоги (регресу) та судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.
Направити ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням, копію заочного рішення на протязі трьох днів з дня його проголошення і роз'яснити, що відповідач має право на протязі десяти днів з дня отримання копії, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутніми під час проголошення рішення суду мають право подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя Карпинська Н.М.