АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів -Музичко С.Г., Панченко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року в справі за поданням старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Хільченка Романа Володимировича про примусове проникнення до жилого приміщення,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року старший державний виконавець ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва ХільченкоР.В. звернувся до суду з поданням про надання дозволу останньому на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, для проведення виконавчих дій, а саме опису рухомих речей, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.02.2015 вищевказане подання старшого державного виконавця задоволено. Дозволено примусове входження до жилого приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_1, у якій проживає ОСОБА_1, для проведення виконавчих дій та виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.11.2013року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання в повному обсязі. Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що подання розглядається за участю державного виконавця, але суд розглядав без участі останнього.

Сторони в судове засідання не з'явилися, в зв'язку з чим на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія винесла ухвалу про розгляд справи у їх відсутності.

Справа № 753/3288/15
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5244/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що боржник добровільно не виконує виконавчий документ, і у зв'язку з необхідністю опису майна, для його подальшої реалізації в рахунок погашення боргу, та той факт, що у добровільному порядку до жилого приміщення потрапити неможливо.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 16.06.2014 державним виконавцем винесено постанову ВП №43711554 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №753/11003/13 виданого 05.03.2014 Дарницьким районним судом м. Києва на підставі рішення від 26.11.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» суми заборгованості в розмірі 82 925,65 грн. та судового збору в розмірі 830 грн. (а. с. 3-5). Відповідно до повідомлення УДАІ ГУМВС України в м. Києві транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно відомості на боржника відсутні. Згідно відповіді ДПС інформація про джерела отримання доходів боржника - відсутня, боржник на обліку в органах ДПС не перебуває. Згідно відповіді УПФУ боржник на обліку не перебуває та пенсію не отримує. 29.01.2015 та 03.02.2015 державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, але потрапити до квартири не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив, про що складені відповідні акти (а. с. 6-7).

Згідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 10 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Таким чином, законодавець зазначив, що вищезгадане подання необхідно розглядати за участю державного виконавця.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що останнє було розглянуто судом в одноособовому порядку , що є порушенням цивільно-процесуального законодавства.

Розглянувши зазначене подання за відсутності державного виконавця і без дослідження матеріалів виконавчого провадження, суд не перевірив обґрунтованість подання і докази на підтвердження необхідності надання зазначеного дозволу.

Так, необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника повинне бути належним чином вмотивоване.

Однак судом не встановлено та із подання не вбачається у чому саме полягала причина відсутності доступу до житла, та чи зумовлено це свідомими діями боржника, спрямованими на перешкоджання діям державного виконавця або ж це пов'язано із відсутністю власника у квартирі з об'єктивних причин.

Приймаючи до уваги, що питання про примусове проникнення до житла повинно вирішуватись шляхом прийняття вмотивованої ухвали, суд неповно з'ясував обставини виконання рішення суду й порушив порядок вирішення питання, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи вище наведене та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись статтями 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

М.М.Панченко