Справа № 442/7057/14 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/183/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 червня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про виключення запису про нього, як про батька з актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Оскаржуваним рішенням позов задоволено, виключено відомості про ОСОБА_3, як батька. з актового запису №367 від 04.08.2000 року по відділу реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову відмовити.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що представник позивача не мав належним чином оформлених та посвідчених документів для представництва інтересів в суді, також позовна заява була подана 16.10.2013 року однак, сам позивач перебував за межами України та подати заяву особисто він не міг, а поштою вона не надходила.

Також апелянт зазначає, що з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивач неодноразово стверджував, що саме він є батьком ОСОБА_5, зокрема, в січні 2006 року, ОСОБА_3 власноручно написав заяву про визнання свого батьківства, під час звернення відповідача з позовом про позбавлення позивача батьківських прав останній категорично заперечував проти задоволення позову, та називав себе батьком дитини.

Просить врахувати, що витрати на проведення судово - біологічної експертизи покладено на позивача, проте жодних коштів надано не було та в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення судом відповідачки та її представника про дату проведення експертизи. Тому на підставі вищезазначеного просить повторно провести судово - біологічну експертизу, оскільки, відповідачка не мала умислу ухилятися від її проведення, а неявка зумовлена об"єктивними причинами, які суд першої інстанції умисно не взяв до уваги.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 12 січня 2006 року, який було розірвано 02.11.2011 року.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1, виданого 18 січня 2006 року, вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його батьком записаний ОСОБА_3, а матір'ю ОСОБА_2, актовий запис № 367 від 04 серпня 2000 року. Довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького МРУЮ від 18.02.2011 р. №129/04012-10 підтверджується, що свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1, виданого 18 січня 2006 року, є дійсним на підставі заяви про визнання батьківства за 02 від 18 січня 2006 р.

З довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького МРУЮ вбачається, що в запис акту про народження ОСОБА_6 №367 від 04.08.2000 року на підставі заяви про визнання батьківства за №02 від 18.01.2006 року внесено зміни щодо батька, а саме, змінено прізвище, ім.»я, по батькові в графі «відомості про батька»: «батько - з «ОСОБА_8» на «ОСОБА_3», а також змінено на підставі заяви про визнання батьківства за №02 від 18.01.2006 року прізвище та по батькові дитини: прізвище дитини з «ОСОБА_8» на «ОСОБА_3», по батькові з «ОСОБА_8» на «ОСОБА_3».

Стаття 122 СК України передбачає, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров»я про народження дружиною дитини.

Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини.

Лише у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Відповідно до п.10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. №3 в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір"ю дитини (статті 126,127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК),- шляхом пред"явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК),- звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено.

Згідно з висновком експерта відділення судово - медичної генетичної ідентифікації №463, молекулярно - генетичним дослідженням встановлено:вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_7 складає величину не менш ніж 99.99%. Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 практично доведено.

Частиною п'ятою статті 136 Сімейного кодексу встановлено, що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

Позивач ОСОБА_3 в позовній заяві стверджував про те, що він не є біологічним батьком дитини, ОСОБА_4, однак раніше про це не знав.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_3 є біологічним батьком дитини ОСОБА_4, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується висновком експертизи, тобто, наявним є крове споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, матір»ю якого є ОСОБА_2, безпідставними та необґрунтованими є вимоги позивача про виключення запису про батька «ОСОБА_3» з актового запису про народження дитини, ОСОБА_4.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. До витрат, пов»язаних з розглядом справи належать: витрати на правову допомогу; старти сторін та їх представників, що пов»язані з явкою до суду, витрати, пов»язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладчів та проведенням судових експертиз.

В заяві про стягнення судових витрат ОСОБА_2 просить стягнути 11276.05 грн. судових витрат, з яких: 3189.98 грн. вартість судової - генетичної експертизи, що підтверджується копією квитанцій №55і №55/к (31.58 грн. комісійний збір за перерахунок коштів через банківську установу); 1173.94 грн.- витрати на проїзд для проведення експертизи, що підтверджується квитками (посадочними документами); 2436.00 грн. добові витрати, пов»язані з поїздками до м.Києва для проведення експертизи та поїздками до м.Львова для участі у розгляді справи апеляційним судом; 3120.00 грн.- витрати на правову допомогу, що підтверджується дорученням від 10.11.2014 р, договором №24-ФЦ від 15.04.2014 р., та рахунками - фактурами №СФ-0000051 від 08.06.2015 р.; 1234.33 грн. - компенсація за відрив від звичних занять у зв»язку з поїздками до м. Києва для проведення експертизи і для участі у судових засіданнях; 121.80 грн. - сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з проведеним ОСОБА_2 розрахунком витрат, що пов»язані з явкою до суду, а саме, витрат, пов»язаних з поїздками у м. Київ для проведення експертизи та поїздками до м. Львова для участі у судових засіданнях; добових та компенсації за відрив від звичайних занять, розрахунок якої проведено пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати. Враховуючи те, що витрати, пов»язані з явкою до суду, позивачкою розраховано з врахуванням положень ст. 85 ЦПК України, розрахунок судових витрат, наданий відповідачкою, ні позивачем, ні його представником не спростовані, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 11276.05 грн. судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 червня 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 11276.05 грн. судових витрат, з яких 11154.25 грн. витрат, пов»язаних з розглядом справи та 121.80 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.