Справа № 175/5638/14-ц
Провадження № 4-с/175/101/14
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.,

з участю секретаря Карпенко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Попіва Р.І. від 23.12.2014 року про закінчення виконавчого провадження, зацікавлені особи старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2, начальник ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4,-

в с т а н о в и в :

До Дніпропетровського районного суду надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Попіва Р.І. від 23.12.2014 року про закінчення виконавчого провадження, зацікавлені особи старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2, начальник ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4.

ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив суд постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 від 23.12.2014 р. про закінчення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013 скасувати; зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 відновити виконавче провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №4с-175/2504/2013.

Представник відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України та представник ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області у судовому засіданні просили суд у задоволенні скарги відмовити.

Суд дослідивши матеріали скарги приходить до висновку про необхідність задоволення скарги у повному обсязі з наступних підстав.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №2-175/2504/2013, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.11.2013 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2013 року визнано неправомірною бездіяльність начальника ОСОБА_3 ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо не розгляду та не повідомлення ОСОБА_1 про результати розгляду скарги ОСОБА_1 від 06.04.2013 р. в частині ненадання начальником Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6. відповіді на заяву від 09.02.2013 року; зобов'язано начальника ОСОБА_3 ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 розглянути скаргу ОСОБА_1 від 06.04.2013 р. в частині ненадання начальником Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6 відповіді на заяву від 09.02.2013 р. та письмово повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду скарги в цій частині.

Ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №2-175/2504/2013 набрала законної сили 26.11.2013 р.

04.12.2014 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області виданий виконавчий лист для примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №2-175/2504/2013.

Добровільно виконати вказане судове рішення начальник ОСОБА_3 ДВС Головного управління юстиції ОСОБА_5 (Боржник у виконавчому провадженні) відмовився.

23.01.2014 р. ОСОБА_1 як Стягувач у виконавчому провадженні звернувся до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з заявою відкрити виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного судового рішення.

08.02.2014 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №2-175/2504/2013, зобов'язано начальника ОСОБА_3 ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 (Боржника у виконавчому провадженні) самостійно виконати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 року по справі №2-175/2504/2013 у семиденний строк із дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Після відкриття виконавчого провадження начальник ОСОБА_3 ДВС ОСОБА_5 (Боржник у виконавчому провадженні) відмовився виконати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №2-175/2504/2013.

31.03.2014 р. старший державний виконавець Попів Р.І. прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №2-175/2504/2013 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, старший державний виконавець Попів Р.І., усупереч вимогам ч. З ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", не направив стягувачу у виконавчому провадженні, копії постанови від 31.03.2014 р. про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2014 р. по справі №4с-175/1731/2014, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.10.2014 р.: визнано протиправною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 щодо незабезпечення направлення ОСОБА_1 (Стягувачу у виконавчому провадженні №41936000) копії постанови від 31.03.2014 про закінчення виконавчого провадження №41936000 у строки, передбачені ч. З ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження"; постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 від 31.03.2014 р. про закінчення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №4с-175/2504/2013 скасовано; зобов'язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 відновити виконавче провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №4с-175/2504/2013.

12.11.2014 р., на виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2014 р. по справі №4с-175/1731/2014, старший державний виконавець Попів Р.І. прийняв постанову про відновлення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №2-175/2504/2013 про зобов'язання начальника ОСОБА_3 ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 розглянути скаргу ОСОБА_1 від 06.04.2013 р. в частині ненадання начальником Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6 відповіді на заяву від 09.02.2013 р. та письмово повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду скарги в цій частині.

23.12.2014 р. постановою старшого державного виконавця Попіва Р.І. виконавче провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №2-175/2504/2013 закінчене на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з фактичним виконанням Боржником - начальником ОСОБА_3 ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 у повному обсязі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №2-175/2504/2013.

Як пояснив ОСОБА_1 у судовому засіданні про існування вказаної постанови йому стало відомо з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Копії постанови старшого державного виконавця Попіва Р.І. від 23.12.2014 р. про закінчення виконавчого провадження №41936000 він не отримав.

Як слідує з постанови старшого державного виконавця Попіва Р.І. від 23.12.2014 р. про закінчення виконавчого провадження №41936000, у обґрунтування своєї постанови старший державний виконавець Попів Р.І. посилається на лист ОСОБА_3 ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області №02-49/7396, яким повідомлено про те, що управлінням на виконання вимог вищезазначеного виконавчого документа розглянута скарга ОСОБА_1 від 06.04.2013 р. у частині ненадання начальником Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6 відповіді на заяву від 09 лютого 2013 року. За результатами розгляду скарги та у доповнення до наданої раніше відповіді від 08.05.2013 р. за вих. №Л-972-02 на адресу ОСОБА_1 17.11.2014 р. за вих. № Л-972-02 направлено змістовну відповідь, на підтвердження чого додано світлокопії вищевказаних відповідей.

ОСОБА_3 ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.11.2014 р. за вих. № Л-972-02 за підписом начальника ОСОБА_3 ОСОБА_5, на який посилається старший державний виконавець Попів Р.І., ні за яких обставин не може бути підтвердженням фактичного виконання Боржником - начальником ОСОБА_3 ДВС ОСОБА_5 ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №2-175/2504/2013, тому що згідно листа від 17.11.2014 р. за вих. №Л-972-02, за результатами повторного розгляду скарги ОСОБА_1 від 06.04.2013 р. начальником ОСОБА_3 ОСОБА_5 встановлено, що відповідь на мою заяву від 09.02.2013 р. начальником Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6 не надавалась, оскільки заява ОСОБА_1 від 09.02.2013 р. до Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції - не надходила.

Указане рішення (лист від 17.11.2014 р. за вих. №Л-972-02) начальник ОСОБА_3 ДВС ОСОБА_5 обґрунтував: поясненнями старшого державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_7; доповідної записки начальника Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_8; інформацією, наданою Кіровським ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції, перевіркою журналів реєстрації загальної вхідної кореспонденції Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції за період із 09.02.2013 р. по 12.12.2013 р.

На думку ОСОБА_1 у дійсності, із 26.11.2013 р. по 17.11.2014 р., перевірка його скарги від 06.04.2013 р. начальником ОСОБА_3 ДВС ОСОБА_5 не проводилася.

Під час судового процесу по справі №4с-175/2504/2013 документально було спростовано твердження начальника ОСОБА_3 ДВС ОСОБА_5 про те, що заява ОСОБА_1 від 09.02.2013 р. не надходила до Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції, і з таким доводами повністю погодилися Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області, Апеляційний суд Дніпропетровської області та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Таким чином, лист начальника ОСОБА_3 ДВС ОСОБА_5 (Боржник у виконавчому провадженні) від 17.11.2014 р. за вих. №Л-972-02 не може бути належним та допустимим доказом виконання ОСОБА_5 (Боржником у виконавчому провадженні) ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №4с-175/2504/2013, і, відповідно, не може бути законною підставою для закінчення виконавчого провадження №41936000 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 р. по справі №4с-175/2504/2013 має зобов'язальний характер, оскільки суд зобов'язав особисто начальника ОСОБА_3 ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 (Боржник у виконавчому провадженні) вчинити певні дії на користь Линника А.О. (Стягувач у виконавчому провадженні).

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження", що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із' законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно з законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом".

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (202/98-ВР) (далі - державні виконавці).

Із урахуванням вищезазначених положень ст.ст. 1, 2, ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" саме на державного виконавця покладений обов'язок під час виконання рішень діяти в межах повноважень у спосіб та в строки, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Керуючись ст.ст. 12, 49 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 72, 383, 384, 385, 386, 387, 388 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Попіва Р.І. від 23.12.2014 року про закінчення виконавчого провадження, , зацікавлені особи старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2, начальник ОСОБА_3 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 від 23.12.2014 про закінчення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013 - скасувати.

Зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 відновити виконавче провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Борисов С.А.