АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/2059/15 Головуючий 1 інстанції -
Категорія:договірні Доповідач -Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого , судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Зазулинської Т.П.,

Кругової С.С.,

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 на ухвали судді Київського районного суду м.Харкова від 12 грудня 2014 року та від 03 лютого 2015 року за заявою ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА :

Заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова від 05.12.2012 року позовні вимоги позивача задоволені. Суд стягнув з відповідача на його користь 82 092, 95 грн. боргу за договором позики та 815,00 грн. витрат по сплаті судового збору ( а.с.23).

10 жовтня 2010 року ОСОБА_3 звертавсь до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання, яка ухвалою судді від 13 жовтня 2014 року була залишена без руху як така, що не відповідає вимогам ст.. 119 ЦПК України та не сплачена судовим збором у розмірі 243,60 грн., а ухвалою судді від12.11.2014 року -визнане неподаною та повернута ОСОБА_3 як така, що не сплачена судовим збором у розмірі 243, 60 грн. та заявнику роз»яснино право на повторне звернення до суду з зазначеним питанням ( а.с.33,36,43).

11 грудня 2014 року ОСОБА_3 повторно звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа для виконання в якій також зазначив на те, що ні ст. 371 ЦПК України , ні ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» не передбачено сплати судового збору за подання зазначеної заяви ( а.с.46).

Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 12 грудня 2014 року, зазначена заява ОСОБА_3 залишена без руху як така, що не сплачена судовим збором в розмірі 243,60 грн. та заявнику надано строк у п»ять днів для усунення недоліків заяви і роз»яснино, що в разі не усунення зазначених недоліків заяви, вона буде вважатись неподаною та йому повернутою ( а.с.49).

Ухвалою судді від 03 лютого 2015 року зазначена заява визнана неподаною та повернута заявникові у зв»язку з невиконанням ним вимог ухвали суду від 12.12.2014 року.

В апеляційних скаргах ОСОБА_3 просить скасувати вказані ухвали як незаконні, а його заяву повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Доводи апеляційних скарг обгрунтовує порушенням судом першої інстанції норм ст. 371 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» та зазначає, що за заяву про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документу до виконання судовий збір не сплачується, а також тим, що ухвала суду від 12.12.2014 року ним була оскаржена в апеляційному порядку 20.01.2015 року , між тим, суд в основу ухвали від 03 лютого 2015 року поклав невиконання ним ухвали суду від 12.12.2014 року, яка не набрала законної сили .

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційні скарги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Залишаючи зазначену заяву без руху та надаючи ОСОБА_3 строк для усунення недоліків заяви, суд в ухвалі від 12 грудня 2014 року виходив з того, що вказана заява повинна бути сплачена судовим збором в сумі 243,60 грн..

Повертаючи вказану заяву ОСОБА_3, ухвалою від 03 лютого 2015 року, суд виходи з того, що останній не виконав ухвалу від 12 грудня 2014 року та не сплатив судовий збір.

Однак погодитись з такими висновками суду не можна.

Так, згідно до ч.2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до п.4 роз»ясень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», зазначено, що наведений у пунктах 1, 4 частини другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» перелік позовних заяв ( заяв, скарг, дій), за подання яких до суду або за вчинення яких судом встановлено ставки судового збору, за своїм змістом є вичерпним. Отже справляння судового збору з інших позовних заяв (заяв, скарг), що подаються до суду, не зазначених у частині 2 статті 4 зазначеного Закону України , не передбачено.

В частині 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» не передбачено справляння судового збору за подачу до суду заяви про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документу до виконання.

За таких обставин ухвали суду першої інстанції від 12.12.2014 року та від 03 лютого 2015 року не можна визнати такими, що відповідають вказаним нормам матеріального та процесуального права і це, у відповідності до п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України , є підставою для їх скасування та повернення зави ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання до суду першої інстанції для її розгляду по суті.

Керуючись п. 4 ч.1 ст. 311, ст.ст. 315, 317, 324 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 задовольнити

Скасувати ухвали судді Київського районного суду м.Харкова від 12 грудня 2014 року та від 03 лютого 2015 року та заяву ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, повернути до суду першої інстанції для її розгляду по суті.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий, суддя:

Судді :