Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2015 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Дудник Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чемериської сільської ради Барського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач вказала, що з 2004 року вона проживає в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Вона безперервно, тривало, відкрито та добросовісно, володіє вищевказаним нерухомим майном - житлом будинком, як своїм власним, тобто фактично стала його власником. Постійно доглядає за ними, утримує, проводить ремонтні роботи. Власник будинку ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому, позивач просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, який розташований за вказаною адресою.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі.

Представник відповідача по справі Чемериської сільської ради Барського району Вінницької області позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, в 2004 році, з дозволу власника ОСОБА_2, позивач посилилася та почала проживати в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач по теперішній час проживає у вказаному житловому будинку, тобто безперервно, тривало, відкрито та добросовісно, володіє вищевказаним нерухомим майном як своїм власним, тобто фактично стала його власником. Постійно доглядає за ними, утримує, проводить ремонтні роботи.

Факт належності ОСОБА_2 домоволодіння, яке побудоване в 1947 році, та на яке не виготовлялося свідоцтво про право власності, відповідно до Листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», в даному випадку підтверджується технічним паспортом на будинок виданим КП «Барське районне бюро технічної інвентаризації в 2015 році.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Отже, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконним нормативним актом - Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР.

Згідно довідки Чемериської сільської ради Барського району Вінницької області № 385 від 29.07.2015 року власником житлового будинку є ОСОБА_2.

Спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно акта підтвердження комісії Чемериської сільської ради Барського району Вінницької області ОСОБА_1 з 2004 року проживає в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Інститут набувальної давності захищає права справжнього володільця проти попереднього.

Щодо незаконного володіння та користування позивачем вказаним нерухомим майном ніким вимог не ставилось.

За таких обставин суд, керуючись ст. ст. 174, 130 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок (літера «А»), житловою площею 47,4 кв.м. загальною площею 96,7 кв.м з належними до нього надвірними будівлями та спорудами: веранда «а», прибудова «а1», прибудова «а2», підвал «а3», літня кухня «Б», хлів добудова «б1», хлів «В», колодязь «4», що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: