Справа № 727/9451/14-ц
Провадження № 2/727/289/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2015 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі: головуючого судді: Яреми Л.В.
при секретарі: Гуцул Т.В.
за участю представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користування власністю,-
Позивачка ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користування власністю та зняття з реєстрації.
28 січня 2015 року позивачка, уточнивши позовні вимоги, просила визнати ОСОБА_3 особою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунути перешкоди в користування власністю.
Посилається на те, що вона придбала квартиру АДРЕСА_1 шляхом укладення договору купівлі-продажу від 18 жовтня 2014 року, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_4
Після чого, вона дізналась, що в даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який являється знайомим попереднього власника. Однак, понад три роки відповідач не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказує, що відповідач вселився у квартиру, на підставі усної домовленості з попереднім власником ОСОБА_5 Договір найму між ними не укладався.
Відповідач на даний час зареєстрований за вказаною адресою, хоча фактично, з дня реєстрації по даний час в квартирі не проживав та не зявлявся, його місце знаходження не відоме.
Зазначає, що відповідач не користується квартирою, повністю припинив виконувати обовязки повязані з утримання квартири, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг. Реєстрація відповідача, заважає позивачці, як власнику, користуватися власністю на свій розсуд, оскільки у неї виникають проблеми із оплатою надмірних житлово-комунальних послуг, які нараховуються за відповідачем, що порушує її права.
В звязку з тим, що відповідач був вселений в будинок, як знайомий попереднього власника, із нею договір найму не укладав, згоду на його проживання вона не давала, тому просить усунути перешкоди в користуванні квартирою №5, в будинку № 8, по вулиці К.Дзержика, у м. Чернівці, шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, пояснила обставини викладені в позовній заяві, позов просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи без участі відповідача та постановлення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою, про причини неявки суду не повідомив, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у його відсутності і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 386 ЦК власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно зі ст.ст. 316, 317, 383, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб, може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відносно цих вимог закону судом встановлено, що за договором купівлі-продажу квартири від 18 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, позивачка ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_2 у продавця ОСОБА_5, що підтверджується копією договору та витягом про державну реєстрацію прав на нерухоме майно(а.с.11-13).
Відповідно до п.12 вказаного договору купівлі-продажу, сторони домовились про те, що квартира буде повністю звільнена продавцем для безперешкодного користування нею покупцем та передана продавцем покупцю протягом однієї доби.
Відповідно до довідки КЖРЕП №6 за № 5935 від 27 жовтня 2014 року, відповідач ОСОБА_3, зареєстрований з 19.10.2012 року за адресою м. Чернівці, вулиця Дзержика Корнелія , 8/5 , як наймач (а.с.8).
Доказів, що укладався письмовий договір найму суду не надано.
З 2012 року відповідач ОСОБА_3 в квартирі не проживає, що підтверджується актом від 27 жовтня 2014 року, складеним громадською організацією «Всеукраїнське політичне обєднання за Закон і Справедливість» (а.с.14) та показами свідка ОСОБА_7, яка підтвердила, що вона спірне житло винаймала з братом у колишньої власниці ОСОБА_5 і далі винаймає у ОСОБА_2, відповідач не проживав та не проживає в спірній квартирі з 2012 року, при цьому зазначила, що раніше його ніколи не бачила, речей його в квартирі немає.
Відповідно до ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Тимчасова відсутність наймача та членів його сімї не звільняє їх від виконання обовязків за договором найму жилого приміщення.
Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Таким чином, суд вважає , що позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3 слід задовольнити.
Відповідно до ст.88 ЦПК України всі судові витрати, понесені та документально підтверджені позивачкою, підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, ст.ст. 316, 317, 321, 383, 386, 391, п.1 ч.1 ст.346 ЦК України, ст..ст. 71, 72, 150, 162,163 ЖК України,та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3.
Стягнути з ОСОБА_3 користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Л.В.ЯРЕМА