Справа 688/1291/15-ц
№ 2/688/427/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Босюка В.А.

при секретарі - Кулеші Л.М.,

з участю позивача, його представника - ОСОБА_1,

відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКА №299101 від 17 жовтня 2007 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1. 29.07.2004 року за життя його мати зареєструвала у вказаному будинку свого онука ОСОБА_3, який з 2010 року по теперішній час відбуває покарання в Ізяславській виправній колонії. На даний час він вирішив продати будинок, але покупець, дізнавшись про реєстрацію за вказаною адресою племінника, який перебуває в місцях позбавлення волі, відмовився його купувати. У зв'язку з цим, просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні будинком по АДРЕСА_1, шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, пояснили, що реєстрація відповідача у належному позивачу на праві власності будинку позбавляє його права продати будинок, оскільки майбутній покупець відмовляється купити будинок із-за прописки в ньому відповідача. Позивач, крім того, пояснив, що відповідач прописаний і проживав до арешту у спірному будинку в якості члена його сім'ї, як внук його матері та його племінник.

Відповідач позов визнав, пояснив, що зареєстрований у будинку позивача, іншого житла на праві власності чи користування не має. Після звільнення з місць позбавлення волі 12 вересня 2015 року буде шукати де зареєструвати місце свого проживання.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом.

Цивільним Кодексом України не визначено, які причини слід вважати поважними в розумінні положень ч.2 ст. 405 ЦК України, не врегульовано підстави та строки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, тому суд при вирішенні спору знаходить застосувати положення Житлового Кодексу України, які регулюють такі відносини.

Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст. 71 ЖК України у випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.

Відповідно до п. 7 ч.3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку засудження до позбавлення волі - протягом усього часу відбування покарання, якщо в цьому будинку залишилися проживати інші члени сім'ї.

До членів сім'ї власника будинку відповідно до ч. 4 ст. 156, ст. 64 ЖК України належать особи, якщо вони постійно проживають з власником будинку і ведуть з ним спільне господарство.

Судом встановлено, що позивач є власником жилого будинку з належними надвірними будівлями, по АДРЕСА_1 Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3226, витягу з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.10.2007 року. Відповідач є племінником позивача, до засудження до позбавлення волі постійно проживав у вказаному будинку, і згідно даних домової книги зареєстрований у вказаному будинку з 29.07.2004 року, тому відноситься до членів сім'ї власника будинку.

З інформації, що надійшла на запит суду з Шепетівського МВ УДМС України на виконання вимог ч.3 ст. 122 ЦПК України, ОСОБА_3 зареєстрований за вищевказаною адресою з 24.02.2009 року.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач фактично ставить вимогу про визнання відповідача втратившим право користування житлом внаслідок його не проживання у жилому приміщенні без поважних причин понад один рік.

За поясненнями позивача відповідач до дня взяття під варту постійно проживав, як його племінник у належному йому будинку, був зареєстрований і відносився до членів його сім'ї.

Оскільки відповідач відбуває покарання у виді позбавлення волі, в силу ст.ст. 163, 71, 156, 64 ЖК України, він не може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням позивача.

Доводи позивача на обгрунтування позову про неможливість розпорядитись будинком із-за реєстрації в ньому відповідача не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки суперечать закону.

За наведених обставин, вимоги позивача не ґрунтуються на законі, тому до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1 Хмельницької області - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в той же строк з дня отримання його копії, в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Головуючий: В.А. Босюк.