Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/466/15-ц

22 квітня 2015 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача з приводу визнання за ними права власності на земельну ділянку, що знаходиться в с. Підгіря в урочищі «Горби» площею 0,1996 га, кадастровий номер :01:003:0148.

Свої вимоги позивач у поданій заяві мотивує тим, що 15.07.2014 року в смт.Бородчанах помер його та відповідачки батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Після його смерті на спадкове майно відкрилась спадщина, про прийняття якої ним, як позивачем, 21.07.2014 року подано заяву до приватного нотаріуса Богородчанського районного нотаріального округу ОСОБА_4 (спадкова справа №28/2014). До спадкового майна після смерті ОСОБА_3 входить земельна ділянка площею 0,1996 га, кадастровий номер :01:003:0148, яка розташована в с. Підгіря Богородчанського району Івано-Франківської області в урочищі «Горби», цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Дану земельну ділянку ОСОБА_3 успадкував після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер 26.07.2010 року. ОСОБА_3 у встановленому порядку прийняв спадщину, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак з невідомих причин не зареєстрував своє право власності на земельну ділянку в управлінні Держкомзему в Богородчанському районі. Відповідно до глави 10 п.4.15 Порядку учинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, без правовстановлюючого документу є неможливою. Постановою нотаріуса від 16.02.2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1996 га позивачу було відмовлено через відсутність документів про реєстрацію права власності на земельну ділянку за батьком. Тому, незважаючи на те, що він відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України є фактичним власником земельної ділянки з часу відкриття спадщини, його права не визнаються, тому виникла необхідність доводити своє право у судовому порядку.

В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі поданих доказів. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача подав суду заяву у якій заявлений позов визнав повністю, не заперечив проти задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволено.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги на майно відповідача, заявив про прийняття спадщини, спадкові права нотаріусом перевірено. До спадкового майна входить земельна ділянка площею 0,1996 га, кадастровий номер :01:003:0148, яка розташована в с. Підгіря Богородчанського району Івано-Франківської області в урочищі «Горби», цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Дана земельна ділянка належала за життя покійному ОСОБА_3, який на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.05.2011 року приватним нотаріусом ОСОБА_4, успадкував після смерті ОСОБА_5 (а.с.8-10) .

Відповідно до п. "г" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 126 ЗК право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Таким чином ОСОБА_3 у законний спосіб набув право власності на цю земельну ділянку. Однак після оформлення свідоцтва про право власності не оформив державного акту на своє імя, як то було встановлено діючим на той час законодавством, і тому не зареєстрував своє право на земельні ділянки у встановленому порядку. 15.07.2014 року ОСОБА_3 помер. У звязку із зміною законодавства з 01.01.2013 року система державної реєстрації речових прав на нерухоме майно змінилась. Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не передбачено можливості зареєструвати речове право на покійну особу, а порядок реєстрації права власності на спадкоємців також в Законі не прописано, оскільки документальне переоформлення права власності не було завершено. Тому суд вважає, що позивач може захисти належне йому право у спосіб звернення до суду з позовом про визнання за нею права власності на успадковане майно.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації.

На підставі викладеного, ст.ст.328, 392, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 0,1996 га, кадастровий номер :01:003:0148, яка розташована в с. Підгіря Богородчанського району Івано-Франківської області в урочищі «Горби», цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка належала згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.05.2011 року ОСОБА_3 та була зареєстрована в управлінні Держкомзему у Богородчанському районі за ОСОБА_5.

Право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання позивачем апеляційної скарги протягом 10 дні з дня його проголошення.

Суддя Битківський Л.М.