Справа № 345/520/15-ц
Провадження № 22-ц/779/734/2015
Головуючий у 1 інстанції Бойко М. Я.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Васильковського В.М., Девляшевського В.А.

секретаря Мельник О.В.

з участю: представника КП «ЖЕО № 1» Стасюк Н.П.,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №1» до ОСОБА_3 про стягнення 3 479,88 грн. боргу за надані послуги, за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №1» на рішення Калуського міськрайонного суду від 20 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 20 лютого 2015 року частково задоволено позов Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №1» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за надані послуги.

Стягнуто із ОСОБА_3 в користь Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №1» 139,47 грн. плати за надані комунальні послуги за період лютий-квітень 2012 року та 243,60 грн. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На дане рішення КП «Житлово-експлуатаційна організація №1» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що між сторонами було укладено договір №72 від 05.06.2007 року про відшкодування витрат на утримання орендованих або викуплених приміщень та надання послуг підприємцям, організаціям всіх форм власності. Відповідно до умов вказаного договору, позивачем надавались послуги, а відповідач зобов'язана була проводити оплату за спожиті послуги. Однак оплата нею не здійснювалась, внаслідок чого виникла заборгованість. КП «ЖЕО №1» неодноразово зверталося до відповідача з вимогами погасити заборгованість, зокрема в 2012 році, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем КП «ЖЕО №1» матеріали були передані в прокуратуру щодо пред'явлення позову в інтересах КП «ЖЕО №1».

За таких обставин, в суду першої інстанції, були відсутні підстави вважати,що позивачем було пропущено строк звернення до суду з позовом.

Крім того, апелянт вказує, що позивач КП «ЖЕО №1» входить до сфери управління Калуської міської ради, а тому, своїми діями щодо наявної заборгованості, ОСОБА_3 нанесла збитки громаді м. Калуша.

З цих підстав рішення суду першої інстанції, КП «ЖЕО №1» просило скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні представник КП «ЖЕО №1» вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги не визнала. Рішення суду вважає законним та обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника КП «ЖЕО №1», пояснення ОСОБА_4 дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Як вбачається з матеріалів справи, будинок №5 по вул. Рубчака в м. Калуш Івано-Франківської області знаходиться на балансі КП «ЖЕО №1».

З матеріалів справи також вбачається, що 05.06.2007 року між сторонами було укладено договір №72 про відшкодування витрат на утримання орендованих або викуплених приміщень, та надання послуг підприємцям, організаціям всіх форм власності, типова форма якого затверджена Фонду державного майна України №1774 від 23.08.2000 року (а.с.6).

Відповідно до п.2.2.3 вказаного Договору, відповідач зобов'язувалась проводити оплату послуг, пов'язаних з обслуговування та прибирання прибудинкової території не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносячи плату на рахунок позивача.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував, що станом на квітень 2012 року за позивачем рахується заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3 479, 88 грн.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, виходив з того, що позивачем пропущено трьохрічний строк позовної давності для звернення до суду з позовом.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з матеріалів справи, позов заявлено до суду у лютому 2015 року про стягнення заборгованості, яка утворилася станом на квітень 2012 року. Сама заборгованість складається з сум, які ОСОБА_3 повинна була сплачувати щомісячно.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 заявила клопотання про застосування строку позовної давності (а. с. 62), що відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові, то суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості за період з лютого по квітень 2012 року.

Що стосується, доводів апелянта в частині поважності пропуску строку для звернення до суду з позовом, то такі не заслуговують на увагу, оскільки єдиним доказом поважності причин апелянт вважає своє звернення до прокуратури у лютому 2012 році (а.с.48).

В той же час інших об'єктивних доказів спроб звернення до суду та наявності перешкод для реалізації свого протягом визначеного законодавцем трьохрічного строку для звернення, позивач не надав.

За змістом ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія судів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №1» відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 20 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.Є. Меленко

Судді: В.М. Васильковський

В.А. Девляшевський