Справа № 314/5932/14-ц Провадження № 2/314/70/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Галянчук Н.М.,

при секретарі Грицак Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з кінця осені 1997 року вона перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_6, під час якого вони спільно проживали у будинку за адресою: АДРЕСА_1, мали спільний побут, вели спільне господарство, несли спільні витрати на утримання та ремонт житла, за спільні кошти сплачували рахунки по комунальним послугам. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, його похованням та організацією проведення поминальних обідів, встановленням пам'ятника займалась особисто позивач.

У зв'язку з необхідністю подати заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини ОСОБА_1 зверталась до Вільнянського районного суду Запорізької області із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю із померлим. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 лютого 2012 року встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 однією сім'єю в період з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказане рішення було оскаржено в апеляційному порядку спадкоємцем другої черги - відповідачем по справі ОСОБА_4 і ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 01 жовтня 2014 року скасоване, як таке, що ухвалене в порядку окремого провадження, а наявності спору про право на спадщину. При цьому апеляційним судом заявниці було роз'яснено її право на звернення до суду у порядку позовного провадження.

У зв'язку з викладеним, позивач для захисту свого права на спадкове майно звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить встановити факт її проживання однією сім'єю з померлим ОСОБА_6 у період з 11 листопада 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі з підстав, що в ньому зазначені, зазначивши при цьому, що починаючи з листопада 1997 року ОСОБА_1 проживала з померлим ОСОБА_6 однією сім'єю, була зареєстрована у його будинку, вела з ним спільне господарство, але офіційного шлюбу вони не укладали, у зв'язку з чим є необхідність встановити факт спільного проживання у судовому порядку.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав, зазначивши на недоведеність позивачем належними та допустимими доказами доводів, викладених у позовній заяві, у зв'язку з чим просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилась, надала суду письмові заяви, в тому числі через свого представника, у яких просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнала в повному обсязі, підтвердила факт спільного проживання позивача з її сином ОСОБА_6 з 1997 року по день його смерті (а.с. 27, 41).

Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справ, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області 15 грудня 2011 року (а.с. 62).

Позивач ОСОБА_1 з 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала з ОСОБА_5 у фактичних шлюбних відносинах. Вказаний факт підтверджується довідкою виконавчого комітету Вільнянської міської ради № 668 від 27 квітня 2012 року (а.с. 4), паспортом позивача (а.с. 5-6) та відомостями домової книги (а.с. 64-66), з яких вбачається, що

ОСОБА_1 з 16 березня 2002 року зареєстрована у АДРЕСА_1, тобто у житловому приміщенні, де мешкав її померлий чоловік.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (сусідки) підтвердили, що заявниця ОСОБА_1 з листопада 1997 року постійно проживала з ОСОБА_6 як одна сім'я, мала з ним спільний побут та спільне господарство, після смерті ОСОБА_6 його похованням та організацією проведення поминальних обідів займалась особисто позивач ОСОБА_1

З досліджених у судовому засіданні фотокарток (а.с. 48-56), документів на придбання побутової та іншої техніки (а.с. 67-76), квитанцій та рахунків на організацію поховання та поминальних обідів (а.с. 57, 63), накладної на придбання пам'ятника (а.с. 58) судом встановлено, що ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_6 були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обв'язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, доводи позивачки знайшли своє підтвердження за результатами розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року.

Оскільки ст. 3 Сімейного Кодексу України, згідно якого встановлюється факт проживання однією сім'єю, набрала законної сили 01 січня 2004 року, факт такого проживання встановлюється саме з цієї дати, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині встановлення факту спільного проживання однією сім'єю без шлюбу з 01 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, суд пропорційно до розміру задоволених позовних вимог стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю без шлюбу з 01 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 121,80 грн.

Стягнути ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 121,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.М. Галянчук

19.03.2015

19.03.2015