Номер провадження 22-ц/788/714/15 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Білецького О. М. , Семеній Л. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про стягнення відсотків за користування вкладом, збитків, неустойки, компенсації від знецінення коштів та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить зазначене рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким її уточнені позовні вимоги задовольнити.

При цьому зазначає, що відповідач протиправно користувався її коштами з моменту закриття банківських вкладів у серпні 2012 року до моменту фактичної виплати коштів у листопаді 2014 року. Вважає, що суд безпідставно відмовив в стягненні процентів за користування вкладом і неустойки в розмірі 3% річних за вказаний період, компенсації від знецінення коштів, збитків у подвійному розмірі на підставі ст. 230 ЦК України, а також моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника відповідача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Старовойтової О.О., яка заперечувала проти доводів скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем свого чоловіка ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя ОСОБА_7 здійснив вклади в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за договорами SAMD № 5178, SAMD № 5181, SAMD № 7075, SAMD № 7074 (а.с. 4, 7, 8, 10).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 червня 2014 року встановлено, що 28, 29 та 31 серпня 2012 року ОСОБА_3 закрила вклади за цими договорами та їй було повернуто вартість вкладів.

Цим же рішенням зобов'язано ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» нарахувати та виплатити ОСОБА_3 як спадкоємцю ОСОБА_7 відсотки за зазначеними вище вкладами за період з 13 січня 2012 року до часу відповідного закриття вкладів (а.с. 12-13). Зазначене рішення суду виконано 07 листопада 2014 року, що підтверджується випискою банку (а.с. 20).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що між ОСОБА_3 та банком відсутні договірні правовідносини, а тому відсутні підстави для стягнення відсотків за користування вкладом, збитків, неустойки, компенсації від знецінення коштів та моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що висновки суду узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Так, згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Тобто сторонами правовідносин за договором банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор).

Відповідно до ст. 1218 та ч.2 ст. 1228 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

До спадкоємців вкладника переходить право на вклад у банку та проценти, нараховані на суму вкладу до дня фактичного повернення коштів.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано позивачем у справі, вклад та проценти, нараховані на суму вкладу до дня фактичного повернення коштів вона, як спадкоємець після смерті свого чоловіка, отримала.

Відповідно до ч.1 ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов'язаннях.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правовими наслідками невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов є покладення на сторону правових наслідків, передбачених ст. 611 ЦК, зокрема сплату неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди тощо.

Проте, позивач помилково вважає, що має право вимагати застосування до банку правових наслідків порушення зобов'язань, передбачених ст. 625 ЦК України, а також стягнення процентів за вкладами після їх закриття та ухвалення судом рішення про стягнення процентів за вкладами, збитків, а також моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається і судом першої інстанції встановлено, що відповідачем у справі проведено повний розрахунок заборгованості за основним зобов'язанням, що відповідає вимогам ст. 1216 ЦК, за життя спадкодавця ОСОБА_7 відповідачем зобов'язання порушено не було, особистих зобов'язальних відносин між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 немає.

В апеляційній скарзі позивач безпідставно вказує, що несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань за договорами вкладу призводить до виникнення похідних зобов'язань ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» перед нею за цими ж договорами. Ці твердження не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, в тому числі і відмову у відшкодуванні моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -