АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 666/8475/14-ц Головуючий в 1 інстанції:
Номер провадження : 22ц/791/1215/15 Рябова О.Д.
Категорія : 46 Доповідач : Бездрабко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця 23 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Бездрабко В.О
Суддів:Приходько Л.А.
Борка А.Л.
при секретарі:Сидоренко І.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_7 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з 18 квітня 1998 року по 27 травня 2013року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6.

Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсон від 28 жовтня 2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, доходів.

У теперішній час нею понесені додаткові витрати, пов'язані з оплатою вартості навчання сина на підготовчих курсах у Херсонському національному технічному університеті у центрі довузівської підготовки у розмірі 3600 грн; на лікування сина витрачено 1119,72 грн.; придбання одягу для дітей - 345 грн. та 1070, 00 грн.; проведений ремонт комп'ютерної техніки, необхідної для навчання, вартість якого становить 5520,00 грн.; на придбання канцелярських товарів 225 грн. та придбання палітри і фарби у сумі 144,90 грн., а всього 13 674,62 грн., які просила стягнути з відповідача та вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 19 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, 5289,53 грн., 2000 грн. витрат на правову допомогу та 248 грн., пов'язаних зі сплатою судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині стягнення з нього витрат на навчання сина та на ремонт комп'ютерної техніки, у задоволенні цих вимог відмовити, в решті частини рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньку - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні.

Рішенням Дніпровського районного суду від 29.10.2014р. стягнуто аліменти з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч. 1,2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Зібранні у справі докази свідчать, що ОСОБА_8 навчається на курсах довузівської підготовки уХерсонському національному технічному університеті, вартість яких становить 3600 грн., що підтверджується відповідним Типовим договором №154 від 17 жовтня 2014року та платіжними документами про оплату вартості навчання сина позивачкою.

Ухвалюючи рішення про стягнення ? частини витрат на навчання сина з відповідача, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач згідно вимог діючого законодавства повинен брати участь у додаткових витратах на дітей, пов'язаних з розвитком їх здібностей.

Доводи апеляційної скарги, про те, що ОСОБА_6 не може сплачувати додаткові витрати на дітей, так як перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітний, колегія суддів до уваги не приймає. При цьому враховує, що ОСОБА_6, хоча й перебуває на обліку у центрі зайнятості, але є працездатною особою, хворобами, які б перешкоджали його працевлаштуванню не хворіє. Посилання апелянта на те, що на його утриманні знаходиться хвора мати є недоведеними перед судом, оскільки належних доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано.

Разом з цим, не можна погодитися з рішенням суду в частині стягнення з відповідача додаткових витрат у розмірі 2760грн., витрачених позивачкою на ремонт комп'ютерної техніки, оскільки ОСОБА_7 не обґрунтований ремонт та придбання комплектуючих до комп'ютерної техніки в розмірі 5520,00грн. для навчання сина.

З довідки Центру довузівської підготовки Херсонського національного технічного університету від 07 лютого 2015року, на яку посилається позивачка, встановлено, що потреба у придбанні ноутбука з двох ядерним процесором та визначеними параметрами, монітору з високою якістю кольороділення виникне за умови успішного, у майбутньому, вступу ОСОБА_8 до університету на спеціальність «Дизайн» (а.с.44), а відтак колегія суддів приходить до висновку про передчасність заявлених вимог у зазначеній частині.

З огляду на наведене, рішення суду в частин стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування додаткових витрат на утримання неповнолітнього ОСОБА_8 у розмірі 2760грн., понесених на ремонт та придбання комплектуючих до комп'ютеру, підлягає скасуванню, з ухваленням нового про відмову у задоволенні цих вимог.

В решти частини законність та обґрунтованість рішення суду судом апеляційної інстанції не перевірялася, оскільки в апеляційному порядку не оскаржено.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 19 березня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування додаткових витрат на утримання неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, витрат у розмірі 2760грн., понесених на ремонт та придбання комплектуючих до комп'ютеру, скасувати, у задоволенні цих вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування додаткових витрат, пов'язаних з навчанням дитини у розмірі 1800грн. залишити без змін.

Зменшити загальний розмір стягнутий з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування додаткових витрат на утримання дитини з 5289,53грн. до 2529,53грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :