Справа № 681/132/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - Горщар А.Г.

при секретарях Іщук С.А., Сідорського В.Т.

з участю позивачки та відповідачки

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідачки 5000 грн. боргу за договором позики, індексацію цієї суми в розмірі 1765 грн., та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначала, що 24 лютого 2014 року вона позичила ОСОБА_2 4000 грн., про що була складена розписка, згідно умов якої відповідачка зобов'язувалась повернути борг з урахуванням процентів в загальній сумі 5000 грн. до 01.06.2014 року, що нею не виконано. 09.12.2014 року вона направила ОСОБА_2 письмову вимогу про повернення позики протягом 30 днів, однак відповідачка борг не повернула.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, та підтвердила наявність обставин викладених нею у позові.

Відповідачка позов не визнала, пояснила, що вона дійсно брала у ОСОБА_1 в борг гроші в сумі 4000 грн., про що написала розписку, в якій зобов'язувалась повернути позику з процентами. Зазначила, що суму боргу для позивачки нею повернуто, однак остання розписку їй не віддала, пояснивши що таку загубила.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що 24.02.2014 року відповідачка та позивачка уклали між собою договір позики, згідно якого ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 позику в сумі 4000 грн., і ці гроші та проценти зобов'язувалась повернути без зазначення строку, про що свідчать дані викладені у розписці.

09.12.2014 року ОСОБА_1 направила для ОСОБА_2 письмову вимогу в якій запропонувала боржниці повернути протягом 30 днів суму боргу 5000 грн., що стверджується даними вимоги, а також квитанцією Укрпошти від 09.12.2014 року про поштове відправлення рекомендованого листа.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК)

За положеннями ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,

такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Як вбачається із матеріалів справи позивачка довела, надавши суду розписку написану власноручно відповідачкою, про те що остання отримала у неї як позику 4000 грн., та зобов'язувалась повернути борг з процентами в загальній сумі 5000 грн. Даний доказ у відповідності до вимог ч.2 ст. 1047 ЦК є належним та допустимим щодо доказування факту наявності укладення договору позики.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачка не надала будь-яких доказів, зокрема письмових, які би з достовірністю свідчили про повернення нею позичених коштів, а відтак з неї підлягає стягненню на користь позивачки сума боргу за договором позики з урахуванням визначених сторонами процентів.

Крім цього, ОСОБА_1 має право на отримання індексу інфляції за весь час прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж ( в даному випадку лютий 2015 року), і за місяці у якмх мала місце інфляція (в даному випадку лютий, березень 2015 року).

Індексація становить 105,3% х 110,8% (індекси інфляції за лютий, березень 2015 року) = 116,7% х 5000 грн. = 5833,50 грн. - 5000 грн. = 833,50 грн.

Відповідно до 84, 88 ЦПК підлягають стягненню для ОСОБА_1 понесені нею судові витрати.

Керуючись наведеним, ст.ст.10, 60, ч.3 ст.209, ст.ст.212-215 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн. боргу за договором позики, 833 грн. 50 коп. індексації, 243 грн. 60 коп., судового збору , 200 грн. витрат на правову допомогу, а всього - 6277 (шість тисяч двісті сімдесят сім) грн. 10 коп.

В решті вимог позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачкою протягом цього ж строку з дня отримання копії рішення.

Головуючий ______________