Справа № 2-9156/10
РІШЕННЯ

Іменем України

29 червня 2010 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого, судді РУДНЄВОЇ О.О.

при секретарі КУЧЕРЯВЕНКО А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які діють в своїх та інтересах малолітньої ОСОБА_3 до виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради, третя особа на стороні відповідача комунальне підприємство «Жилкомсервіс», квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України, виконавчий комітет Дзержинської районної в м. Харкові ради в особі опікунської ради, про визнання права користування жилим приміщенням та укладення договору найму

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які діють в своїх та інтересах малолітньої ОСОБА_3, звернулись до суду з позовом та просять визнати за ними і малолітньою ОСОБА_3, право користування двома кімнатами № 6, 7, житловою площею 29,9 м.кв. в комунальній квартирі АДРЕСА_1 та зобов'язати виконавчий комітет Дзержинської районної в м. Харкові ради укласти договір найму вказаного житлового приміщення з ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити їх та пояснив, що позивачі та їх малолітня дочка зареєстровані та постійно проживають в комунальній квартирі АДРЕСА_2 в якій займають дві кімнати № 6, 7, житловою площею 29,9 м.кв. Зазначене житлове приміщення сім»я позивачів отримала на підставі ордеру № 14 від 20.01.00 р., виданого КЕЧ району (КЕВ м. Харкова), у зв'язку з проходженням військової служби. На підставі вказаного ордера Будинкоуправлінням № 3 КЕВ м. Харкова на ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок. В кінці 2006 р. житловий будинок АДРЕСА_1 передано в комунальну власність міста Харкова.

На звернення до виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради з проханням щодо укладення договору найму на надане житлове приміщення відмовлено та запропоновано звернутись до суду для вирішення питання правомірності проживання в вказаному житловому приміщенні.

Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на те, що договори найму укладаються на підставі ордерів виданих виконавчими комітетами районних в місті рад, а в даному випадку, ордер видано КЕВ м. Харкова.

Представник третьої особи КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи КЕВ м. Харкова в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради в особі опікунської ради, надав до суду заяву, в якій проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутність. Зі згоди представників позивача і відповідача суд продовжує розгляд справи.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі: військовослужбовець ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_2 та їх малолітня дочка ОСОБА_3 зареєстровані та постійно проживають в комунальній квартирі АДРЕСА_2 в якій займають дві кімнати № 6, 7, житловою площею 29,9 м.кв.

В зазначене житлове приміщення, яке на той час належало КЕВ м. Харкова МО та знаходилось на території військового містечка МОУ Будинкоуправління № З КЕВ м. Харкова, сім»я позивачів поселилась на підставі тимчасового ордеру № 14 від 20.01.00 р., виданого КЕЧ району (КЕВ м. Харкова), у зв'язку з проходженням ОСОБА_1 військової служби. На підставі вказаного ордера Будинкоуправлінням № 3 КЕВ м. Харкова на ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок.

На підставі рішення Харківської міської ради 7 сесії 5 скликання від 22.11.06 р. № 151/06 «Про комунальну власність м. Харкова» житловий будинок АДРЕСА_1 передано в комунальну власність міста Харкова.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звертався до виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради з проханням щодо укладення з ним договору найму, але отримав відмову, мотивовану тим, що виданий Харківською КЕЧ тимчасовий ордер на вказане житлове приміщення не може слугувати підставою для укладення договору найму, оскільки видача ордерів на житлові приміщення здійснюється виконавчими комітетами районних в містах рад.

Як вбачається з наданих матеріалів, видача ордеру та вселення в вказане житлове приміщення, яке не мало правового статусу гуртожитку і знаходилось в житловому будинку МО України, здійснено в порядку визначеному для поселення в гуртожитки, тобто, рішенням гарнізонної житлової комісії, затвердженим начальником гарнізону та наданням тимчасового ордеру, відповідно до ст.ст. 128, 129 ЖК України. Але, фактично, з моменту вселення, правовідносини між ОСОБА_1 і КЕВ м. Харкова (Харківська КЕЧ міста) щодо користування наданим житловим приміщенням регулювались сторонами нормами Ел. 2 ЖК України, щодо користування житловим приміщенням в будинках державного і комунального житлового фонду. Таким чином, конклюдентними діями сторін було укладено договір найму вказаного житлового приміщення. За обставин фактичного укладення договору найму наданого сім»ї позивачів житлового приміщення є підстави для визнання права користування вказаним житловим приміщенням та укладення договору найму з новим власником будинку. Відповідно до ст. 814 ЦК України, у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права і обов'язки наймодавця.

Згідно ст. 58 ЖК України, ордер на жиле приміщення надається (є правовою підставою) для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно ст. 59 ЖК України, ордер на житлове приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов ,які не відповідають дійсності, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Судом встановлено, що відповідач не звертався до суду з питання про визнання незаконним виданого сім»ї позивачів Харківською КЕЧ ордеру на зайняття вказаного жилого приміщення. Правомірність проживання та користування позивачами наданим за цим ордером житловим приміщенням ніким не оспорено.

Відповідно ст. 47 Конституції України, ст. 1 ЖК України, кожний має право на житло. Відповідно до ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Згідно ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців», військовослужбовці та члени їх сімей мають право на отримання житла для постійного проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. З, 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК, ст. 47 Конституції України, ст. ст. 1, 9, 58, 59, 61 ЖК України, ст. 814 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які діють в своїх та інтересах малолітньої ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування двома кімнатами № 6, 7, житловою площею 29,9 м.кв. в комунальній квартирі АДРЕСА_3.

Зобов'язати виконавчий комітет Дзержинської районної в м. Харкові ради укласти договір найму двох кімнат № 6, 7, житловою площею 29,9 м.кв. в комунальній квартирі АДРЕСА_3 з ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з моменту проголошення рішення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, в порядку передбаченому ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий, суддя О.О. РУДНЄВА