Справа № 589/6654/14-ц
Провадження № 2/589/157/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2015 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сінгур В.О. секретар Надточій І.М. за участі представника позивача ОСОБА_1, треті особи на стороні позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_5 треті особи на стороні позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа Петіна Галина Іванівна державний нотаріус Шосткинської міської державної нотаріальної контори про визнання недійсною заяву про відмову від спадщини, визнання чинною заяву про надання свідоцтва про право на спадщину за законом визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та законом визнання права на обов»язкову частку у спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року в автокатастрофі загинув ОСОБА_9, який доводиться їй сином, а вона, ОСОБА_5 яка є його матір"ю, є відповідно до положень ст. 1261 ЦК України спадкоємицею першої черги.

27.03.2013 року вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважає, що є спадкоємцем першої черги та має право на спадщину. Однак, як зазначає позивач, її син ОСОБА_9 заповідав все своє майно дружині ОСОБА_6 тому нотаріальна контора відмовила їй в одержанні спадщини та не роз»яснила їй, що вона має право на обов»язкову частку в спадщині при наявності заповіту, тому просить визнати недійсною заяву від 25.04.2012 року про відмову від спадщини, визнати чинною заяву від 27.03.2013 року про прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті сина ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а також просить від імені 3 осіб, які виступають на стороні позивача визнати частково недійсними в частині, що складає належну ОСОБА_5 ОСОБА_2, ОСОБА_3 обов»язкову частку в спадщині, свідоцтво про спадкування за заповітом, що видане 25.06.2013 року ОСОБА_6, визнати частково недійсним в частині що складає належну ОСОБА_5 ОСОБА_2, ОСОБА_3 обов»язкову частку в спадщині, свідоцтво про спадкування за законом, що видане 20.07.2013 року ОСОБА_7, зобов»язати Шосткинську міську державну нотаріальну контору Сумської області видати ОСОБА_5 свідоцтво про спадщину за законом на обов»язкову частку в спадщині, що залишилась після смерті сина ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року; зобов»язати Шосткинську міську державну нотаріальну контору Сумської області видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на обов»язкову частку в спадщині, що залишилось після смерті батька ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року.; зобов»язати Шосткинську міську державну нотаріальну контору Сумської області видати ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на обов»язкову частку в спадщині, що залишилась після смерті батька ОСОБА_9 померлого, ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

В судовому засіданні позивач та його представник, який діє в інтересах позивача та третіх осіб на стороні позивача, доводи заяви підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник органу опіки та піклування Шосткинської міської ради належним чином повідомленй в судове засідання не з»явився, пояснень з приводу заявлених позовних вимог не надав.

Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом та за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини.

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року ( а.с 8).

Ст. 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

27.03.2013 року позивач у справі ОСОБА_5 звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадкового майна, після смерті ОСОБА_9 ( а.с 9). Така заява була прийнята нотаріусом Петіною Г.І. та відповідно до вимог законодвства роз»яснено положення ст. ст. 1298 ЦК, 1218 ЦК, 1270ЦК України.

25.04.2013 року на адресу Шосткинської міської державної нотаріальної контри надійшла заява ОСОБА_5 про відмову від спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_9 Надану заяву від 27.03.2013 року про прийняття спадщини відкликає.(.а.с. 10).

Позивач вказує, що після надходження її заяви про відмову від спадщини вона повторно звернулась до нотаріальної контори з заявою про відкликання заяви та визнання чинною заяви від 27.03.2013 року тобто заяви про прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено, тому вона звернулась в суд з вказаним позовом та просить визнати свідоцтво яке видано нотаріусом ОСОБА_6, та її сину ОСОБА_7 частково недійсними. Дослідивши в судовому засідані зазначені заяви суд встановив, що отримавши заяву про прийняття спадщини нотаріус Петіна Г.І. діяла відповідно до інструкції, а саме згідно п. 214. Інструкції "Про про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України із змінами і доповненнями, внесеними наказами Міністерства юстиції України" нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє:

факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво;

перевіряє коло осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині. В заяві адресованій в Шосткинсньку міську державну нотаріальну контору зазначено коло осіб в тому числі і діти від першого шлюбу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 тому суд приходить до переконання, що дані дії нотаріусом було виконано.

09.04.2014 року завідуючим Шосткинської міськдержконтори Г.І. Петіною дано роз»яснення ОСОБА_5 з посиланням на лист від 28.11.2012 року в якому повідомлялось, що остання є спадкоємцем на обов»язкову частку в спадщині, яку вона має отримати, або відмовитися від частки в спадщині. Всі правові підстави були роз»яснені як щодо прийняття спадщини так і щодо відмови від спадщини.

Також позивач зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, право на обов'язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Оскільки діти померлого ОСОБА_9 ОСОБА_2, ОСОБА_3 які проживають в м. Волгоград РФ мають право на обов»язкову частку і що останні не отримали свідоцтва на спадщину то їх права також порушені нотаріусом тому є підстави для визнання частково недійсними свідоцтва про спадкування виданих 25.06.2013 року та 30.07.2013 року. Однак з такими доводами погодитись неможливо, оскільки позивач та його представник в судове засідання не надали доказів, які прямо вказували, що права ОСОБА_2, ОСОБА_3 порушені. Судом встановлено, що вказані особи не звертались до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про спадщину, однак вони і не звертались з заявою про відмову від спадщини. Отже наявне вказує, що на момент розгляду справи жодним чином права ОСОБА_2, ОСОБА_3 не порушені. Що стосується введенняв оману позивача ОСОБА_5 нотаріусом Шосткинської міської державної нотаріальної контори то відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що обставини, щодо яких помилилася сторона правочину мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також, що вона має істотне значення.

Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Позивач в позові зазначає, що не мала вільного волевиявлення, тобто вчинена відмова від спадщини не відповідала внутрішній волі позивача, вважажає, що нотаріус ввела її в оману, чим порушила її права на оформлення спадщини на обов»язкову частку, невірно проінформувала, що призвело до порушення її прав. З доводами позивача та його представника суд неможе погодитись оскільки позивач не довела факт наявності помилки, суд вбачає лише недбальство в діях позивача.

Що стосується позовних вимог заявлених в позовній заяві третіми особами в інтересах яких діє представник позивача ОСОБА_1 щодо визнання частково недійсними в частині що складає належну ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 обов»язкову частку в спадщині, свідоцтво про спадкування за заповітом, що видане 25.06.2013 року ОСОБА_6 та визнати частково недійсним в частині що складає належну ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 обов»зкову частку в спадщині, свідоцтво про спадкування за законом, що видане 30.07.2013 року ОСОБА_7 свідоцтва про спадкування за заповітом ОСОБА_2 виданого 30.07.2013 року та 25.06.2013 року ОСОБА_2 ОСОБА_3 то відповідно до ст. 34 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, користуються усіма правами і несуть всі обов'язки позивача. Це означає, що вони володіють всім комплексом процесуальних прав сторін, мають матеріальну і процесуальну зацікавленість у справі, несуть судові витрати, на них поширюються всі матеріальні і процесуальні вимоги виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Участь третіх осіб із самостійними вимогами не обмежує прав сторін. До них може бути пред'явлений зустрічний позов. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1, як представник який діє в інтересах позивача у справі за довіренностю від 09.02.2015 року, не звернувся до суду з позовом в інтересах 3 осіб, а тому його вимоги вказані в позові на загальних підставах не можуть бути розглянуті судом в зв»язку з недотриманням вимог ст. 34 ЦПК України. На вказане також слід зазначити, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, які проживають в м. Волгоград не звертались до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини і вважаються такими, що прийняли спадщину. Питання щодо видачі свідоцтва про право на спадщину регулюється ст. 1280 ЦК України.

Крім того представник позивача у справі вказує, що державний нотаріус Шосткинської міської державної нотаріальної контори Петіна Г.І. свідомо ввела в оману його довірительку, не вповній мірі роз»яснивши положення ст.1241 ЦК України. При цьому представник позивача посилається на рішення Апеляційного суду Сумської області по справі № 589/2515/14 де вказано, що в діях нотаріуса Петіної Г.І. вбачається невідповідність її дій вимогам діючого законодавства. Оглянувши рішення апеляційного суду в зазначеній справі суд встановив, що згідно цього рішення жодних дій нотаріуса Петіної Г.І. щодо невідповідності її дій законодавству та більше того введення в оману ОСОБА_5 з питання прийняття спадщини в зазначеному рішенні не міститься. Навпаки зазначено, що Петіна Г.І. діяла відповідно до законодавства України. Також не заслуговують на увагу доводи представника позивача ОСОБА_1. в частині недостовірних відомостей які внесені до журналу реєстрації вихідної кореспонденції де на аркуші № 74 за вихідним номером значиться запис «ОСОБА_5 спадщина після ОСОБА_9». Отже з наведеного слідує, що дії нотаріуса відповідають вимога закону, нотаріус Шосткинської міської державної нотаріальної контори не порушила жодним чином прав позивача ОСОБА_5

З огляду на викладене, жодних правових підстав для задоволення позову судом не встановлено, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 212, 215, 218, ЦПК України,203, 229, 1241, 1270, 1273-1274, 1300-1301 ЦК України, враховуючи роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи що виступають на стороні позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсною заяву від 25.04.2012 року про відмову від спадщини, визнання чинною заяви від 27.03.2013 року про прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті сина ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а також визнання частково недійсними в частині, що складає належну ОСОБА_5 ОСОБА_2, ОСОБА_3 обов»язкову частку в спадщині, свідоцтво про спадкування за заповітом, що видане 25.06.2013 року ОСОБА_6, визнання частково недійсним в частині що складає належну ОСОБА_5 ОСОБА_2, ОСОБА_3 обов»язкову частку в спадщині, свідоцтво про спадкування за законом, що видане 20.07.2013 року ОСОБА_7, зобов»язати Шосткинську міську державну нотаріальну контору Сумської області видати ОСОБА_5 свідоцтво про спадщину за законом на обов»язкову частку в спадщині, що залишилась після смерті сина ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року та зобов»язати Шосткинську міську державну нотаріальної контору видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на обов»язкову частку в спадщині, що залишилось після смерті батька ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, зобов»язати Шосткинську міську державну нотаріальну контору Сумської області видати ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на обв»язкову частку в спадщині, що залишилась після смерті батька ОСОБА_9 померлого, ІНФОРМАЦІЯ_5 року - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області у десятиденний строк з дня проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області В.О.Сінгур