Унікальний номер справи 333/3729/14-ц
Номер провадження 2/333/1885/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 18 серпня 2015 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Фунжий О.А., при секретарі Славній А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 травня 2003 р. померла матір позивача ОСОБА_3, яка заповіту не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/6 частину квартири АДРЕСА_1. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли: чоловік та син померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які постійно проживали разом із спадкодавцем; дочка померлої ОСОБА_1 подачею заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору 29 квітня 2015 р.

9 січня 2004 р. помер батько позивача ОСОБА_4, який заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/4 частину тієї ж квартири. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли: син померлого ОСОБА_2, який постійно проживав разом із спадкодавцем; дочка померлої ОСОБА_1 подачею заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору 29 квітня 2015 р. Постановами про відмову у вчинені нотаріальної дії від 30 квітня 2015 р. нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері і батька, оскільки на все належне спадкодавцям майно видані свідоцтва про на спадщину за законом ОСОБА_2. Дійсно, свідоцтвом про право на спадщину від 20 липня 2011 р. за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 визнано право по 1/2 частині спадщини після смерті ОСОБА_3, яка складалась із 1/6 частини спірної квартири; свідоцтвом про право на спадщину від 20 липня 2011 р. за ОСОБА_2 визнано право на спадщину після смерті ОСОБА_4, яка складалась із 1/4 частини спірної квартири.

Вказані свідоцтва позивач просить суд визнати частково недійсними: після смерті матері в частині визначення частки, отриманої у спадщину квартири, вважаючи, що вказане свідоцтво видано на 1/24 частини квартири; після смерті батька в частині визначення частки, отриманої у спадщину квартири, вважаючи, що вказане свідоцтво видано на 1/8 частини квартири.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволені позову.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.

Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтву про право власності на житло, виданого Комунарською районною адміністрації Запорізької міської ради 11 листопада 1999 р., квартира АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності належала: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6. (а.с. 9)

В судовому засіданні встановлено, що співвласник квартири ОСОБА_3 померла 25 травня 2003 р. (а.с. ), в звязку з чим у відповідності зі ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/6 частина спірної квартири.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 заповіту не залишила, в звязку з чим спадщина здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли спадкоємці першої черги: чоловік та син померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які постійно проживали разом із спадкодавцем; дочка померлої ОСОБА_1 подачею заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору 29 квітня 2015 р. (а.с. )

При цьому враховується, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 3 березня 2015 р. ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3. (а.с. 30-31)

Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 20 липня 2011 р. державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованим в реєстрі за № 1-1071, за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 визнано право по 1/2 частині спадщини після смерті ОСОБА_3, яка складалась із 1/6 частини квартири АДРЕСА_1. (а.с. 8)

Вказане свідоцтво суд вважає за необхідне визнати частково недійсним з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 1280 ч.1 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними; такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що рішенням суду позивачеві визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері та вона звернулась у визначений строк у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, спадщина підлягає перерозподілу відповідно до ст. 1280 ч.1 ЦК України.

Як зазначено вище, після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді 1/6 частини спірної квартири. В судовому засіданні встановлено, що спадщину у відповідності із законодавством прийняли три спадкоємці: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, частка кожного з них є рівною та складає по 1/3 частині.

Оскільки вказане вище свідоцтво про право на спадщину видано на 1/2 частку у спадщині, яка складає 1/6 частку квартири, це свідоцтво підлягає визнанню недійсним у зазначеній частині.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 частки ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які були власниками по 1/6 частини квартири, збільшились до 4/18 або 2/9 (1/6 + 1/3 х 1/6), частка ОСОБА_1 1/18 частини квартири (1/3 х 1/6)

В судовому засіданні встановлено, що співвласник квартири ОСОБА_4 помер 9 січня 2004 р. (а.с. ), в звязку з чим у відповідності зі ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 2/9 частини спірної квартири.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 заповіту не залишила, в звязку з чим спадщина здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли спадкоємці першої черги: син померлого ОСОБА_2, який постійно проживали разом із спадкодавцем; дочка померлої ОСОБА_1 подачею заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору 29 квітня 2015 р. (а.с. )

При цьому враховується, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 3 березня 2015 р. ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після батька ОСОБА_4. (а.с. 30-31)

Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 20 липня 2011 р. державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованим в реєстрі за № 1-1073, за ОСОБА_2 визнано право на спадщину після смерті ОСОБА_4, яка складалась з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1. (а.с. 7)

Вказане свідоцтво суд вважає за необхідне визнати частково недійсним з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 1280 ч.1 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними; такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що рішенням суду позивачеві визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька та вона звернулась у визначений строк у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, спадщина підлягає перерозподілу відповідно до ст. 1280 ч.1 ЦК України.

Як зазначено вище, після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді 2/9 частини спірної квартири. В судовому засіданні встановлено, що спадщину у відповідності із законодавством прийняли два спадкоємці: ОСОБА_2, ОСОБА_1, частка кожного з них є рівною та складає по 1/2 частині.

Оскільки вказане вище свідоцтво про право на спадщину видано ОСОБА_2 на спадщину, яка складалась з 1/4 частки квартири, а повинно бути видано на 1/2 частки спадщини, яка складалась з 2/9 частки квартири, це свідоцтво підлягає визнанню недійсним у зазначеній частині.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 частка ОСОБА_2 збільшились до 3/9 або 1/3 (2/9 + 1/9), частка ОСОБА_1 до 3/18 частини квартири, або 1/6.

На підставі викладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом задовольнити частково.

Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 20 липня 2011 р. державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстроване в реєстрі за № 1-1071, визнати недійсним в частині визнання за ОСОБА_2 права на 1/2 частку спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 25 травня 2003 р., яка складалась з 1/6 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Вважати, що свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 20 липня 2011 р. державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованим в реєстрі за № 1-1071, за ОСОБА_2 визнано право на 1/3 частку спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 25 травня 2003 р., яка складалась з 1/6 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 20 липня 2011 р. державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстроване в реєстрі за № 1-1073, визнати недійсним в частині визнання за ОСОБА_2 права на спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого 9 січня 2004 р., яка складалась з 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Вважати, що свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 20 липня 2011 р. державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованим в реєстрі за № 1-1073, за ОСОБА_2 визнано право на 1/9 частку спадщини після смерті ОСОБА_4, померлого 9 січня 2004 р., яка складалась з 2/9 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку в Апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А.Фунжий