АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Калініченко Л.С.
№ 22-ц/796/6058/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі:

головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), третя особа: ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_2 в повному обсязі - визнати припиненим договір поруки №39.29-50/278п від 04 січня 2007 року, укладений з ПАТ «Укрсоцбанк». Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_2 з тих підстав, що фактично ПАТ «Укрсоцбанк» процентну ставку не підвищував, додаткову угоду про збільшення процентної ставки з позичальником не підписував. Суд не надав належної оцінки листу ПАТ «Укрсоцбанк» від 27 червня 2008 року №24.3/026-43, яким банк повідомив позичальника про підвищення процентної ставки за користування кредитом до 14% річних з 01 липня 2008 року.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2, який також представляє інтереси ОСОБА_3, підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 січня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитор), та ОСОБА_3 (позичальник) було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №39.29-50/560к. Відповідно до умов договору АКБ «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_3 кредит в розмірі 161 500 доларів США з кінцевим терміном погашення до 03 січня 2022 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,25 % річних (а. с. 6-9).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, 04 січня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк»(кредитор), ОСОБА_3 (позичальник) та ОСОБА_2 (поручитель) було укладено договір поруки №39.29-50/278п, за яким ОСОБА_2 зобов'язався перед банком в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань, щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій (а. с. 4-5).

13 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2 посилався на те, що ПАТ «Укрсоцбанк» в односторонньому порядку збільшило процентну ставку за користування кредитом з 01 липня 2008 року з 12,25 % річних до 14% річних, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності. На підтвердження своїх доводів позивач надав копію адресованого ОСОБА_3 листа АКБ «Укрсоцбанк» від 27 червня 2008 року №24.3/026-43.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2

З висновком суду колегія суддів погоджується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частиною 1 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порядок зміни процентної ставки передбачено п. 2.11 договору про надання відновлювальної кредитної лінії №39.29-50/560к.

Відповідно до вказаного пункту договору у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням правління, комітету з питань управління активами та пасивами, кредитно-інвестиційного комітету, тарифного комітету кредитора, кредитор має право ініціювати зміну розміру процентів та комісій, визначених даним договором.

Згідно з пп. 2.11.1. договору про намір змінити розмір процентів за надання кредиту та комісій кредитор зобов'язаний повідомити позичальника не пізніше, ніж за десять робочих днів до дати початку їх застосування, а також надати для укладання відповідну додаткову угоду.

Згідно з пп. 2.11.2., 2.11.3 договору у разі коли позичальник погодиться зі зміненим розміром процентів за кредитом та/або комісій, він зобов'язаний протягом строку, зазначеного в п. 2.11.1. цього договору, підписати надану кредитором додаткову угоду про внесення змін до цього договору та повернути її кредитору. У разі, якщо позичальник не погодиться із запропонованим кредитором розмірами процентів та/або комісій, він зобов'язаний повернути кредитору існуючу заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії, можливі штрафні санкції в повному обсязі.

Як встановлено судом, будь-які додаткові угоди щодо підвищення процентної ставки ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 не укладали.

З розрахунку заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 39.29-50/560к від 04 січня 2007 року станом на 02 жовтня 2014 року, наданого представником ПАТ «Укрсоцбанк», вбачається, що проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою 12,25 % річних, як передбачено умовами договору.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, оскільки фактично ПАТ «Укрсоцбанк» не збив процентну ставку за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №39.29-50/560к.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на лист ПАТ «Укрсоцбанк» від 27 червня 2008 року №24.3/026-43 про збільшення процентної ставки за кредитним договором. Даний лист свідчить про намір банку підвищити процентну ставку за договором. Проте даний намір в подальшому не був реалізований банком. В судовому засіданні представник ПАТ «Укрсоцбанк» підтвердив, що нарахування процентів за користування кредитними коштами ОСОБА_2 здійснюється за ставкою 12, 25 річних.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді