АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6802/15 Справа № 183/2934/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача та визнання недійсним договору застави,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір застави №120/07-3 від 15 травня 2007 року укладений між ним та ВАТ «Державний ощадний банк України», зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за №552, скасувати заборону відчуження автомобіля CHERY A15 AMULET, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, обєм двигуна 1597 куб.см., кузов LVVDA11B37D064496, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АЕС №062612 від 11 травня 2007 року видане РЕВ-6 МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 травня 2007 року ВАТ «Державний ощадний банк України» уклав з ним кредитний договір № 120/07 на суму 9218 доларів США на 60 місяців під 12% річних під заставу автомобіля. Того ж дня за договором застави №120/07-3, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за №552, він передав автомобіль CHERY A15 AMULET 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в заставу ВАТ «Державний ощадний банк України» для забезпечення зобовязань за кредитним договором №120/07 від 15 травня 2007 року. Назва ВАТ «Державний ощадний банк України» пізніше була змінена на ПАТ «Державний ощадний банк України». Договір застави № 120/07-3 від 15 травня 2007 року він просить визнати недійсним з огляду на наступне:

Згідно із статі 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч.1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 638 ЦПК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Позивач посилається, що відповідачем при складанні вищевказаного Кредитного договору були ; порушені норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Ст. 524 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

В супереч вимогам ст. 524 ЦК України сторони в Кредитному договорі не визначили зобовязання в національній грошовій одиниці України гривні.

Отже, позивач вважає, що кредитний договір №120/07 від 15 травня 2007 року є неукладеним, так як сторони в належній формі не досягли згоди з усіх істотних умов договору, тобто не уклали в письмовій формі угоду щодо визначення зобовязання в національній грошовій одиниці України гривні. Позивач вважає, що в звязку з не укладенням кредитного договору № 120/07 від 15 травня 2007 року, недійсним є і договір застави № 120/07-3 від 15 травня 2007 року.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 травня 2007року між позивачем і відповідачем укладено кредитний Договір № 120/07, згідно якого позивач отримав суму 9218 доларів США на 60 місяців під 12% річних під заставу автомобіля, з терміном остаточного погашення не пізніше 14 травня 2012 року. Того ж дня за договором застави №120/07-3, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за №552, він передав автомобіль CHERY A15 AMULET 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в заставу ВАТ «Державний ощадний банк України» для забезпечення зобовязань за кредитним договором №120/07 від 15 травня 2007 року.

Правовідносини, які виникають із кредитного договору, за суттю є зобов'язаннями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язань.

Договір є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. (ст. 626 ЦК України). Така домовленість виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети - виникнення цивільних прав та обов'язків.

В пункті 10 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення ОСОБА_4 банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу ІІ Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, що діяла на отримання АТ «Ощадбанк» Дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями 16 січня 2002 року) та укладанням кредитного договору (15 травня 2007 року)), передбачено, що банк має право здійснювати операції з валютними цінностями.

Згідно ч. 7 ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», банк здійснює діяльність, надає банківські та інші фінансові послуги в національній валюті, а за наявності відповідної ліцензії ОСОБА_4 банку України - в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України, передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

При розгляді зазначеної справи Позивач - ОСОБА_2 не заперечував факт укладання ним кредитного договору (згідно п. 1.1, якого ОСОБА_4 зобов'язується надати Позичальнику на умовах цього Договору Кредит в сумі 9218,00доларів США, а Позичальник зобов'язався повернути Кредит в зазначеній сумі), підписання банківських документів. Пунктом 1.3 Кредитного договору Сторони передбачили, що Кредит надається шляхом продажу іноземної валюти з кредитного рахунку Позичальника. Позивачем відповідно до п. 1.3 Кредитного договору надано платіжне доручення на перерахунок коштів в національній валюті на рахунок ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод».

ОСОБА_2 до суду першої інстанції не надав жодного доказу, чому він вважає, що Кредитний договір є неукладеним.

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, являються не обґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню та спростовуються вищезазначеним.

Так, апелянт наполягає на тому , що вищевказаний кредитний договір від 15 травня 2005 року являється не укладеним , а тому похідний від нього договір застави являється не дійсним.

Зокрема , твердження в апеляційній скарзі про те , що за умовами договору іноземна валюта не видавалась, а факту конвертації не відбулось , а позивач як позичальник не давав доручення банку здійснити конвертацію, а курс конвертації не було з ним узгоджено спростовуються матеріалами справи.

Згідно до умов кредитного Договору № 120/07, а саме п.п. 1.1 ,1.2 ,1.3 його , позивач отримав суму 9218 доларів США шляхом продажу іноземної валюти з кредитного рахунку Позичальника ,зарахування за його дорученням гривневого еквіваленту іноземної валюти на поточний рахунок та перерахування коштів в національній валюті з поточного рахунку Позичальника на поточний рахунок продавця товару на підставі платіжного доручення для здійснення оплати за автомобіль CHERY A15 AMULET 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ( ар. сп.3-6). Копія платіжного доручення Позичальника з позивача по справі надана до заперечень на апеляційну скаргу ( ар. сп. 78).

Таким чином твердження апелянта про те , що договором не передбачено навіть операції купівлі-продажу іноземної валюти , а тому і не було здійснення даної дії являється безпідставним.

Твердження про в апеляційній скарзі про те , що при укладання кредитного договору не було узгоджено сторонами істотні для даного виду договору умови також являються безпідставними , які вже були вивчені судом при ухваленні рішення Ново московського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2011 року при розгляді справи за позовом ПАТ «Державний ощадбанк України « до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Держаний ощадбанк України», третя особа ОСОБА_4 України про захист прав споживача , визнання недійсним кредитного договору ( ар. сп.43-46) , яке набрало законної сили.

Таким чином , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду першої інстанції, у звязку з чим підстав для скасування або зміни рішення суду не має.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

-ОСОБА_5