АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А [1]

01 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Немировська О.В., перевіривши виконання вимог ст.ст. 293-298 ЦПК України по цивільній справі за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м.Києві про примусове проникнення до житла, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року,

встановив:

у грудні 2014 року державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ в м.Києві звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 для опису майна та накладення арешту, посилаючись на те, що у ВДВС Оболонського РУЮ в м.Києві на виконанні перебуває зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на загальну суму 516 525 грн. коп. та 10 653 653, 58 дол. США, та зазначав, що боржник ухиляється від виконання покладених на нього зобов'язань.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року подання було задоволено, дозволено державному виконавця здійснити примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 яка на праві власності належить боржнику ОСОБА_2

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1, яка не була стороною у справі, подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та в задоволенні подання відмовити, посилаючись на те, що вона є матір'ю боржника ОСОБА_2 та проживає у належній йому квартирі, а тому вважає що примусове проникнення до квартири порушує її права.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

В даному випадку, квартира, до якої було дозволено примусове проникнення, на праві власності належить ОСОБА_2 та знаходиться в іпотеці у ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а тому питання про встановлення, зміну або припинення прав та обов'язків ОСОБА_1, яка не брала участі у справі в суді першої інстанції, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року не вирішувалося.

Доводи апелянта про те, що у вказаній квартирі відсутнє майно ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, оскільки метою проникнення до житла є встановлення факту наявності або відсутності майна боржника ОСОБА_2, з метою подальшого опису та арешту.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 не має права на апеляційне оскарження ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року, а тому слід відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 292, 297 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року по цивільній справі за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м.Києві про примусове проникнення до житла.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Суддя

№ справи: 756/13744/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6209/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Кондратенко О.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.