Справа № 203/2164/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.,

при секретарі - Величко О.М.

за участю : позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Дніпропетровська в особі виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, треті особи Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3», Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Територіальної громади міста Дніпропетровська в особі виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, треті особи Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3», Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. (а.с. 2-3)

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні посилався на те, що 20.08.2014 року помер батько позивача ОСОБА_2, який був членом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3» та мешкав в кооперативній квартирі № 103 в житловому будинку № 12-б по вул. Героїв Сталінграда в м. Дніпропетровськ. За час життя ОСОБА_2 повністю сплатив на користь кооперативу пайові внески за вищезазначену квартиру, відшкодувавши тим самим вартість квартири у сумі 3 476 руб., але фактично не зареєстрував право власності у КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради, яке на той час виконувало функції органу державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. Таким чином, батько позивача ОСОБА_2 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої входить вищезазначена квартира, оскільки позивач є сином померлого, фактично постійно проживав з ним на момент його смерті та був зареєстрований в квартирі, постійно утримував та допомагав йому, виконуючи свої обовязки як дитини щодо свого батька, враховуючи, що ОСОБА_2 не складав заповіт, а позивач є його спадкоємцем першої черги, позивач прийняв спадщину та на підставі його заяви нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу. З огляду на те, що позивач не має можливості оформити в установленому законом порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру, у звязку з відсутністю оригіналу документа про право власності на нерухоме майно, що є перешкодою для набуття права власності на квартиру в порядку спадкування, позивач звернувся до суду та просив суд визнати за ним право власності на квартиру №103 в житловому будинку № 12-б по вул. Героїв Сталінграда в м. Дніпропетровськ, загальною площею 42,3 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м, в порядку спадкування за законом після померлого 20 серпня 2014 року ОСОБА_2. (а.с. 2-3)

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. (а.с. 66)

Представник Територіальної громади міста Дніпропетровська в особі виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини не явки суд не повідомила, однак надала на адресу суду письмові заперечення в яких посилалась на те, що не визнає та не підтримує позовні вимоги, оскільки вважає їх недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у звязку з тим, що позивач не доводить відсутності у нього підстав для оформлення свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі, а отже позовні вимоги є передчасними, тому представник відповідача просила суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. (а.с. 60-61)

Представник третьої особи - Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3» у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак надала на адресу суду лист в якому просила суд розглянути дану справу без участі їхнього представника, у звязку з виробничою неможливістю представника бути присутнім у судовому засіданні, зазначивши, що у кооперативу відсутні заперечення щодо заявлених позовних вимог. (а.с. 44, 66)

Представник Пятої ДДНК у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак надав на адресу суду лист в якому просив суд розглянути дану справу без участі їхнього представника. (а.с. 50)

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3, який помер 20 серпня 2014 року був батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 07.01.1964 року та копією свідоцтва про смерть від 22.08.2014 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 8-9)

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, був членом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3» в період з 26.09.1979 року по 20.08.2014 рік проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3, за яку за життя сплатив пай у розмірі 3 476 руб., у звязку з чим в нього відсутня заборгованість з оплати вартості квартири, окрім цього померлий ОСОБА_2 був виписаний з вищезазначеної квартири на підставі свідоцтва про смерть. На день його смерті у вищевказаній квартирі були зареєстровані дві особи: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, викладені обставини підтверджуються копіями довідок ОК «ЖБК № 50 «Учитель-3» від 30.05.2015 року та копією технічного паспорту на квартиру № 103 в житловому будинку № 12-Б по вул. Героїв Сталінграда в м. Дніпропетровськ від 11.03.2015 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 10-14)

Також, судом було встановлено, що 24 грудня 2014 року позивач звернувся до Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, оскільки він є спадкоємцем першої черги померлого та подав заяву про прийняття всього спадкового майна ОСОБА_2, а саме квартири АДРЕСА_2, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем та спадкодавцем за час життя не була проведена реєстрація права власності на квартиру, а саме у позивача відсутній оригінал витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що підтверджується копією спадкової справи № 394/2014 до майна померлого 20 серпня 2014 року ОСОБА_2, наявною в матеріалах справи. (а.с. 52-59)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 141 ЖК України УРСР особі, прийнятій до членів житлово-будівельного кооперативу, по рішенням загальних зборів членів кооперативу, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, надається окрема квартира, що складається з однієї чи кількох кімнат, відповідно до кількості членів сім'ї, суми її пайового внеску і граничного розміру жилої площі, передбачуваного Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу. Заселення квартир у будинку житлово-будівельного кооперативу провадиться за ордерами, що видаються виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Відмову у видачі ордера може бути оскаржено в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів.

А відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, у тому разі, коли в нього відсутні правовстановлюючі документи.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд при вирішенні позовних вимог позивача, приймає до уваги, що померлий ОСОБА_2 будучи членом кооперативу, відповідно до вимог законодавства, яке діяло на час оформлення прав на квартиру, повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, внаслідок чого фактично набув право власності на квартиру АДРЕСА_3, однак за життя не зареєстрував право власності на вищезазначену квартиру у КП «ДМБТІ» ДМР, яке виконувало функції органу державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, враховуючи відомості викладені в довідках наданих Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3» від 30.05.2015 року, суд приходить до висновку про доведеність позивачем обставин, а саме, що власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_2, померлий 20 серпня 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з ОСОБА_2 та був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_6, утримував та допомагав померлому, однак не мав можливості оформити в установленому законом порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на квартиру, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1), право власності на квартиру № 103 в житловому будинку № 12-б по вул. Героїв Сталінграда в м. Дніпропетровськ, загальною площею 42,3 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м, в порядку спадкування за законом після померлого 20 серпня 2014 року ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 321, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1223, 1258, 1259, 1261, 1268, 1299 ЦК України, ст. 141 ЖК України УРСР, ч. 2 ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1), право власності на квартиру № 103 в житловому будинку № 12-б по вул. Героїв Сталінграда в м. Дніпропетровськ, загальною площею 42,3 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м, в порядку спадкування за законом після померлого 20 серпня 2014 року ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ф.Ф. Маймур