Справа № 199/443/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Яншиній Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про розірвання договору дарування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання договору дарування квартири №52 по прос. Воронцова, 23 у м. Дніпропетровську.

В обґрунтуванні позовних вимог посилався на те, що 10.10.2013 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 був посвідчений договір дарування квартири №52 по прос. Воронцова, 23 у м. Дніпропетровську між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, реєстровий №5-746.

Позивач зазначає, що однією з умовою укладення вказаного договору дарування, була можливість його подальшого проживання в квартирі №52 по прос. Воронцова, 23 у м. Дніпропетровську, оскільки іншого житла він не мав і всі особисті рахунки були відкриті на його ім'я.

12.11.2014 року позивач не зміг потрапити у квартиру, оскільки відповідачем були змінені замки на вхідних дверях, чим створюються перешкоди у користування житловим приміщенням.

На думку позивача такі дії відповідача направлені на відчуження дарунка - квартири №52 по прос. Воронцова, 23 у м. Дніпропетровську, що має для нього велику немайнову цінність, тому просив суд розірвати договір дарування квартири №52 по прос. Воронцова, 23 у м. Дніпропетровську, укладений 10.10.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, реєстровий №5-746, та усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні вказаним житловим приміщенням.

Позивач та його представник у судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечувала через їх безпідставність, а також просила застосувати до позовних вимог позовну давність та відмовити позивачу у задоволенні позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, якою просила справу слухати у його відсутність, рішення постановити відповідно до норм чинного законодавства.

Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідним батьком ОСОБА_2, що підтверджується та не спростовується сторонами.

10.10.2013 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 був посвідчений договір дарування квартири №52 по прос. Воронцова, 23 у м. Дніпропетровську між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, реєстровий №5-746.

Стаття 717 ЦК України предбачає, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч.2 ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Договір дарування відноситься до реальних договорів. Для укладення договору дарування необхідна згода обох сторін. Згода обдарованого вбачається в діях особи, що приймає дарунок.

З матеріалів справи, та показань свідків вбачається, що позивач добровільно, усвідомлюючи наслідки договору, уклав договір дарування квартири №52 по прос. Воронцова, 23 у м. Дніпропетровську зі своїм сином ОСОБА_2.

З тексту п. 15 договору дарування від 10.10.2013 року вбачається, що під час укладення договору сторони стверджували, що однаково розуміють значення та умови цього договору та його правові наслідки, підтверджують дійсність намірів при його укладанні, а також те, що угода не має характеру фіктивного та удаваного правочину.

Суттєва умова, а саме: домовленість між сторонами, що позивач і надалі буде проживати у квартирі, на яку посилається позивач, у спірному договорі не зазначена та доказів існування такої домовленості між ними позивачем суду не надана.

Також судом встановлено, та підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що позивач проживає в будинку №21 по прос. Воронцова у квартирі №25.

Відповідно до ст. 727 ЦК України, дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдарований умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Якщо обдарований вчинив умисне вбивство дарувальника, спадкоємці дарувальника мають право вимагати розірвання договору дарування. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдарований створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо внаслідок недбалого ставлення обдарованого до речі, що становить культурну цінність, ця річ може бути знищена або істотно пошкоджена. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо на момент пред'явлення вимоги дарунок є збереженим. У разі розірвання договору дарування обдарований зобов'язаний повернути дарунок у натурі.

Ст.727 ЦК України містить в собі вичерпний перелік підстав для розірвання договору дарування на вимогу дарувальника.

Доказів того, що квартира становить історичну, наукову, культурну цінність, загрози безповоротної втрати дарунку, що має для дарувальника велику немайнову цінність, того, що майно може бути знищене або істотно пошкоджене внаслідок недбалого ставлення обдарованого до нього, в результаті чого дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, суду також не надано.

Договір дарування від 10.10.2013 року відповідає вимогам ст.ст. 203, 207, ст.717, ч.2 ст.719 ЦК України, доказів порушення діючого законодавства при його укладенні суду не надано.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Судом встановлено, що на час укладання спірного договору дарування сторонами були дотримані усі умови для його посвідчення, при вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом були вчинені всі дії, що передбачені чинним законодавством при вчиненні подібного виду послуг.

Відповідно до ст.728 ЦК України до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік.

З матеріалів справи вбачається, що договір дарування між сторонами укладений 10.10.2013 року, до суду з позовною заявою позивач звернувся 22.01.2015 року, тобто з пропуском позовної давності.

Поважних причин пропуску позовної давності позивач не надав, представник відповідача у свою чергу просив суд застосувати позовну давність.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Враховуючи встановлені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування, а відповідно і позовних вимог про усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні вказаним житловим приміщенням, оскільки позивач не є власником спірної квартири.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 154, 212, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2, третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про розірвання договору дарування, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: