У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» (далі - ТОВ «ЛЕО») про захист прав споживача шляхом визнання договору укладеним,

в с т а н о в и в:

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2015 року, позов задоволено.

Визнано укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «ЛЕО» договір про користування електричною енергією щодо постачання ОСОБА_2 електричної енергії у необхідних йому обсягах до його електроустановок, які знаходяться у кв. АДРЕСА_1, на умовах, передбачених типовим договором, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення» від 26 липня 1999 року №1357.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «ЛЕО», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та врахувавши правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року у справі №6-110цс12, вирішили спір в межах заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання про захист прав споживача шляхом визнання договору укладеним, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур