Справа № 646/3653/15-ц
№ провадження 2/646/1003/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.04.2015 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Васильєвої О.О.,
за участю секретаря - Міщенко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до ОСОБА_1, треті особи: Відділ державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції, Комунальне підприємство "Теплові мережі Харківського району", про звільнення майна з-під арешту, -
Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції, у якій просить суд звільнити з-під арешту нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, накладеного на підставі постанови №40492054 від 10.10.2014 року.
За умовами договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, а Позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію, а інші передбачені платежі з сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.
В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором був укладений Іпотечний договір № б/н від 05.04.2008 року.
Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору відступлено ТОВ «Кей-Колект», та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек.
12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», відповідно до Договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по кредитному договору.
10.03.2015 року позивач при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на предмет іпотеки накладений арешт на підставі постанови №40492054 від 10.10.2014 р. ВДВС Харківського РУЮ.
Такі дії порушують права позивача, оскільки ТОВ «Кей-Колект» має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна.
Наявність арешту на рухоме майно, яке є предметом іпотеки, порушує права та законні інтереси позивача, як іпотекодержателя, оскільки ускладнює звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог іпотекодержателя.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином.
Представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник третьої особи Комунального підприємства "Теплові мережі Харківського району" в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу №1.
Відповідно до витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек №39325250 від 14.12.2012 року обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору відступлено ТОВ «Кей-Колект» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек.
Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №34695057 від 10.03.2015 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №40492054 від 10.10.2014 року Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції, було накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_1, зокрема на квартиру за адресою АДРЕСА_2.
Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя. Положеннями статті 16 Закону України "Про заставу" передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.
Статтею 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ст. 3 Закону України Про іпотеку пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки.
Відповідно до частин першої, другої, п'ятої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в гривні та іноземній валюті, інші цінності. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.
Згідно до ст. 54 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".
Отже, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно.
Положеннями статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно з частиною третьою статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.
Суд зазначає, що право застави у позивача виникло 25.04.2008 року, згідно договору іпотеки, а постанова №40492054 Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції, прийнята 10.10.2014 року.
Положеннями ст. 60 Закону України Про виконавче провадження передбачено право особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Відповідно до п.п. 5.13, 5.13.1 , 5.13.2, Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом міністерства юстиції України від 15.12.1999 р. № 74/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 р. за № 865/4158 з наступними змінами, звернення стягнення на предмет іпотеки і його реалізація для задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється відповідно до умов іпотечного договору. На майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати".
Системний аналіз наведених норм матеріального права свідчить про наявність у іпотекодержателя права на вчинення дії, спрямованих на захист прав іпотекодержателя, визначених умовами договору іпотеки, в тому числі і шляхом подачі позову про зняття арешту з майна, в складі якого є предмет іпотеки, переданий в іпотеку позичальником на забезпечення задоволення вимог кредитора за рахунок предмету іпотеки.
За таких обставин позовні вимоги ТОВ Кей-Колект підлягають задоволенню.
Фіксування судового засідання, у відповідності до ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося.
Керуючись, ст.ст.316,321,386,391,392, 509, 611,629,693,697 Цивільного кодексу України, Законом України Про виконавче провадження, Законом України Про іпотеку, ст. ст. 10-11, 57-61, 66, 88, 169, 209, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до ОСОБА_1, треті особи: Відділ державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції, Комунальне підприємство "Теплові мережі Харківського району", про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.
Звільнити з-під арешту, накладеного на підставі постанови №40492054 від 10.10.2014 року Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції, нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення у повному обсязі виготовлено 05.05.2015 року.

Суддя Васильєва О.О.