Справа № 534/745/15-ц
№ 2-о/534/38/15
У Х В А Л А

14 квітня 2015 року м. Комсомольськ

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Солоха О.В., перевіривши заяву лікаря-психіатра Комсомольської міської лікарні про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року лікар-психіатр Комсомольської міської лікарні ОСОБА_2 звернувся до суду із згаданою заявою, в якій порушує питання про продовження раніше наданої амбулаторної психіатричної допомоги громадянинові ОСОБА_1 в порядку ст.12 ЗУ «Про надання психіатричної допомоги».

Заявлені вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 продовжує хворіти на психічну хворобу та в період її загострення агресивно налаштований до оточуючих.

Перевіривши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, згідно із ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цивільним процесуальним Законом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, з врахуванням особливостей розгляду справ певних категорій.

Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України, яка є загальною нормою, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

У відповідності до ст.280 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно із ч.2 ст.281 ЦПК України, справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обовязковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, повязані з наданням психіатричної допомоги.

Статтею 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги.

У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

У разі погіршення стану психічного здоров'я особи, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, та ухилення від виконання цією особою або її законним представником рішення суду про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку психіатрична допомога може надаватися на підставах та в порядку, передбачених статтями 14, 16 і 17 цього Закону.

Однак, при зверненні до суду лікар-психіатр, в порушення вимог ст.119 ЦПК України, в своїй заяві, не викладає обставин, якими обґрунтовує свої вимоги,та не зазначає доказів, що підтверджують кожну обставину, а саме:

· заявляючи вимогу про продовження особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, не зазначає коли, на підставі чого та на який строк особі призначалася така допомога, на відповідне судове рішення не посилається та до заяви його копію не додає;

· не зазначає чи продовжувалося надання особі психіатричної допомоги раніше, чи оглядалася ця особа протягом надання цієї допомоги (ч.5 ст.12 Закону);

· прохаючи про продовження такої допомоги, лікар-психіатр не зазначає в заяві підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, як цього вимагає ч.2 ст.280 ЦПК України, яка у свою чергу кореспондується з ч.5 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Також заявляючи вимогу про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, лікар-психіатр не зазначає на який строк її потрібно продовжити.

Також не конкретизовані вимоги: заявник звертається до суду із заявою про продовження застосування громадянину ОСОБА_1 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги, але не вказує де на даний час перебуває ОСОБА_1

Крім того, в матеріалах відсутні данні про те, що ОСОБА_1 відмовляється від лікування у психіатричній лікарні та не усвідомлює необхідності такого лікування.

Крім того, з висновку ВКК, доданого до заяви, не видно, коли саме проводилося засідання ВКК, тобто не вказано дату засідання.

У відповідності до наведених вище норм, заява про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається у присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обовязковою участю прокурора, лікаря-психіатра, що подав заяву, особи, щодо якої розглядаються питання, повязані з наданням психіатричної допомоги, та її законного представника.

Разом з тим, у порушення ч.2 ст.119 ЦПК України в заяві лікаря-психіатра не зазначено імя (найменування) заінтересованих осіб (пацієнта, прокурора, законного представника) їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий. Також, в порушення вимог ст.120 ЦПК України до заяви не додано її копій та копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників судового розгляду.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст.280 ЦПК України, яка кореспондується з ч.5 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу», до заяви про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку необхідно додавати висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

В порушення цієї норми до заяви лікаря-психіатра додано документ із назвою «висновок комісії лікарів-психіатрів» підписаний лікарями ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, скріплений печаткою ЛКК. Необхідно звернути увагу на те, що згаданий висновок представляє собою бланк встановлено зразку, заповнений від руки нерозбірливим почерком, що утруднює сприйняття його змісту. Крім того, цей бланк передбачає підпис в.о. директора Департаменту медичної допомоги ОСОБА_5, але його погодження у висновку відсутнє.

З огляду на викладене, заява лікаря-психіатра не відповідає вимогам ст.ст.119,120,280,281 ЦПК України та ст..12 Закону України «Про психіатричну допомогу», що позбавляє суд можливості призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає строк для усунення недоліків.

З огляду на викладене, застосовуючи аналогію Закону, та керуючись ст.ст.8,119,121 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву лікаря-психіатра Комсомольської міської лікарні про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати заявнику пятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який починає свій перебіг з дня отримання ним копії даної ухвали.

В разі невиконання вимог суду заява буде вважатися неподаною і повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя (підпис) О.В. Солоха

З оригіналом вірно.

Суддя О.В. Солоха