Справа №2/489/639/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 березня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 р. позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, оскільки з січня 2014р. відповідач за даною адресою не проживає. В подальшому уточнила позов, і як підставою для втрати відповідачем право користування вказала зміну її власника з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначену квартиру вона придбала 26 листопада 2014р. у ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_2, при цьому відповідач ОСОБА_2 з реєстрації за даною адресою не знявся, а в квартирі не проживає.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, пояснила, що зняти відповідача з реєстрації неможливо, оскільки він знаходиться за межами України.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Суд заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити.

З копії договору купівлі-продажу від 26 листопада 2014 р. вбачається, що ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та, на підставі довіреності, від імені ОСОБА_2 продала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 2661. (а.с. 5).

З довідки ЖКП ММР «Південь» від 11 грудня 2014р. вбачається, що в зазначеній квартирі зареєстрований колишній власник ОСОБА_2 (а.с. 8).

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.11.2014р., право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1, (а.с. 7).

Відповідно акту про не проживання, складеного 29 листопада 2014р. ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 не проживає в зазначеній квартирі з січня 2014 року (а.с. 14).

Аналізуючи встановлені судом обставини, суд дійшов до висновку, що між сторонами склалися правовідносини як власника та колишнього власника житла.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає майно у власність другій стороні, а покупець приймає майно і сплачує за нього певну суму.

Виходячи зі змісту статті 346 ЦК України, право власності ОСОБА_2 на квартиру припинено внаслідок продажу квартири ОСОБА_1

Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013р. "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" втрату права користування житловим приміщенням визначено як наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. За такого, власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування

Враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_9 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя Д.Г. Губницький