Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №227/3771/14 Головуючий у 1-й інстанції: Лаврушин О.М.
Провадження№22-ц/778/1357/15р. Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Кочеткової І.В.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

на додаткове рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 вересня 2014 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 (раніше ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору і стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2009 року ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору і стягнення заборгованості.

В позові зазначало, що 13 жовтня 2006 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №2144Н, відповідно до якого банк надав, а ОСОБА_3 отримала кредит у сумі 13000 грн., який було перераховано на картковий рахунок. Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язалася здійснювати погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення щомісячно плати у розмірі 362 грн. з графіком повернення кредиту банку 13 жовтня 2009 року. За договором поруки від 13 жовтня 2006 року поручителем вищевказаному кредитному договору виступила ОСОБА_4 (раніше ОСОБА_4 ОСОБА_3 виконувала свої обов'язки не належним чином, погасивши кредит в сумі 6667 грн. 50 коп., та комісійну винагороду в сумі 4322,50 грн. Через неналежне виконання зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним договором, станом на 20 січня 2009 року заборгованість склала 14 163,65 грн., яка складається з: 6 332,50 грн. - заборгованість за кредитом; 1 820 грн. - прострочена комісія; 6 011,15 грн. - пеня. Банк неодноразово звертався до відповідачів з вимогою про виконання зобов'язання. Посилаючись на викладені обставини, просило суд розірвати кредитний договір № 2144Н від 13 жовтня 2006 року та стягнути солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (раніше ОСОБА_5 на користь Банку заборгованість в сумі 14 163,65 грн., судові витрати і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

23 лютого 2009 року ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до суду з уточненою заявою, в якій зазначало, що в частині вимог про стягнення заборгованості з поручителя по кредитному договору банк відмовляється в повному обсязі (а.с. 57).

Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2010 року розірвано кредитний договір № 2144Н від 13 жовтня 2006 року та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (раніше ОСОБА_5 на користь банку заборгованість в сумі 14 163,65 грн., судовий збір у розмірі 141,63 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

У вересні 2014 року ОСОБА_4. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, просила суд виключити її з числа відповідачів по даній справі, відповідно до уточненої позовної заяви ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" від 23.02.3009 року.

29 вересня 2014 року Добропіьським міськрайонним судом Донецької області ухвалено додаткове рішення, яким виключено з рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2010 року ОСОБА_4 з числа відповідачів. Відкликано виконавчий лист по даній цивільній справі в частині стягнення з ОСОБА_4

Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням суду, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить додаткове рішення скасувати, у задоволенні заяви відмовити.

ОСОБА_4 подані заперечення на апеляційну скаргу, в яких остання просить відхилити апеляційну скаргу.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_7, ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Проте, у матеріалах справи відсутні відомості щодо повідомлення сторін про час і місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Судом порушено порядок розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що при постановленні додаткового рішення суд першої інстанції послався на ту обставину, що 23.02.2009р. позивачем в особі представника була подана заява про відмову від вимог відносно поручителя (ОСОБА_4.), яка не була своєчасно розглянута судом.

Вказана заява не була вирішена у порядку п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України, за якою суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Ухвали судом не прийнято, що є порушенням порядку вирішення питання про прийняття відмови позивача від позову.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

У цій справі даний припис закону можливо застосувати на підставі ч.8 ст.8 ЦПК України щодо права суду застосувати закон, що регулює подібні за змістом відносини, та скасувати додаткове рішення, передавши питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Даний висновок ґрунтується на ст.220 ЦПК України, за якою додаткове рішення ухвалюється саме судом, що ухвалив рішення. Відповідно, апеляційний суд не є судом, що ухвалив рішення і не має ухвалювати додаткове рішення у цій справі.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Вимога апелянта до апеляційного суду про відмову у заяві про ухвалення додаткового рішення не може знайти вирішення, оскільки фактично йдеться про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення по суті, що у відповідності до ч. 1 ст.220 ЦПК України знаходиться у компетенції суду, що ухвалив рішення, тобто суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" частково.

Додаткове рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 вересня 2014 року у цій справі скасувати, передати питання на новий розгляд суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: