Справа № 2-1085/11
Провадження № 22-ц/779/641/2015
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Ковалюка Я.Ю., Фединяка В.Д. секретаря Капущак С. В.

з участю апелянта ОСОБА_2 та представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про повторне виселення ОСОБА_2, ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6, з апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_2 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 09 лютого 2015 року -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 09 лютого 2015 року повторно виселено ОСОБА_2, ОСОБА_5 та їх малолітнього сина ОСОБА_6 з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на праві власності належить ОСОБА_4 після виконання рішення про виселення.

На дану ухвалу ОСОБА_5, ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, просять її скасувати та відмовити. в задоволенні заяви.

У скарзі апелянти зазначають, що їхня сім'я добровільно виселилась з будинку АДРЕСА_1 та були згідні передати ключі від жилого будинку, якщо буде складений попередній договір оренди на земельну ділянку, на якій знаходиться будинок.

ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 без законного права на земельну ділянку, на якій знаходиться належний їй будинок і яка була приватизована у 1994 році апелянтами, і нею користується.

Ухвалою ВССУ України від 11 липня 2012 року про перегляд справи про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно, зазначено, що земельна ділянка не належить ОСОБА_4 і це не може бути підставою для відмови їй у позові. Разом з тим, сторони не позбавлені можливості врегулювати питання переходу права власності на земельну ділянку шляхом укладення відповідних цивільно-правових угод у встановленому порядку. Апелянти вважають, що ОСОБА_4 для володіння, користування та розпорядження даними будівлями, необхідно врегулювати перехід права власності на земельну ділянку шляхом укладення відповідних цивільно-правових угод в установленому порядку.

Вислухавши апелянта ОСОБА_2, який вимоги скарги підтримав, представника ОСОБА_4, який вимоги скарги не визнав, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Відповідно до ч.11 ст.78 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

Отже, для постановлення ухвали про повторне виселення особи на підставі рішення суду про виселення необхідно з'ясувати та довести дві обставини, а саме: 1) примусове виселення особи з приміщення і 2) самостійне вселення цієї особи в це приміщення.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22 листопада 2011 року ухвалено виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з неповнолітніми дітьми ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 з жилого будинку АДРЕСА_1 Коломийського району.

Згідно акту державного виконавця від 05 жовтня 2012 року на підставі рішення суду вказаних осіб виселено з житлового будинку.

За даними довідки виконкому Нижньовербізької сільської ради від 26 січня 2015 року, ОСОБА_4 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 12 жовтня 2010 року №2185 та витягу про державну реєстрацію прав від 12 листопада 2010 року. На час складання довідки в будинку без реєстрації проживають ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 (а.с. 22), що було підтверджено в засіданні суду першої інстанції та не заперечується апелянтами.

Згідно свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів ОСОБА_4 належить на праві власності цегляний житловий будинок, житловою площею 42, 1 кв.м, загальною площею 67,1 кв.м. та господарських споруд, яке придбане нею за 105833 гривень, що раніше належав ОСОБА_5

Апелянт ОСОБА_2 у засіданні апеляційного суду не заперечив, що повторно із сім'єю вселився у будинок ОСОБА_4 через те, що вона відмовляється укласти договір оренди або іншу цивільно-правову угоду про користування їхньою земельною ділянкою під домоволодінням, яка не перейшла у її власність та законне користування.

Дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно застосував положення ч. 11 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» та дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачі без законних підстав зайняли спірний житловий будинок, оскільки заселилися до нього при наявності чинного рішення суду після закінчення виконавчого провадження з їх примусового виселення, а їх доводи щодо вирішення питання про укладення цивільно-правових угод для користування ОСОБА_4 земельною ділянкою не заслуговують на увагу, оскільки правового значення для вирішення питання про повторне виселення не мають.

При вирішенні позовних вимог судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано оцінку доводам сторін.

Викладені доводи апеляційної скарги перевірені апеляційним судом і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело, або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст.218, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Р.Й. Матківський

Я.Ю. Ковалюк

В.Д. Фединяк