АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/760/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 52 Бурлака О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівКорнієнко Н. В. , Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_6 до приватного акціонерного товариства «Миронівська птахофабрика» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2013 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Миронівська птахофабрика» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 19 березня 2010 року на підставі наказу № 358-К він був прийнятий відповідачем на роботу водієм автотранспортних засобів (самоскид) транспортної служби, з оплатою згідно штатного розкладу та випробувальним терміном один місяць, після спливу якого продовжував працювати водієм на цьому підприємстві до 28 липня 2010 року.

28 липня 2010 року його не було допущено до виконання службових обов'язків у зв'язку з відстороненням від їх виконання на час перевірки за фактом нестачі у нього паливно-мастильних матеріалів. З наказом про відсторонення від роботи його ознайомлено не було. Згодом йому стало відомо, що відсторонено його за наказом № 950-к від 28 липня 2010 року.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 9 липня 2013 року позивача звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки за місцем роботи.

27 липня 2013 року позивачу було надано наказ про його звільнення з посади водія за п.8 ст.40 КЗпП України та, в послідуючому, видано трудову книжку і проведено розрахунок за відпрацьовані позивачем у 2010 році вісім днів у сумі 369,26 грн.

Вважає своє звільнення незаконним та безпідставним, діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яку оцінив у 30 000 грн.

Просив суд визнати незаконним та скасувати наказ № 485-к від 26 липня 2013 року про його звільнення, визнати його звільнення незаконним, поновити на роботі на посаді водія, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.07.2010 року по 27.07.2013 року та компенсацію за невикористану відпустку. Також просив стягнути моральну шкоду в сумі 30 000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 4500 гривень.

В жовтні 2013 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив визнати незаконними та скасувати накази № 950 від 28.07.2010 року, № 485-к від 26.07.2013 року, визнати його звільнення з роботи незаконним та поновити його на посаді водія, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.07.2010 року по 27.07.2013 року в розмірі 58 320 гривень 90 копійок, індексацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 1386 гривень та компенсацію за невикористану відпустку. Також просив стягнути моральну шкоду в сумі 30 000 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 4500 гривень.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 7 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2014 року, в задоволенні позову ОСОБА_6 до ПАТ «Миронівська птахофабрика» в частині визнання незаконним та скасування наказу № 950-к від 28 липня 2010 року відмовлено у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

В задоволенні позову ОСОБА_6 в частині: визнання незаконним та скасування наказу № 485-к від 26 липня 2013 року, визнання звільнення на підставі п. 8 ст. 40 КЗпП України незаконним та поновлення його на роботі, стягнення з ПрАТ «Миронівська птахофабрика» на користь ОСОБА_6 за період з 28 липня 2010 року по 27 липня 2013 року середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 58 320,грн. 90 коп, індексації за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 1 386 грн. та компенсації за невикористану відпустку, відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2014 року рішення суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 червня 2014 року ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28.01.2014 року в частині поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 7 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2014 року в частині відмови у визнанні незаконним та скасуванні наказу № 950-к від 28.07.2010 року про відсторонення від роботи - залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 20 серпня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07 листопада 2013 року задоволено частково.

Ухвалено скасувати рішення в частині відмови в позові про визнання наказу № 485-к від 26.07.2013 року незаконним, визнання звільнення незаконним, стягнення компенсації за вимушений прогул, стягнення моральної шкоди та судових витрат.

Ухвалено в цій частині позову нове рішення, яким:

визнати незаконним наказ № 485-к від 26.07.2013 року про звільнення ОСОБА_6 за п. 8 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_6 на роботі водія автотраспортних засобів (перевезення сипучих вантажів) транспортної служби ПАТ "Миронівська птахофабрика" з 21 серпня 2014 року.

Стягнути з ПАТ "Миронівська птахофабрика" в користь ОСОБА_6 компенсацію заробітної плати за період з 28.07.2013 року по 20.08.2014 року в сумі 18492,31 грн, за винятком відрахованих бухгалтерією відповідача податків та обов'язкових платежів до різних фондів..

У стягненні з ПАТ "Миронівська птахофабрика" в користь ОСОБА_6 моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ПАТ "Миронівська птахофабрика" в користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн.

Стягнути з ПАТ "Миронівська птахофабрика" в прибуток держави 257,60 грн судового збору.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 1445,04 коп, за винятком відрахованих бухгалтерією відповідача податків та обов'язкових платежів до різних фондів, підлягає до негайного виконання.

В решті рішення залишити без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.02.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Ухвалено рішення апеляційного суду Черкаської області від 20 серпня 2014 року в частині відмови в позові ОСОБА_6 про стягнення з ПАТ «Миронівська птахофабрика» суми індексації у зв'язку з несвоєчасно виплаченою заробітною платою, а також відшкодування моральної шкоди скасувати та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи, а саме із заяви про збільшення позовних вимог, поданої 08.10.2013 року вбачається, що при зверненні до суду крім інших позовних вимог ОСОБА_6 просив стягнути з відповідача індексацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 1386 гривень. В наданому суду розрахунку /а.с. 63-64/ вказував, що з часу відсторонення від посади, а саме з 28.07.2010 року і до дня звільнення 26.07.2013 року, йому не була виплачена заробітна плата за період з серпня 2010 року по липень 2013 року, тобто за 36 місяців в загальній сумі 58 320 гривень /середній заробіток за час вимушеного прогулу/. З урахуванням індексу інфляції, його втрати від інфляції за цей період відповідно до його розрахунків складають 1386 гривень, які він і просив стягнути з відповідача на його користь. /а.с. 59-64/

Позовні вимоги про проведення індексації інших грошових коштів, в тому числі виплачених відповідачем ОСОБА_6, останній при зверненні до суду не заявляв.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Враховуючи вищевикладене, індексація суми середнього заробітку, який нараховується за час вимушеного прогулу, указаними нормативними актами не передбачена.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 20 серпня 2014 року ОСОБА_6 в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача компенсації за вимушений прогул за період з 28.07.2010 року /відсторонення від роботи/ по 26.07.2013 року /день звільнення/, які він в розрахунку називає невиплаченою заробітною платою і просив стягнути з урахуванням індексу інфляції - відмовлено Рішення суду в цій частині ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.02.2015 року - залишено без змін.

Враховуючи, що в цій частині позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено, відповідно до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» вказані кошти / середній заробіток за час вимушеного прогулу/ індексації не підлягають, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми індексації в розмірі 1386 гривень, нараховані позивачем за період з 28.07.2010 року по 26.07.2013 року також задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За змістом ст. 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

В ході розгляду справи було об»єктивно встановлено факт порушення відповідачем ПАТ «Миронівською птахофабрикою» трудових прав ОСОБА_6, яке полягає у його незаконному звільненні з роботи, що призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків та вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача необхідно визначити в сумі 5 000 гривень, а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Згідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди, вважає за необхідне рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07 листопада 2013 року в цій частині скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити частково. В частині стягнення індексації за несвоєчасно виплачену заробітну плату рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07 листопада 2013 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07 листопада 2013 року - задовольнити частково.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07 листопада 2013 року в частині відмови в позові про стягнення індексації за несвоєчасну вплату заробітної плати в сумі 1386 гривень - залишити без змін.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07 листопада 2013 року в частині відмови в позові про стягненні моральної шкоди - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з приватного акцуіонерного товариства «Миронівська птахофабрика» на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 5 000 /п»ять тисяч/ гривень.

Рішення колегії набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :