У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Тролейбусне депо № 2» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він з 28 серпня 2013 року перебував у трудових відносинах з комунальним підприємством «Тролейбусне депо № 2» (далі - КП «Тролейбусне депо № 2»), працював на посаді водія тролейбусу (пасажирського) третього класу. Наказом від 28 листопада 2013 року № 1229-ВК його звільнено на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України з 26 листопада 2013 року за прогули без поважної причини 26-28 листопада 2013 року.

Позивач вважав, що його звільнено з роботи неправомірно, тому просив суд: визнати наказ від 28 листопада 2013 року № 1229-ВК незаконним та скасувати, поновити його на роботі, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 січня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що роботодавець довів законність, обґрунтованість і відповідність нормам КЗпП України прийняття оспореного позивачем наказу, факт допущення ОСОБА_4 прогулів 26-28 листопада 2013 року без поважних причин підтверджується сукупністю доказів.

Ураховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта