АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3835 Головуючий у 1 інстанції -П‛ятничук І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

8 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Поливач Л.Д., Пікуль А.А.

при секретарі Бугай О.О.

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока»,треті особи Департамент охорони здоров‛я виконавчого органу Київської міської ради, Первинна профспілкова організація Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» про визнання незаконним,скасування наказу та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока»

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2015 року ,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що з 2013 року працює у відповідача в Київській міській клінічній офтальмологічній лікарні «Центр мікрохірургії ока» на посаді лікаря-офтальмолога.

26 червня 2014 року за наказом головного лікаря №83 була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за неналежне виконання посадових обов'язків,порушення порядку ведення медичної та статистичної документації та порядку ведення лікування хворих,неякісне надання медичної допомоги.

Вважаючи,що накладення дисциплінарного стягнення проведено з порушенням вимог закону та є безпідставним,винесено з надуманих міркувань та особистих мотивів головного лікаря та адміністрації лікарні,оскільки вона не вчиняла жодних дисциплінарних проступків та не порушувала трудову дисципліну та свої трудові обов'язки, позивачка просила визнати незаконним та скасувати наказ про накладення на неї дисциплінарного стягнення №83 від 26 червня 2014 року та стягнути на її користь з відповідача 3 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Стягнуто з відповідача на її користь держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

В частині вимог про відшкодування моральної шкоди в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду відповідач Київська міська клінічна офтальмологічна лікарня «Центр мікрохірургії ока» подала апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову ОСОБА_1 в задоволені позову.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те,що догана позивачці оголошено з порушенням вимог закону, не врахував та не надав належної оцінки наданим доказам на підтвердження неналежного виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов'язків, порушення порядку ведення медичної та статистичної документації та порядку ведення лікування хворих,неякісне надання медичної допомоги. Окрім цього, судом зроблено невірний висновок про порушення термінів накладення дисциплінарного стягнення,оскільки згідно з наказом Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» № 58 від 13.05.2014 р про проведення перевірки встановлено строк роботи комісії по перевірці роботи ОСОБА_1 з 13.05.2014 р. по 23.05.2014 р. було продовжено до 13.06.2014 р, після чого, в цей же день було складено акт №4 про виявлення ряду порушень і з дотриманням норм ч. 1 ст.148 Кодексу законів про працю України було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності згідно наказу № 83 від 26.06.2014р.

Таким чином,зазначає апелянт,рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 грудня 2014р суперечить вимогам чинного законодавства, ґрунтується на поверхневій перевірці обставин справи, а отже не забезпечує повний всебічний розгляд справи, а саме - не з'ясовує важливі для вирішення спору обставини, не в повному обсязі встановлює спірні відносини та не враховує дійсного змісту законодавства, крім того при розгляді спору судом не приймались доводи та докази відповідача, що може свідчити про упереджене ставлення суду до відповідача та порушує основні принципи правосуддя про об'єктивний та всебічний розгляд справи.

В судове засіданні суду апеляційної інстанції сторони та представники третіх осіб не з'явилися про розгляд справи повідомлені за законом належно, причини неявки не повідомили.

Неявка зазначених осіб,які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та згідно ч.2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Частиною 1 статті 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Згідно ч. 1, 3 ст. 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має то строк закінчується в останній день цього місяця.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 22 постанови Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ щодо притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Тобто, виключною компетенцією власника або уповноваженого ним органу є видача наказів, визначення підстав, мотивів, обґрунтування та виду дисциплінарного стягнення. В свою чергу, до компетенції суду належить перевірка додержання передбачених законом підстав та порядку застосування до працівників дисциплінарного стягнення, тобто законність наказу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до наказу №177-к від 02.09.2013 р. ОСОБА_1 прийнята за сумісництвом посаду лікаря-офтальмолога відділення вітрео-ретинальної хірургії Київської міської клінічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» на 0,25 вакантної ставки з 02.09.2013р.

02.09.2013 р. ОСОБА_1 ознайомлена з посадовою інструкцією лікаря-офтальмолога відділення вітрео-ретинальної хірургії Київської міської клінічної лікарні «Центр мікрохірургії ока».

З правилами внутрішнього трудового розпорядку, ввідним інструктажем з техніки безпеки та умовами праці ОСОБА_1 ознайомлена.

Згідно до наказу №58 від 13.05.2014 р. про проведення перевірки створено комісію з перевірки історій хвороб та обставин викладених у рапорті в.о. заступника головного лікаря з питань експертизи якості меддопомоги, вказаним наказом встановлено строк роботи даної комісії з 13.05.2014 р. по 23.05.2014 р.

Відповідно до акту перевірки історій хвороб від 13.06.2014 р. встановлено, зокрема, що в історії хвороб №4256, №4257 хірург ОСОБА_3, лікуючий лікар ОСОБА_1виявлено порушення ведення історії хвороби.

Крім того комісією 26.06.2014 р. складено акт про виявлення та виправлення помилок в акті №4 від 13.06.2014 р. про перевірку історій хвороб.

Відповідно до наказу №83 від 26.06.2014 р. позивачу, як лікареві-офтальмологу відділення вітреоретинальної хірургії КМКОЛ «ЦМХО». за підписом головного лікаря ОСОБА_4 оголошено догану за неналежне виконання посадових обов'язків; порушення порядку ведення медичної, статистичної документації та порядку проведення лікування хворих; неякісне надання медичної допомоги, а саме: систематичні порушення, оформлення добровільної згоди на обробку персональних даних та інформованої добровільної згоди на операцію та знеболення. а саме відсутність інформації щодо запланованого оперативного втручання, що не дає змогу оцінили поінформованість хворого про об'єм оперативних втручань; порушення порядку призначення лікарських засобів та їх дозування; відсутність обґрунтування показань до операції; допущення неповного догоспітального обстеження хворих; відсутність відмітки ефективності лікування в стаціонарі деяких хворих; невірно або неповно вказаний діагноз; допущення розбіжності клінічного діагнозу та діагнозу заключного клінічного та інших порушень вимог нормативно-правових актів Міністерства охорони здоров'я України, внутрішніх актів КМКОЛ «ЦМХО», виявлених комісією КМКОЛ «ЦМХО», створеної наказом від 13.05.2014 року № 58, та відображених в Акті перевірки історій хвороб № 4 від 13.06.2014 р.

Відповідно до акту від 03.07.2014 р. ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення під підпис з наказом №83 від 26.06.2014 р. «Про винесення догани».

Відповідно до протоколу №1 ОСОБА_1 є членом профспілкової організації.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання наказу №83 від 26 червня 2014 року про накладення на неї дисциплінарного стягнення суд першої інстанції виходив з того, що до застосування даного дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 жодних нарікань з приводу виконання обов‛язків не мала, працювала на 0.25 ставки, а тому суд вважав, що в даному випадку при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани керівництвом КМКОЛ «Центр мікрохірургії ока» не враховано як ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, так і обставини, за яких вчинено проступок,а також попередня робота позивачки.

Окрім цього, судом першої інстанції встановлено,що при застосуванні до позивачки дисциплінарного стягнення відповідачем не дотримано встановлених законодавством строків на притягнення до дисциплінарної відповідальності та строків ознайомлення з наказом про застосування дисциплінарного стягнення і підстави притягнення її до дисциплінарної відповідальності були виявлені в період з 13.05.2014 р. по 23.05.2014 р.

В той час у відповідності до ч.1 ст. 148 та ч. 3 ст. 241-1 КЗпП України, суд вважав,що останнім днем для притягнення посадових осіб до дисциплінарної відповідальності з підстав, що виявлені комісією з перевірки, призначеної Наказом КМКОЛ «ЦМХО» № 58 від 13.05.2014 р., не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, мало б бути 24 червня 2014 року,але позивачку було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом застосування дисциплінарного стягнення на підставі Акту перевірки історій хвороб № 4 комісії за наказом № 83 від 26.06.2014 р.

Таким чином судом встановлено, що дисциплінарне стягнення відповідачем було застосовано до позивачки з порушенням строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, встановленого ч. 1 ст. 148 КЗпП України, тобто пізніше одного місяця з дня виявлення обставин, що викладені в Акті, оскільки протягом строку з 24.05.2014 р. по 26.06.2014р. остання не була звільнений від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та не перебувала у відпустці, тому строк на притягнення її до дисциплінарної відповідальності за викладених в Акті перевірки історій хвороб № 4 обставин закінчився 24.06.2014 р., тобто по закінченню місячного строку з моменту виявлення комісією перевірки історій хвороб обставин, що викладені в Акті перевірки історій хвороб № 4.

Крім приведених порушень,судом першої інстанції встановлено також порушення строків на ознайомлення позивачки з наказам № 83 від 26.06.2014 р. про застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Відповідно до п. 31 Постанови Державного комітету СРСР по праці і соціальних правах № 213 від 20.07.1984 р. «Про затвердження типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій», наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення із зазначенням мотивів його застосування оголошується (повідомляється) працівникові, підданому стягненню, під розписку в триденний термін.

Однак, як вбачається з Акту від 03.07.2014 р., позивачку було ознайомлено з наказом № 83 від 26.06.2014 р. лише 03.07.2014 р.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надання належної правої оцінки зібраним у справі доказів та застосування правових норми, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обгрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те,що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам на підтвердження неналежного виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов'язків, не ґрунтуються на законі, оскільки ці обставини судом перевірено відповідно до вимог закону лише в межах дотримання порядку (процедури) притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності,з огляду на що ці доводи на правильність висновків суду не впливають.

Стосовно посилань в апеляційній скарзі на те,що судом зроблено невірний висновокпро порушення термінів накладення дисциплінарного стягнення,оскільки згідно з наказом Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» № 58 від 13.05.2014 р про проведення перевірки було продовжено до 13.06.2014 року, ці доводи також були предметом дослідження суду першої інстанції,з оцінкою якого колегія судів повністю погоджується та вважає за необхідне зазначити,що перебіг строку притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності з підстав продовження строку проведення перевірки, згідно ст. 148 КЗпП України не передбачено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати,що судом допущено порушення матеріального та процесуального права,які призвели або могли б призвести до неправильного вирішення спору, з огляду на що та відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів, з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді