Справа № 234/9215/14-ц
Провадження № 2/234/141/15
27 січня 2015 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Сухоручко Ю.О.,
при секретарі - Вербовецькій Д.В.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТДВ Страхова компанія "Альфа -Гарант" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
До Краматорського міського суду звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТДВ Страхова компанія "Альфа -Гарант" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Зазначеним автомобілем ОСОБА_2 керував та володів на законних підставах, що підтверджується довіреністю від 29.05.2012 року. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 19.08.2014 року, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в доход держави в сумі 425 грн.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована СК "Альфа-Гарант", пол №АС / 6839244 від 07.09.2013р., розмір франшизи 1000грн.
Судовим експертом ОСОБА_4на підставі заяви від позивача від 13.08.2014р. було проведено огляд автомобіля ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_5, про що було складено акт №110-14 від 20.08.2014. В результаті огляду було встановлено, що автомобіль було надано в пошкодженому, не відремонтованою стані.
Також незаконними діями відповідача ОСОБА_3 в наслідок скоєння ДТП позивачу було спричинено моральну шкоду, а саме були зруйновані його плани відносно спілкування з близькими йому людьми та родичами, виникла необхідність для організації дій стосовно звернення до суду та спілкування з відповідачем, зіпсовані плани відносно відпочинку та оздоровлення. Завдану позивачу моральну шкоду він оцінює в розмірі - 1000 грн.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 11.09.2014 р., позов підтримав та послався на обставини, яки викладені в позові. Окрім того уточнив, що просить стягнути вартість відновлювального ремонту автомобіля з ОСОБА_3
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з"явився, але був належним чином повідомлений про час та дату судового розгляду, про що свідчить витяг з реєстру відправленої кореспонденції.
Представник відповідача ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант", у судове засідання також не з'явився. В своїх запереченнях, надісланих до суду, повідомив, що позовні вимоги не визнає. Відповідно до ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування. ОСОБА_2 не подав до ТДВ СК "Альфа-Гарант" заяву на виплату страхового відшкодування та не надав ніяких документів, на підставі яких приймається рішення щодо виплати страхового відшкодування. Оскільки позивачем не було надано відповідної заяви про страхове відшкодування, то ТДВ СК "Альфа Гарант" було позбавлено право на власне розслідування причин та обставин ДТП .
Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_6 власником транспортного засобу "ВАЗ -2107", державний номер НОМЕР_5 є ОСОБА_5, яка відповідно до довіреності від 29.05.2012р., уповноважила ОСОБА_2 розпоряджатися від її імені автомобілем ВАЗ 2107 державний номер НОМЕР_5.
Відповідно до висновку спеціаліста - ОСОБА_4 № 110/14 авто товарознавчого дослідження від 21 серпня 2014 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля ВАЗ -2107 державний номер НОМЕР_5 , складає -6173,84 грн.
Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП, відповідачем - ОСОБА_3 по справі, не відшкодована потерпілій особі.
Відповідно до заперечень відповідача ТДВ СК "Альфа-Гарант", Страховою компанією ТДВ СК "Альфа-Гарант", не виплачено страхового відшкодування, посилаючись на те, що, відповідно до ст. 33 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасник дорожньо-транспортної пригоди зобов'язаний повідомити страховика про дорожньо-транспортну пригоду не пізніш трьох робочих днів, письмового повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або у випадках, передбачених цим законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст. 33 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з днянастання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а такожвідомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Однак, у судовому засіданні не спростовані доводи ТДВ СК "Альфа-Гарант", про те, що ОСОБА_3 в триденний строк після дорожньо-транспортної пригоди не повідомив про настання страхового випадку.
Пунктом 22.1 ст.22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено правило, згідно якого при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, і ст. 33 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено забов'язання учасника дорожньо-транспортної пригоди повідомити страховика про дорожньо-транспортну пригоду, зокрема в підп. 33.1.2 п. 33.1 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" застережено, що учасник дорожньо-транспортної пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або у випадках, передбачених цим законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до абз. 2 підп. 33.1.2 п.33.1 ст.33 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.
У судовому засіданні ні позивачем ОСОБА_2 та його представником,ні відповідачем ОСОБА_3 не наведено причин про неможливість виконання вимог ст.ст.21, 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тому, суд вважає, що в разі невиконання страхувальником обов'язку, передбаченого ст.33 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", він позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком у порядку, передбаченому ст.1194 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 не надав доказів здійснення ним такого повідомлення, що позбавило його права вимоги застосувати положення ст.1194 ЦК України й на страховика покласти обов'язок відшкодувати за нього шкоду.
Відповідно до висновку спеціаліста ОСОБА_4 № 110/14 авто товарознавчого дослідження від 21 серпня 2014 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля ВАЗ -2107 державний номер НОМЕР_5 , складає -6173,84 грн.
Під час судового засідання представник позивача - ОСОБА_1 просив стягнути матеріальну шкоду в розмірі - 6173,84 грн. з ОСОБА_3
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи чинне законодавство та матеріали справи, суд вважає, що на користь позивача з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 6173,84 грн.
Обговорюючи питання відшкодування моральної шкоди з відповідача ОСОБА_3, суд враховує положення ст.23 ЦК України, а також положення Постанови ПВСУ №4 від 31.03.2005 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", про те, що розмір визначається судом залежно від характеру правопорушення, в даному випадку шкоду завдано правопорушенням, глибини фізичних та душевних страждань, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає необхідним стягнути на користь позивача 1000 грн.
В силу ст.79, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60грн., та витрати на проведення дослідження в розмірі 350 грн., оскільки вони документально підтверджені.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язанні з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановляється законом.
Згідно із ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно із ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
За частиною 3 цієї статті до витрат, пов'язаних із розглядом справи належать витрати на правову допомогу.
Склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі.
Правовідносини між адвокатом або фахівцем у галузі права та клієнтом визначаються цивільно-правовою угодою. Права та обов'язки адвоката визначені Законом України "Про адвокатуру", Правилами адвокатської етики, тощо.
Відповідно до ч.1 ст.56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.
Згідно із ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
З матеріалів справи встановлено, що правову допомогу позивачу надавав представник - ОСОБА_1, відповідно до довіреності від 11.09.2014 р., та який отримав від позивача ОСОБА_2 за правову допомогу 1000 грн.
З матеріалів справи встановлено, що представник ОСОБА_1 приймав участь у судових засіданнях по цій справі:
26 грудня 2014 р. 25 хвилин,
05 січня 2015р. 15 хвилин,
20 січня 2015р. 10 хвилин,
27 січня 2015 р. 32 хвилини, а разом 1 година 22 хвилини.
Згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" розмір мінімальної заробітної плати у грудні 2014 року - становить 1218 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата у січні 2015 р. - становить 1218 грн., тобто граничний розмір витрат на надання правової допомоги за грудень 2014 р. та січень 2015р. складає -665,84 грн. ( 1218 грн. х 40 % х 82 хвилини)
Оскільки витрати позивача на правову допомогу - 1000грн. перевищують граничні розміри, встановлені законом, такі підлягають відшкодуванню позивачу в межах граничних розмірів, а саме, в сумі 665, 84 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 84, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. 1166, 1187 ЦК України, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТДВ Страхова компанія "Альфа -Гарант" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, матеріальну шкоду у розмірі - 6173, 84 грн., моральну шкоду у розмірі 1000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі -665,84 грн., витрати на проведення експертного дослідження - 350 грн., втрати по сплаті судового збору - 243,60 грн., а разом - 8 433,28 грн.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Краматорським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя: