1Справа № 335/9868/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Рибалко Н.І., при секретарі Косатій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши про те, що 05 березня 2014 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом „Hyundai, д/н НОМЕР_1, порушив вимоги п.10.1,12.1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який належить їй на праві власності. Винні дії відповідача призвели до матеріальних збитків та моральної шкоди, які відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати. Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 87 368.20 грн., моральну шкоду 2000 грн., витрати на правову допомогу 900 грн., витрати по сплаті судового збору 902 грн.

Під час судового розгляду позивачка уточнювала розмір позовних вимог, в останній редакції позовної заяви від 06.04.2015 року, просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 40 253,30 грн. у звязку з отриманням нею від страхової компанії страхового відшкодування у розмірі 47 040, 71 грн., моральну шкоду 2000 грн., витрати на правову допомогу 3400 грн., витрати по сплаті судового збору 1145,60 грн., витрати по сплаті послуг евакуатора у розмірі 1000 грн., витрати по оплаті експертиз 1250 грн.

Ухвалою суду від 06.11.2014 року у якості співвідповідача по справі залучено публічне акціонерне товариство „Українська охоронно-страхова компанія.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги в редакції від 06.04.2015 року підтримали в повному обсязі, та просять його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Представник відповідача позов визнала частково, а саме в частині стягнення матеріальних збитків, вважає, що страхова компанія повинна сплатити страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. виходячи з ліміту відповідальності, а відповідач сплатити різницю між вартістю відновлювального ремонту, визначеною експертизою, а саме 87294 грн. та страховим відшкодуванням 50 000 грн. Стосовно моральної шкоди, на думку представника відповідача, позивач не підтвердила розмір та наявність моральної шкоди. Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 3 400 грн., вважає що дані витрати не підтверджені бухгалтерськими документами, тому в цій частині не можуть бути задоволені.

Представник співвідповідача - публічного акціонерного товариства „Українська охоронно-страхова компанія у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, надіслав письмову заяву про слухання справи у відсутність представника та заперечення на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 05.03.2014 р. о 14-00 год. відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_3, по вул.Істоміна у м.Запоріжжя, не витримав безпечну швидкість руху, при зміні напрямку руху ліворуч не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджені.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28.03.2014 р. встановлена вина ОСОБА_2 у вказаній ДТП, і його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., дана постанова набрала законної сили.

Відповідно до ст.61 ЦПК України, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно зі ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з матеріалами справи по виплаті страхового відшкодування публічного акціонерного товариства „Українська охоронно-страхова компанія (а/с 71-106) ОСОБА_1 виплачено страхове відшкодування у розмірі 41 196,58 грн.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 12 від 12.02.2015 року ( а/с 180- 198) вартість матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 06.02.2015 року складає 87 294 грн.

Даний висновок судової автотоварознавчої експертизи сторони не оспорювали, позивач з позовними вимогами щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. (ліміт відповідальності) до публічного акціонерного товариства „Українська охоронно-страхова компанія не зверталася та обрала спосіб захисту на свій розсуд.

Суд при вирішенні позовних вимог щодо стягнення матеріальних збитків, повязаних з відновленням пошкодженого автомобіля, керується вимогами ст.ст. 22, 1194 ч.1 ЦК України, та вважає, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальних збитків у розмірі 40 253, 30 грн., як різницю між вартістю матеріальної шкоди встановленої експертом 87 294 грн. та сплаченим страховим відшкодуванням - 41 196,58 грн. такими, що підлягають задоволенню та стягненню з відповідача.

На підставі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Судом встановлено, що в результаті винних дій ОСОБА_2 пошкоджено транспортний засіб, який належить позивачці, а отже порушено її право користування своїм власним майном, яке не може бути використано за його прямим призначенням, у зв»язку з чим наявні істотні вимушені зміни у життєвих стосунках позивачки, внаслідок ДТП позивачка беззаперечно зазнала моральних страждань, тому, на думку суду, вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. є обгрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Вимоги щодо стягнення послуг евакуатора у розмірі 1000 грн. підтверджуються письмовими доказами, а саме розрахунковими квитанціями за № № 294685, 177824 на суму 600 грн. від 10.04.2014 року та на суму 400 грн. від 10.03.2014 року (а/с 8), щодо стягнення витрат на звіт оцінювача, - квитанцією до прибуткового касового ордера про сплату 400 грн. від 09.04.2014 р., на підставі ст.22 ЦК України підлягають стягненню з відповідача.

Стосовно витрат на правову допомогу у розмірі 3400 грн. суд бере до уваги те, що при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін..), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом ОСОБА_3І укладений договір про надання правової допомоги (а/с 11-13) У пункті 3.1 договору зазначено, що вартість юридичних послуг адвоката (гонорар) надаються шляхом сплати виставлених адвокатом рахунків за послуги. Адвокатом наданий акт виконаних робіт відповідно до договору від 26.08.2014 року, згідно з яким вартість наданих юридичних послуг склала 3400 грн. Однак, в матеріалах справи відсутній оригінал документа, який би підтверджував оплату позивачем послуг адвоката, які надавалися саме по даній цивільній справі, не надано розрахунку послуг адвоката. Таким чином, документально не підтверджені витрати позивача, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката по даній справі, а тому немає підстав покладати на відповідача обов'язок їх компенсувати.

На підставі ст.ст. 87-88 ЦПК України, судові витрати, а саме витрати на сплату судового збору, які визначені пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1% від 43 653 грн = 436 грн.53 коп.), за подання заяви про забезпечення позову, про витребування доказів, про призначення експертизи 121,80 х 3), всього 801,93 грн., витрати на проведення експертизи 850 грн., підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60,209, 212,214-215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 40 253,30 грн., моральну шкоду 2000 грн., витрати по оплаті послуг евакуатора 1000 грн. та послуг оцінювача 400 грн, судові витрати : витрати, повязані з проведенням експертизи 850 грн., витрати по сплаті судового збору 801,93 грн., всього стягнути 45 305 (сорок пять тисяч триста пять) грн.23 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Рибалко