Справа № 522/5388/14-ц
Провадження № 2/522/1746/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Главацький В.А., про визнання кредитних договорів та договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить визнати Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 03.04.2008 року, Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 03.04.2008 р., укладені між нею та АКІБ „УкрСиббанк недійсними; визнати недійсним іпотечний договір, укладений 03.04.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1.

При цьому посилається на те, що 03.04.2008 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк», в особі начальника відділення № 252 Другого Одеського управління Південного регіонального департаменту АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 0 про надання кредитних коштів (кредиту) в іноземній валюті, в сумі 65 000,00 доларів США, що на момент укладання договору за курсом НБУ дорівнювало еквіваленту 328 250,00 гривень, на споживчі цілі з кінцевим терміном погашення не пізніше 03.04.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,50 % річних протягом перших 30 календарних днів, з наступним переглядом розміру вказаної процентної ставки кожного наступного місяця кредитування.

Крім того, 03.04.2008 року між нею та АКІБ „УкрСиббанк, в особі начальника відділення № 252 Другого Одеського управління Південного регіонального департаменту АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 0 про надання кредиту у формі кредитної лінії, що надається траншами, ліміт якої є рівним 1 668,86 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16 % річних протягом перших 30 календарних днів, з наступним переглядом розміру вказаної процентної ставки кожного наступного місяця кредитування.

Позивач посилається на те, що Відповідач повинен був ознайомити його з наявними в нього на момент підписання договору ліцензіями та дозволами, необхідними для видачі та обслуговування кредитів, виданими НБУ, чого ним не було зроблено. Позивач зазначає, що АКІБ «УкрСиббанк» не мав індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій щодо видачі кредиту в іноземній валюті, тому не мав права видавати їй кредит. Крім того, укладення кредитних договорів в іноземній валюті суперечить діючому законодавству, оскільки на сьогоднішній день не врегульовано питання використання іноземної валюти в кредитних зобов'язаннях.

Отже, кредитний договір №0 від 03.04.2008 року між нею та АКІБ „УкрСиббанк має бути в судовому порядку визнаний недійсним, оскільки він суперечить закону та грубо порушує її права як споживача. Недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню, недійсність основного зобов'язання спричиняє недійсність правочину, щодо його забезпечення. А тому, укладений у забезпечення зобов'язання кредитного договору іпотечний договір, за яким в якості застави передається квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю., теж мають бути визнані недійсними.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк в судовому засіданні позов не визнала, вважає його необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню, надала суду заперечення на позов.

Представник Відповідача Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк в судовому засіданні позов не визнала, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, надала суду заперечення на позов.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.04.2008 року між позивачкою та АКІБ „УкрСиббанк, в особі начальника відділення № 252 Другого Одеського управління Південного регіонального департаменту АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 0 про надання кредитних коштів (кредиту) в іноземній валюті, в сумі 65 000,00 доларів США, що на момент укладання договору за курсом НБУ дорівнювало еквіваленту 328 250,00 гривень, на споживчі цілі з кінцевим терміном погашення не пізніше 03.04.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,50 % річних протягом перших 30 календарних днів, з наступним переглядом розміру вказаної процентної ставки кожного наступного місяця кредитування.

Згідно п. 10.13 вказаного договору підписання даного договору позичальником свідчить про те, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього; перед підписанням даного договору позичальником отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема п. 2 ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів.

Крім того, 03.04.2008 року між нею та АКІБ „УкрСиббанк, в особі начальника відділення № 252 Другого Одеського управління Південного регіонального департаменту АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 0 про надання кредиту у формі кредитної лінії, що надається траншами, ліміт якої є рівним 1 668,86 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16 % річних протягом перших 30 календарних днів, з наступним переглядом розміру вказаної процентної ставки кожного наступного місяця кредитування

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03.04.2008 р. між банком та позивачем було укладено іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже підписавши Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 03.04.2008 р., та Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 03.04.2008 р. ОСОБА_1 погодилася з його умовами.

Згідно ч.2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» коштами є гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Статтею 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено банківські операції, які здійснюються банком на підставі банківської ліцензій, і, зокрема, операції з валютними цінностями.

Як зазначено в пункті 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», банк, як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій із валютними цінностями, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (п. 2 ст. 5 Декрету про валютне регулювання).

АКІБ «УкрСиббанк» мав банківську ліцензію № 75 видану Нацбанком України 28.10.1991 р., згідно якої мав право здійснювати операції з іноземною валютою. Згідно дозволу № 75-2 та додатку до дозволу № 75-2 від 19.11.2002 р. АКІБ «УкрСиббанк» мав право здійснювати операції з іноземною валютою.

Отже відповідач АТ «УкрСиббанк» має право на видачу валютних кредитів.

Таким чином, укладаючи спірний кредитний договір № 0 в іноземній валюті, обидві сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу.

Таким чином, спірний кредитний договір відповідає всім вимогам ст.ст. 203, 215 ЦК України, тому відсутні будь-які правові підстави для визнання його недійсним.

Враховуючи, що спірний кредитний договір не може бути визнаний недійсним, не підлягають задоволенню і вимоги позивача щодо визнання недійсним договору іпотеки, укладений в забезпечення виконання Позичальником свої зобов'язань, посвідчений 03.04.2008 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 717.

Підстав для визнання недійсним Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 03.04.2008 р. позивач взагалі не зазначив.

Аналізуючи вказані обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин викладених у позові, а тому позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Главацький В.А., про визнання кредитних договорів та договору іпотеки недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 03.09.2015