Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/973/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чорнобривець О. С.
УХВАЛА

Іменем України

05.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Чорнобривець О.С.

суддів - Потапенка В.І.

ОСОБА_2

за участю секретаря - Животовської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Маловисківської районної державної адміністрації, Марянівської сільської ради, ВАТ «Вись», відділу Держземагенства у Маловисківському району про визнання права на земельну частку (пай),-

встановила:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Маловисківської районної державної адміністрації, Марянівської сільської ради, про визнання права на земельну частку (пай), в обґрунтування якого зазначав, що в період з 04 січня 1996 року по 02 квітня 2000 року працював у ВАТ «Вись» та був його членом. У 1999 році, при проведенні розпаювання земель господарства помилково не був включений до списку, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю ВАТ «Вись».

Неодноразово на протязі 2000-2013 року звертався до голови правління ВАТ «Вись» та до голови Марянівської сілької ради з проханням видачі йому сертифікату на право на земельний пай. Позивача запевняли, що земельний пай дадуть, тому не вважав що його право порушено, однак до цього часу дане питання не вирішено. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати за ним право на земельну частку (пай) ВАТ «Вись» в розмірі 10 умовних кадастрових гектарів та зобовязати Маловисківську райдержадміністрацію видати правовстановлюючий документ на земельну ділянку.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02.02.2015 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучено відділ Держземагенства у Маловисківському районі та ВАТ «Вись».

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

В апеляційні скарзі позивач, посилаючись на неповне зясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що він мав право на земельну частку (пай) як працюючий у господарстві на час розпаювання землі, але не був включений до списку, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю ВАТ «Вись», тому порушене право підлягає поновленню.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові відправлення.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом і підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3 з 04 січня 1996 року по 02 квітня 2000 року працював в ВАТ «Вись» на посаді різноробочого.

Роздержавлення земель ВАТ «Вись» та формування списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), розпочалося в 1999 році; 23 липня 1999 року був виготовлений державний акт на право колективної власності на землю ВАТ «Вись».

З копії протоколу засідання комісії по розпаюванню земель та реформуванню ВАТ «Вись» від 26.05.1999 року, під час розгляду заяв на розпаювання земель та уточнення списків по розпаюванню землі, вбачається, що заява ОСОБА_3 була розглянута, та було вирішено не включати його в списки на розпаювання землі (а.с.55).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач на момент розпаювання землі ВАТ «Вись» не являвся членом товариства, до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, включений не був, тому не набув права на земельну частку(пай).

Судова колегія погоджується з висновком суду.

Відповідно до пунктів 1, 2 Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 8 серпня 1995 року №720/95, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Таким чином, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були членами цього підприємства. Сам по собі факт перебування особи в трудових відносинах із таким підприємством не є підставою для отримання нею земельної частки (паю).

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували членство ОСОБА_3 в акціонерному товаристві Вись на момент передачі підприємству Державного акта, тобто станом на 23 липня 1999 року.

Питання щодо включення його до списків осіб, які мають право на розпаювання земель господарства, вирішено загальними зборами товариства, ОСОБА_3 не включений до списку(а.с. 12-15).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що правові підстави для визнання права ОСОБА_3. на земельну частку(пай) відсутні.

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та повною мірою узгоджується з положеннями п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року, розясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними, зокрема, в абзаці 2 п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 313, ст. 314, ст. 315, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: