Провадження №2/263/2537/2015
Справа №263/7915/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Чертовій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на майно за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

07 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовною заявою до Маріупольської міської ради про визнання права власності на майно за заповітом, а саме автомобіль марки ВАЗ 21103 2003 року випуску кузов №ХТА4464, обємом двигуна 1499 куб.см, реєстраційний номер НОМЕР_1. Позовну заяву обґрунтовує тим, що 05.11.2014 року її чоловік ОСОБА_2 склав заповіт на її імя на все рухоме та нерухоме майно. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2014, її чоловіку належить автомобіль марки ВАЗ 21103 2003 року випуску кузов №ХТА4464, обємом двигуна 1499 куб.см, реєстраційний номер НОМЕР_1. 30.11.2014 року чоловік помер. 04.06.2015 року позивач звернулась у нотаріальну контору Маріупольського нотаріального округу ОСОБА_3 про видачу свідоцтва про право на спадщину на автомобіль. У видачі свідоцтва було відмовлено, оскільки її чоловік за життя не зареєстрував автомобіль в установленому законом порядку, тому звернулась до суду.

У судове засідання для розгляду справи по суті, сторони не з'явились. Через канцелярію суду, позивач та представник відповідача подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач просила позовні вимоги задовольнити, представник відповідача просив ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача правом на подання суду письмових заперечень та доказів, якими вони обґрунтовуються не скористався.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини:

Відповідно свідоцтва про шлюб, виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 26.07.2014 серія І-НО №365607, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Рубан) ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, актовий запис 183.

05 листопада 2014 року о 14 годині 00 хвидин, ОСОБА_2 склав заповіт, за яким заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом буде матиме право.

30 листопада 2014 року у віці 66 років, ОСОБА_2 помер, про що Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис №923 та видано свідоцтво про смерть серії І-НО №813625.

08 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за її чоловіком ОСОБА_2.

Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 04.06.2015 №292/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії посвідченні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як це суперечить ст. 68 Закону України «Про нотаріат», ч. 1 п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», оскільки ОСОБА_2 не здійснив постановку авто на облік та не отримав на нього свідоцтво про державну реєстрацію ТЗ в органах МРЕВ.

Відповідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ, реєстраційний №24618ЕН, марка ВАЗ 21103 зареєстрований за ОСОБА_5.

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25.11.2014 року державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, ОСОБА_2 отримав спадщину від ОСОБА_5, а саме автомобіль марки ВАЗ 21103 2003 року випуску кузов №ХТА4464, обємом двигуна 1499 куб.см, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований МРЕВ м. Маріуполя в Донецькій області 10 вересня 2003 року.

Із встановлених обставин, вбачається наявність цивільно-правових відносин, в межах яких виник спір щодо права власності позивача на рухоме майно у порядку спадкування.

Положеннями статті 41 Конституції України гарантується право кожного володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (який набув чинності для України 11 вересня 1997 року) також передбачає право кожної фізичної особи мирно володіти своїм майном.

З огляду на положення частини другої статті 181 Цивільного кодексу України, та статті1 і частини шостої статті 19 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобіль, як транспортний засіб, слід розглядати як рухому річ (майно), право власності на інші речові права на які, а також їх виникнення, перехід і припинення, не підлягають окремій державній реєстрації, але державній реєстрації підлягає сам транспортний засіб.

Системне тлумачення положень пунктів 3,6-8,16 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року, дає підстави стверджувати, що державна реєстрація транспортного засобу підрозділами Державтоінспекції здійснюється тільки на ім`я власника (або власників, якщо їх кілька) транспортного засобу, про що видається відповідне свідоцтво про державну реєстрацію, а відомості про самого власника вносяться до Єдиного державного реєстру Державтоінспекції.

При цьому, з огляду на положення пункту 7 вказаного порядку, якщо власник транспортного засобу змінився - то він зобов'язаний зареєструвати такий транспортний засіб знову, але за собою.

На момент смерті ОСОБА_2, йому належало право приватної власності на зазначений автомобіль, яке належало йому на підставі свідоцтва на спадщину, на підставі положень частини першої статті 1218 Цивільного кодексу України, слід визнати таким, що увійшло до складу його спадщини.

Відповідно до положень частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями частини першої статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Тому, ОСОБА_1, слід визнати такою, що набула право приватної власності на автомобіль марки ВАЗ 21103 2003 року випуску кузов №ХТА4464, обємом двигуна 1499 куб.см, реєстраційний номер НОМЕР_1 за заповітом.

Фактичні дані, які могли б свідчити про наявність інших спадкоємців, що претендують на вказану спадщину, в матеріалах спадкової та судової справи - відсутні.

З огляду на положення частини третьої статті 8, частини четвертої статті 13 та частини першої статті 55 Конституції України, держава гарантує будь-якому суб'єкту права власності звернутись до суду за захистом цього права.

Відповідно до положень частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому, згідно зі статтею 4 цього ж кодексу, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Положеннями пункту першого частини другої статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способом захисту цивільного права може бути його визнання судом. При цьому, з огляду на положення статті 392 цього ж кодексу, позов про визнання права власності може бути подано власником майна, якщо це право не визнається будь-якою іншою особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Однією з підстав набуття права власності, згідно з вимогами ст.1216 ЦК України, є спадкування.

Враховуючи викладене, та те, що право позивача, як власника вказаного автомобіля по праву спадкування не визнається нотаріусом, обраний позивачем спосіб захисту його права приватної власності, слід визнати належно обраним, а позовні вимоги доведеними, а тому і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 1-11,57-64,158-198,208,209,212-215 Цивільного процесуального кодексу України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на автомобіль марки ВАЗ 21103 2003 року випуску кузов №ХТА4464, обємом двигуна 1499 куб.см, реєстраційний номер НОМЕР_1, взятого на облік МРЕВ м. Маріуполя Донецької області 10 вересня 2003 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.І. Скрипниченко