АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 682/94/15-ц
Провадження № 22-ц/792/775/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Власенка О.В.,

при секретарі : Кошельнику В.М.

з участю представника позивача Надольської А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 682/94/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду від 4 березня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ПАТ "Райффайзен банк Аваль", звертаючись до суду з позовом, вказувало, що 11 червня 2008 року між ВАТ "Райффайзен банк Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен банк Аваль") та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір за яким останній отримав кредит на суму 40000 доларів США, зі сплатою 14 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим строком повернення 10 червня 2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, між банком і ОСОБА_3 був укладений договір поруки. Позивач вказував, що свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Однак, позичальник припинив виконувати взяті на себе зобов'язання. У зв'язку з цим виникла заборгованість в розмірі 96541,63 доларів США, що становить 1129174 грн. 85 коп. Тому позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на його користь заборгованості в сумі 96541,63 доларів США., що становить 1129174 грн. 85 коп., що складається з : 49069,81 доларів США, що еквівалентно 573932 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом, (в тому числі 3490,95 доларів США прострочена заборгованість), 10576,34 доларів США, що еквівалентно 123703 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками, 36895,48 доларів США, що еквівалентно 431538 грн. 68 коп., пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків і стягнути сплачену суму судового збору.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 4 березня 2015 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ "Райффайзен банк Аваль" заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 78093,89 доларів США, що еквівалентно 913405 грн. 51 коп. Стягнуто з ОСОБА_2, на користь ПАТ "Райффайзен банк Аваль" 1477 грн. судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ПАТ "Райффайзен банк Аваль" 1477 грн. судових витрат. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2просить змінити рішення суду, ухвалити рішенням ________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Роїк В.П. провадження № 22-ц/792/775/15

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № 19, 27

яким задоволити позовні вимоги в межах строку позовної давності, тобто, в межах трьох років, що передували подачі позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує, що при вирішенні спору суд невірно вирішив питання щодо строку позовної давності. Вважає, що висновок суду про не пропуск строку позовної давності суперечить умовам кредитного договору, положенням чинного цивільного законодавства, а також, при цьому, судом не враховано судову практику вищих судів. Також зазначає, що звернувшись до суду з позовом про стягнення всієї суми кредиту та заборгованості за договором, банк, фактично, в односторонньому порядку розірвав договір.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 309 ЦПК України визначено, що підставами для зміни рішення суду першої інстанції є порушення або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Так судом встановлено, що 11 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/2325/82/1792, за яким банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 40000 доларів США строком на 10 років. За цим договором ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання повернути кредит до 10 червня 2018 року шляхом внесення щомісячних платежів рівними частинами в сумі 621,07 доларів США, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14 %. За порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожний день прострочки в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожний календарний день прострочення. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором кредитор має право вимагати дострокового виконання грошових зобов'язань за договором (п.п. 1.1., 1.2, 16.2. 16.3 договору).

В цей же день, 11 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_3 поручився перед банком за виконання ОСОБА_2 грошового зобов'язання за кредитним договором № 014/2325/82/1792 від 11 червня 2008 року. Сторони визначили, що поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань в повному обсязі по кредитному договору, а саме повертати банку кредит, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, пеню, штрафи в розмірі, строком та у випадках, передбачених кредитним договором.

Додатковою угодою № 1 від 7 квітня 2009 року до кредитного договору № 014/2325/82/1792 від 11 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було змінено дату остаточного погашення кредиту, а саме визначено такою датою 12 червня 2023 року. Також в цій додатковій угоді сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу, а саме протягом кредитних канікул сукупна заборгованість позичальника по сплаті процентів становить 5902,69 доларів США, протягом кредитних канікул позичальник зобов'язується сплатити 38,67% сукупної заборгованості за процентами шляхом здійснення щомісячних платежів в період з 12 квітня 2009 року по 12 березня 2010 року в розмірі 192 долари США.

Дана додаткова угода погоджена і підписана поручителем.

12 травня 2010 року між відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 014/2325/82/1792 від 11 червня 2008 року. Згідно цієї угоди сторони домовились, що сума кредиту становить 44811,5 доларів США, в період з 12 травня 2010 року по 12 квітня 2011 року сукупна заборгованість позичальника по сплаті процентів становить 6193,88 доларів США, тимчасово в період з 12 травня 2010 року по 12 квітня 2011 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу до розміру, визначеного графіком погашення кредиту, протягом відстрочки сплати процентів позичальник зобов'язується сплатити 55,08% сукупної заборгованості за процентами шляхом здійснення щомісячних платежів в період з 21 травня 2010 року по 21 квітня 2011 року в сумі від 290,92 долари США зі зменшенням кожного платежу щомісячно до 277,37 доларів США.

Вказана додаткова угоди погоджена і підписана поручителем.

1 листопада 2010 року між відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору № 014/2325/82/1792 від 11 червня 2008 року. В додатковій угоді сторони домовились, що сума кредиту становить 44205,11 доларів США, в період з 12 листопада 2010 року по 11 листопада 2011 року сукупна заборгованість позичальника по сплаті процентів становить 6274,92 долари США, тимчасово в період з 12 листопада 2010 року по 11 листопада 2011 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу до розміру, визначеного графіком погашення кредиту, протягом відстрочки сплати процентів позичальник зобов'язується сплатити 49,44% сукупної заборгованості за процентами шляхом здійснення щомісячних платежів в період з 21 травня 2010 року по 21 квітня 2011 року щомісячних платежів в сумі від 265,87 доларів США зі зменшенням кожного платежу щомісячно до 250,93 доларів США.

Зазначена додаткова угоди погоджена і підписана поручителем

24 лютого 2012 року між відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 4 до кредитного договору № 014/2325/82/1792 від 11 червня 2008 року, в якій сторони домовились, що станом на дату укладення додаткової угоди сума кредиту становить 46722,73 долара США, в період з 12 березня 2012 року по 11 березня 2013 року сукупна заборгованість позичальника по сплаті процентів становить 6551,08 доларів США, тимчасово в період з 12 березня 2012 року по 11 березня 2013 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу до розміру, визначеного графіком погашення кредиту, протягом відстрочки сплати процентів позичальник зобов'язується сплатити 42,35% сукупної заборгованості за процентами шляхом здійснення щомісячних платежів в період з 21 травня 2010 року по 21 квітня 2011 року в сумі від 240,85 долари США зі зменшенням кожного платежу щомісячно до 221,18 доларів США.

Вказана додаткова угоди погоджена і підписана поручителем

ОСОБА_2 свої зобов'язання в період з 2008 року по січень 2013 року частково виконував та щомісячно сплачував заборгованість по тілу кредиту та відсотках, однак з лютого 2013 року перестав належним чином виконувати свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 14 липня 2014 року виникла заборгованість: по кредиту, в тому силі і прострочена заборгованість, - 49069, 81 доларів США, що еквівалентно 573932,67 грн., по відсотках - 10576,34 доларів США, що еквівалентно 123703,50 грн. та пеня 431538,68 грн.

Ці обставини підтверджуються: кредитним договором, додатковими угодами до кредитного договору, розрахунком заборгованості та іншими матеріалами справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 509 цього ж Кодексу, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умовам договору та вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору, відшкодування збитків, сплата неустойки.

У відповідності до ст. ст.. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання забезпечується зокрема неустойкою, яка визначається як штрафом, пенею і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруки, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Виходячи з наведених обставин справи, норм чинного законодавства, та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги банку та правомірно, відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, зменшив розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідачів.

Доводи апеляційної скарги, що суд у відповідності до правової позиці Верховного Суду України, зазначеній у постанові Верховного Суду України №6-2-цс14 від 19 березня 2014 року, повинен був стягнути заборгованість по кредиту лише в межах строку позовної давності - трьох років по кожному платежу згідно графіку платежів по кредитному договору слід відхилити.

У відповідності до ст. ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 цього ж Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповідності до ст. 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається вчиненням особою, дії що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи, між відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 в 2009, 2010, 2012 роках було укладено чотири додаткових угоди до кредитного договору № 014/2325/82/1792 від 11 червня 2008 року, в яких ОСОБА_2 визнав свою заборгованість перед банком, погодився відповідним чином погашати заборгованість по кредитному договору, сторони визначили порядок погашення цієї заборгованості. Крім того, як видно з розрахунку заборгованості, ОСОБА_2 в період з 2008 по січень 2013 року виконував свої зобов'язання та, фактично, щомісячно в цей період сплачував заборгованість по тілу кредиту та відсотках, однак з лютого 2013 року взагалі перестав платити по кредиту.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що укладенням додаткових угод до кредитного договору та сплатою заборгованості по кредиту в період з 2008 по січень 2013 роки відповідач вчинив, дії що свідчать про визнання ним свого боргу, в зв'язку з чим строк позовної давності перервався, а тому підстави для застосування строку позовної давності при вирішенні даного спору відсутні.

Безпідставними є також твердження апелянта про необґрунтованість рішення суду щодо стягнення всієї суми кредиту без розірвання банком кредитного договору.

Так, пунктом 16.2. кредитного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором кредитор має право вимагати дострокового виконання грошових зобов'язань за договором, а тому суд першої інстанції у відповідності до умов договору правомірно стягнув всю суму кредиту по кредитному договору.

В той же час суд першої інстанції визначаючи розмір пені помилково стягнув з відповідача нараховану банком пеню в доларах США.

Згідно зі ст. 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частинами 1 і 3 статті 533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Виходячи з того, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, колегія суддів вважає, що підлягає стягненню з відповідачів на користь банку неповернутий кредит і нараховані проценти в іноземній валюті, однак пеня - в гривні.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність встановлення розміру пені, яка підлягає до стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача в національній валюті в сумі 215769 грн. 34 коп., як це визначено позивачем, а рішення суду в цій частині з врахуванням вимог ч. 3 ст. 303 ЦПК України підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду від 4 березня 2015 року змінити.

Викласти абзаці перший резолютивної частини рішення в наступній редакції :

Позов задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" заборгованість по кредиту в сумі 49069, 81 доларів США, що еквівалентно 573932,67 грн., заборгованість по відсотках в сумі 10576,34 доларів США, що еквівалентно 123703,50 грн., а всього 59646,15 доларів США, що еквівалентно 697636 грн. 17 коп., та пеню в сумі 215769 грн. 34 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : (підпис) Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко