У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2015 Справа №607/9526/15-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Дзюбановський Ю.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про вжиття заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд до ОСОБА_2 з позовом про поділ спільного майна подружжя, в якому просить виділити їй у власність 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 вартістю 347181,50 грн. та стягнути із ОСОБА_2 1/2 частинку вартості автомобіля НОМЕР_1.

Ухвалою суду від 04.06.2015р. було відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання на 16 червня 2015 року о 11 год.

ОСОБА_1 подала суду заяву, в якій просить накласти арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 та на автомобіль НОМЕР_1, які зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову посилається на ті обставини, що відповідач ОСОБА_2 може відчужити без її згоди вищевказане нерухоме та рухоме майно третім особам, що зробить неможливим виконання рішення суду при його задоволенні, а відтак, і захистити права одного із подружжя.

Суддя розглянувши заяву, прийшов до висновку, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно положень Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, застосувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи не подання позивачам жодних доказів на підтвердження своїх вимог щодо факту можливого відчуження відповідачем нерухомого майна, яке за твердженням позивача ОСОБА_1 належить до їхньої із відповідачем ОСОБА_2 спільної сумісної власності подружжя і на відчуження якого необхідна згода другого із подружжя, суд в цій частині відмовляє у її задоволенні.

Щодо вимоги позивача ОСОБА_1, яка викладена у заяві про вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1, то вона підлягає до задоволення, так як є можливість вчинення відповідачем ОСОБА_2 дій на відчуження чи передання транспортного засобу у користування третій особі, що зробить неможливим виконання судового рішення при задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210, 294 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1)
Заяву ОСОБА_1 від 02.06.2015р. про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

2) Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 21703-110-01, д.н.з. НОМЕР_2, який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 (вул. Ділова,3/31, м. Тернопіль, ІНФОРМАЦІЯ_1) до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

3) В частині вимог ОСОБА_1 щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 в задоволенні відмовити.

4)

Ухвалу допустити до негайного виконання та направити сторонам для відому.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя Ю.І. Дзюбановський