Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/7506/13-ц Головуючий у 1-й інст. Моголівець І. А.
Категорія 21 Доповідач Снітко С. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Снітка С.О.

суддів Худякова А.М.,

Кочетова Л.Г.

секретаря Гарбузюк Ю.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування квартири за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

30.10.2013р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири.

Зазначив, що є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1.

У серпні 2013р. йому стало відомо, що 07.03.2007р. зазначена квартира подарована відповідачу.

Посилаючись на те, що наміру позбуватись квартири не мав, проживає в ній один, постійно хворіє, ОСОБА_3 є його племінником та скориставшись його станом здоров'я запропонував зробити заповіт. Відповідач з вітчимом ОСОБА_5 принесли від нотаріуса документи, сказали, що це заповіт і він його підписав не прочитавши. Просив суд про задоволення позову.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2014 року позов задоволено.

Вирішено визнати недійсним договір дарування квартири укладений 07.03.2007р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4, за реєстровим номером 1292.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в позові оскільки позивач сам був ініціатором укладання договору дарування квартири. Судом не взяті до уваги вимоги ст.. 257 ЦК та ч.3 ст. 258 ЦК про строки позовної давності, які спливли, не вказано в рішенні на підставі якого закону позов підлягає задоволенню, суд вийшов за межі позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Із матеріалів справи видно, що позивач з 1989 року зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1. Іншого житла не має, досяг похилого віку та тяжко хворіє, потребує стороннього догляду.

Судом установлено, що 07.03.2007р. позивач помилково підписав замість заповіту, договір дарування квартири відповідачу. До такої дії позивача спонукав відповідач, використавши тяжкий стан здоров'я ОСОБА_2.

Встановивши, що угода була укладена під впливом помилки, волевиявлення позивача на укладення правочину не було вільним та не відповідало його внутрішній волі, суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2.

У справі відсутні заяви когось із сторін про застосування строків позовної давності.

Норми закону на підставі, яких суд вирішив спір, у рішенні зазначені.

За межі позовних вимог (визнання недійсним договору дарування квартири) суд не вийшов.

Підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів:

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів з цього моменту може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: