АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9597/15 Справа № 185/4023/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
12 листопада 2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 рік листопад 12 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Гулієву М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Вязівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, Другої Павлоградської державної нотаріальної контори про визнання прав та обовязків забудовника на забудову в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до Вязівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, Другої Павлоградської державної нотаріальної контори, третя особа Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації, про визнання прав та обовязків забудовника на забудову в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що з 03 березня 1998 року вона зареєстрована та постійно проживає в індивідуальному (садибному) житловому будинку, який розташований за адресою : Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Вязівок, вул. Островського, 22.

До 22.05.2014 року за вказаною адресою також проживала і мати позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була власником зазначеного індивідуального житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності № 137, виданого 25.01.1988 року Павлоградським райвиконкомом.

З жовтня 2006 року ОСОБА_4, як забудовник, на підставі рішення виконавчого комітету Вязівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 35 від 06.09.2006 року, відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт № 24/06 від 13.10.2006 року, договору № 75/06 від 03.10.2006 року на будівництво житлового будинку, паспорту на забудову земельної ділянки № 75/06 від 13.10.2006 року, плану забудови земельної ділянки та акту винесення в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника від 02.10.2006 року розпочала будівництво нового житлового будинку та господарських споруд.

Будівництво здійснювалося на території домоволодіння № 22 по вулиці Островського села Вязівок Павлоградського району Дніпропетровської області.

22.05.2014 року мати позивачки ОСОБА_4 померла.

Згідно заповіту, вчиненого ОСОБА_4 21.12.2007 року та в той же день посвідченого секретарем виконавчого комітету Вязівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області ОСОБА_5, все майно, а також всі майнові права та обовязки ОСОБА_4 заповіла позивачці.

16.02.2015 року комунальним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» на індивідуальний (садибний) житловий будинок розташований за адресою : Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Вязівок, вул. Островського, 22 виготовлено технічний паспорт, згідно якого побудовані раніше житловий будинок (з сіньми та погребом), літня кухня, душ і вбиральня позначені в технічному паспорті літерами «А», «а», «пдА», «Б», «Д», «Е» відповідно, а будівлі, будівництво яких розпочато ОСОБА_4 у жовтні 2006 року, будинок, сіни, тераса, гараж, сарай, сарай та сарай відповідно літерами «М», «м», «м1», «Ж», та «З», «Л», і «О», які на теперішній час повністю збудовані і готові для введення в експлуатацію.

25.03.2015 року державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_6 позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 525, відповідно до якого власницею спадкового майна, яке складається з житлового будинку, який у технічному паспорті позначений літерами «А», «а», з відповідним и господарськими будівлями та спорудами, тобто погребом, літньою кухнею, душем і вбиральнею, позначеними літерами «пдА», «Б», «Д», «Е», є позивачка.

Однак, оскільки стосовно новозбудованих житлового будинку з сіньми, позначеними у технічному паспорті літерами «М», та «м», гаражу, позначеного літерою «Ж», трьох сараїв, позначених у технічному паспорті літерами «З», «Л», «О», а також недобудованої тераси, позначеною у технічному паспорті літерою «м1», державним нотаріусом позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з причин відсутності у неї правовстановлюючих документів на зазначені будівлі, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року позов ОСОБА_3 щодо визнання за нею прав та обовязків забудовника на забудову в порядку спадкування за заповітом задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та допущені порушення норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, і рішення суду, передчасно ухвалене скасуванню з послідуючим ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що якщо будівництво жилого будинку та господарських будівель і споруд відбувалося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житловий будинок було не здано в експлуатацію, то до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку та отримання на своє імя документів, що посвідчують право власності, а сам будинок до здачі його в експлуатацію слід вважати незавершеним будівництвом.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можливо, оскільки він зроблений передчасно, та без врахування того, що з 09.02.2007 року у спірному домоволодінні по вулиці Островського, 22 в с. Вязівок була зареєстрованою та проживає і на сьогодні невістка позивачки ОСОБА_2, за ствердженням якої саме вона та її чоловік ОСОБА_7 будували та ремонтували зазначене домоволодіння, за розподілом якого ОСОБА_2 21 липня 2015 року і вимушена була звернутись з відповідним позовом до суду.

З огляду ж на те, що ОСОБА_2 при розгляді позову ОСОБА_3 про визнання прав та обовязків забудовника на забудову в порядку спадкування за заповітом до участі у справі судом першої інстанції залученою не була, тоді коли ухваленим по даній справі рішенням були вирішені питання щодо її прав відносно спірного домоволодіння, і апеляційний суд не має права залучити таку особу до участі у справі на стадії апеляційного провадження також, навіть зі згоди осіб, які беруть участь у справі, рішення суду першої інстанції за таких обставин не може залишатись в силі і підлягає скасуванню, як таке що передчасно ухвалене.

З цих підстав і апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.п.1,3 ст. 309, ст.ст. 313 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Вязівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, Другої Павлоградської державної нотаріальної контори про визнання прав та обовязків забудовника на забудову в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :