Справа №2/359/977/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Саган В.М.,

при секретарі судового засідання Репа А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Борисполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Держаному комітеті України по земельних ресурсах, Бориспільської міської ради, приватного підприємства „Міра про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №600150, виданий 27 липня 2005 року на його ім'я, щодо земельної ділянки площею 0,068 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку з кадастровим номером :06:045:0011, що розташовується в м. Бориспіль по вул. С. Разіна, 11.

Крім того, позивач просить суд зобовязати ПП „Міра виготовити за їх власний рахунок новий державний акт на право власності на земельну ділянку.

В судове засідання ОСОБА_1 не з»явився, надав заяву в якій позов підтримує та просить слухати справу в його відсутності.

Представник Бориспільської міської ради ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась. Надала заяву в якій при вирішення даної справи покладається на розгляд суду.

Представник ПП «Міра» до суду не з»явився, в своїй заяві просив розглядати справу за їхньої відсутності.

Представник ДП „Центр державного земельного кадастру при Держаному комітеті України в судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, своїх заперечень щодо позову суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи знаходить, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №276 від 28 квітня 1961 року, для забудови жилого будинку, ОСОБА_1 була виділена земельна ділянка площею 0,06 га, що розташовувалась в м. Бориспіль по вул. С. Разіна, 9 (а.с.7).

10 липня 1961 року виконавчий комітет Бориспільської міської ради та ОСОБА_1 уклали договір, посвідчений нотаріусом Бориспільської міської нотаріальної контори ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №2495 за яким виконавчий комітет Бориспільської міської ради передав позивачу вказану земельну ділянки у безстрокове користування(а.с.8-9). На підставі цих документів 10 липня 1961 року був складений план забудови земельної ділянки (а.с.10). Згідно з цього плану довжина межі земельної ділянки зі сторони суміжного землекористувача ОСОБА_4 становила 23,5 метри.

Таким чином, суд вважає, що 10 липня 1961 року позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку набув право користування вказаною земельною ділянкою.

В подальшому в ході реєстрації за позивачем права власності на жилий будинок, який був зведений ним на цій земельній ділянці, жилому будинку та земельній ділянці була присвоєна інша адреса: м. Бориспіль, вул.С. Разіна, 11.

Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №720 від 7 жовтня 1997 року (а.с.31) у власність ОСОБА_1 для обслуговування індивідуального жилого будинку була безкоштовно передана земельна ділянка площею 0,068 га, що розташовується в м. Бориспіль по вул. С. Разіна, 11.

За замовленням позивача ПП „Міра виготовило технічну документацію із землеустрою, на підставі якої 27 липня 2005 року на ім'я ОСОБА_1 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії Я А №600150 (а.с.7) щодо земельної ділянки площею 0,068 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку з кадастровим номером :06:045:0011, що розташовується в м. Бориспіль по вул. С. Разіна, 11. Згідно з планом меж земельної ділянки, що міститься в цьому державному акті на право власності на земельну ділянку, довжина межі земельної ділянки позивача зі сторони суміжного землекористувача ОСОБА_4 була викривлена та збільшена з 23,5 до 25.24 метри. Разом з тим, замість суміжного землекористувача ОСОБА_4 у державному акті на право власності на земельну ділянку помилково було зазначено прізвище ОСОБА_5, який також є суміжним землекористувачем позивача, але з протилежної сторони, а межі з ОСОБА_6 взагалі не зазначені.

У відповідності до ч.2 та п.„г ч.З ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення порушень його прав на землю. Захист прав громадян на землю може здійснюватись шляхом застосування способів, передбачених законом.

Зокрема, згідно з ч.І ст.393 ЦК України правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Перевіряючи законність видачі державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 суд враховує вказані положення чинного законодавства України та встановлені в судовому засіданні обставини, де виданим державним актом на право власності на земельну ділянку позивача було позбавлено права на частину земельної ділянки, яка залишилась в користуванні ОСОБА_4Ф.(в плані меж земельної ділянки позначається відрізками довжиною 2,3 метри, 3,88 метри та 1,3 метри), площа спірної земельної ділянки та довжина її меж значно перевищують розмір та довжину меж земельної ділянки, що передавалась позивачу у безстрокове користування в 1961 році, тому знаходить, що права позивача як власника порушені та підлягають захисту.

Позивач також просить зобовязати ПП „Міра в особі ОСОБА_7 виготовити за їх власний рахунок новий державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до статей 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Частина перша статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачає, що державна реєстрація земельної ділянки - є внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Порядок такої реєстрації чітко визначений законом.

На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Таким чином, підстави для зобовязання ПП „Міра в особі ОСОБА_8 виготовити за їх власний рахунок новий державний акт на право власності на земельну ділянку відсутні, так як чинним законодавством не передбачено видача таких актів.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 14, 19 Конституції України, ст. 125,126,152,118 Земельного кодексу України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати державний акт серії ЯА№600150.

В зобовязанні ПП „Міра в особі ОСОБА_7 виготовити за їх власний рахунок новий державний акт на право власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: