Провадження №2/748/634/15
Єдиний унікальний № 748/1959/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2015 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кухти В.О.,

при секретарі: Борисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам за договором № б/н від 29 серпня 2006 року нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 22.07.2012 року по 22.07.2015 року у розмірі 10557,98 грн, та судовий збір у розмірі 1218 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 29 серпня 2006 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 2500,00 грнна платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (08/09). В порушення умов кредитного договору відповідач кредит своєчасно не повернув внаслідок чого утворився борг, який станом на 22.07.2015 року за період з 22.07.2012 року по 22.07.2015 року становить 10557,98 грн - заборгованість по відсоткам. Оскільки відповідачем кредитні зобовязання не виконані, тому на користь банку слід стягнути суму заборгованості по відсотками нарахованими на прострочену заборгованість за кредитом за період відповідний загальному терміну позовної давності згідно ст. 257 ЦК України.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

В судове засідання позивач та його представник не зявились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнають з підстав зазначених у запереченнях.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

29 серпня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав йому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 2500,00 грнна платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, а той в свою чергу зобовязаний сплачувати кредитні кошти у визначений строк та інші платежі, передбачені договором /а.с.11-17/.

Банк свої зобовязання за договором № б/н від 29.08.2006 року виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснював. За таких обставин, загальна сума боргу, відповідно до розрахунку банку, станом на 22.07.2015 року, за період з 22.07.2012 року по 22.07.2015 року складає 10557,98 грн - заборгованість по відсоткам /а.с.66/.

З представленої копії платіжної карти, строк її дії вказаний 08/09 /а.с.46/, і згідно п. 3.1.1 умов та правил надання банківських послуг /а.с.16/, вона була дійсна до 31.08.2009 року.

Статтями 256, 257 ЦК України, передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За статтею 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В правовій позиції висловленої у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідачем заявлено клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності /а.с.38-39/.

Зважаючи на те, що останній платіж по картці відповідачем здійснено 31.12.2008 року, дія картки закінчилась 31 серпня 2009 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у липні 2015 року, строк давності виданого споживчого кредиту минув, а тому підстав для задоволення позову не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 8, 10, 11, 14, 60, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 253, 256-257, 261, 266, 267 Цивільного кодексу України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Кухта