Справа № 360/376/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бородянської районної державної адміністрації Київської області, Управління Держземагентства у Бородянському районі Київської області про надання права на завершення приватизації земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його син - ОСОБА_1, і після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,0850 га, яка була надана останньому для ведення садівництва на території Новозаліської сільської ради Бородянського району.

За розпорядженням Бородянської РДА від 05 серпня 2008 року № 1322 спадкодавцю було надано дозвіл на оформлення проекту із землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва на території Новозаліської сільської ради Бородянського району.

ПП "Алекса" на звернення покійного сина позивача виготовила проект із землеустрою щодо відведення останньому зазначеної земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва на території Новозаліської сільської ради Бородянського району, але даний проект було затверджено вже після смерті спадкодавця за розпорядженням Бородянської РДА № 1204 від 31 жовтня 2012 року.

Позивач фактично прийняв спадщину після смерті сина, оскільки проживав з померлим на час відкриття спадщини, але коли він звернувся до Бородянської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому /позивачу/ свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, державний нотаріус в усній формі йому /позивачу/ відмовив йому у видачі такого свідоцтва через відсутність Державного акту на право власності на вказану земельну ділянку.

Просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки та одержання документа, що посвідчує право власності на дану земельну ділянку на його /позивача/ ім"я.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і викладене підтвердив.

Відповідачі - Бородянська РДА та Управління Держземагентства у Бородянському районі своїх представників в судове засідання не направили, просили справу розглядати без їх участі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер син позивача ОСОБА_1, якому на підставі розпорядження № 1322 від 05 серпня 2008 року Бородянської РДА було надано дозвіл на оформлення проекту із землеустрою щодо відведення у власність, за рахунок земель запасу, земельної ділянки, площею 0,0850 га, для ведення індивідуального садівництва на території Новозаліської сільської ради Бородянського району /а.с.6-7,9/.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі розпорядження Бородянської РДА № 1204 від 31 жовтня 2012 року, тобто вже після смерті ОСОБА_1, було затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність останньому та передано дану земельну ділянку у його /спадкодавця/ власність /а.с.8/.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язань довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як пояснив позивач в судовому засіданні, він являється спадкоємцем після смерті сина на підставі ст. 1261 та ч.3 ст. 1268 ЦК України та прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак жодних доказів на підтвердження даної обставини позивач суду не надав, а згідно відповіді Бородянської райдержнотконтори № 434-01-14 від 21 березня 2015 року на запит суду, за даними спадкового реєстру після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 спадкова справа не заводилась /а.с.26/.

Відповідно до ст. 116 ЗК України Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянкамиіз земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянокбезоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1, 6 ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державноїабо комунальної власностідля ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах нормбезоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власностіна земельну ділянку, а також право постійного користуваннята право оренди земельної ділянкивиникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Таким чином, оскільки сину позивача за його життя було надано лише дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки, державної реєстрації права власності на цю земельну ділянку він не здійснив, то суд вважає, що спадкодавець за життя не набув права власності на дану земельну ділянку, а тому позивач як спадкоємець за законом не має права на її спадкування.

Також, оскільки земельна ділянка ОСОБА_1 передавалась не в порядку приватизації, як це передбачено ч.1 ст.118 ЗК України, так як ніколи не перебувала в його користуванні, то позивач не має права і на завершення такої приватизації, отримання в зв'язку з цим свідоцтва про право власності та здійснення реєстраційних дій.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне в позові відмовити.

Керуючись ст. 1216, 1218, 1225 ЦК України, ст.116,118 ЗК України, ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Бородянської районної державної адміністрації Київської області, Управління Держземагентства у Бородянському районі Київської області про надання права на завершення приватизації земельної ділянки відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя&nbsp; А.Міланіч