Справа № 337/588/15-ц
Провадження № 2-о/337/24/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді -Ширіної С.А.

при секретарі Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В заяві зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 знаходився на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", розмір якої становив 1943,94 грн.

Вона працює та готує документи для оформлення пенсії та має маленьку заробітну плату. ІНФОРМАЦІЯ_4 року, вона досягне пенсійного віку і має право на призначення пенсії за віком.

У зв'язку із тим, що розмір її пенсії буде менше, ніж пенсія її чоловіка, просила встановити факт її перебування на утриманні чоловіка - ОСОБА_2

В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги, викладені в заяві, наполягала на їх задоволені.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, від нього надішли письмові заперечення на заяву з проханням зрозглянути справу за його відсутності

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення заявниці, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає за таких підстав.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 з 13.04.1983 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 5). ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 помер (а.с.7).

Згідно довідки № 340 від 10.03.2015 року, ОСОБА_2 знаходився на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, отримував пенсію за вислугу років, яка була йому призначена на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Розмір пенсії станом на 01.01.2013 року становив 1943,94 грн.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що є знайомою заявниці ОСОБА_1 Була знайома з чоловіком заявниці - ОСОБА_2, який отримував пенсію приблизно 2000,00 гривень та утримував ОСОБА_1, так як вона отримувала маленьку заробітну плату.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він був товарищем ОСОБА_2 З ОСОБА_2 він знайомий з 1982 року, а заявниця є дружиною ОСОБА_2, який отримував пенсію в розмірі 1700 гривень. Заявниця ОСОБА_1 працює в ВДВС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_2 помер в 2013 році. За життя ОСОБА_2 отримував пенсію у розмірі 2000 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей померлих військовослужбовців, які мають право на пенсію за цим законом, які перебували на їх утриманні. Непрацездатними членами сім'ї вважаються дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" або є інвалідами.

Статтею 26 цього Закону визначено, що право на призначення пенсії за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року (в редакції Закону від 08.07.2011 року), який діяв на момент смерті чоловіка заявниці - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Оскільки, на момент смерті свого чоловіка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 не досягла пенсійного віку і не була визнана інвалідом в установленому законодавством порядку, вона не має право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно ч. 1 ст. 38 вказаного Закону члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Із наведених норм матеріального права випливає, що право на отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника мають особи, які на день його смерті були непрацездатними, а факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється, якщо він має значення для призначення пенсії, за умови, що утримання було повним.

Повне утримання означає відсутність у члена сім'ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, необхідно надати докази, що допомога годувальника була постійним і основним джерелом засобів до існування.

Отже, заявник не була і не могла вважатись, станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 року, непрацездатним членом сім'ї ОСОБА_2, оскільки не була інвалідом та не досягла пенсійного віку. За таких обставин про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 259, 294 ЦПК України, ст. 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб",

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перебування на утриманні чоловіка - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.А.Ширіна