Справа №646/5324/15-ц
Провадження №2/646/1195/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.15 року місто Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - Сорока О.П.,

за участю секретаря - Пономаренко М.О., Кравчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля, зміну черговості одержання права на спадкування та про визнання права власності та ? частину спадкового майна в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля в порядку поділу спільного майна подружжя, про зміну черговості одержання права на спадкування після смерті 19.11.2013р. ОСОБА_3 та про визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 1996 року він знаходився у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 та проживав з нею у її квартирі №25 по пр..Гагаріна, 90 в м.Харкові. З 1999 року ОСОБА_3 була визнана інвалідом третьої групи і з цього часу знаходилась на повному утриманні позивача, страждала на цукровий діабет інсулінозалежний, хвороби сердцево-судинної системи та потребувала постійного тривалого та коштовного лікування. Догляд за дружиною здійснював позивач: купував ліки, робив уколи інсуліну, вів домашнє господарство. Відповідач, який довгий час не працював та мав вільний час, допомагав ОСОБА_1

19.11.2013 року померла ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з: квартири №25 будинку №90 по пр..Гагаріна в м.Харкові; квартири АДРЕСА_1; 1/2 частини легкового автомобіля НОМЕР_1. Заповіту ОСОБА_3 не залишила. Спадкоємцем першої черги після її смерті є син - відповідач у справі ОСОБА_2, який прийняв спадщину, подавши заяву до Першої ХДНК 18.12.2013 р. Позивач є спадкоємцем за законом четвертої черги. Оскільки позивач протягом усього часу захворювання ОСОБА_3 здійснював догляд за нею, опікувався, матеріально забезпечував, надавав необхідну допомогу спадкодавцеві, яка через тяжку хворобу знаходилась у безпорадньому стані, він вважає, що має право на спадкування після ОСОБА_3 разом з її сином та просить суд змінити черговість спадкування.

Крім того, позивач зазначив, що за час спільного життя з ОСОБА_3, вони на спільні сімейні кошти придбали автомобіль ЗАЗ Sens, 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_2, який зареєстрували на ім*я ОСОБА_3 07.04.2009 р. Тому відповідно до ст.74 СК України просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеного автомобілю, як спільного майна подружжя.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі та надали аналогічні пояснення.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Відповідач ОСОБА_2 зазначив, що дійсно ОСОБА_1 проживав з його матірю ОСОБА_3 разом з ним однією сімєю, піклувався про неї, але не бажає щоб його позбавили квартири. Представник відповідача зазначила, що встановлення факту проживання однією сімєю можливо лише з 1 січня 2004р, а не з 1996року, як зазначено в позові. Та оскільки ОСОБА_3 перед своєю смертю не знаходилась у безпорадному стану черговість спадкування не підлягає зміні, а вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування після її смерті є передчасними, оскільки нотаріальна контора не відмовляла у вчиненні нотаріальних дій.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серія І-ВЛ №421999 ОСОБА_3 померла19.11.2013 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яка складається з:

- квартири №25 будинку №90, розташованої по пр.Гагаріна в м.Харкові, що належить спадкодавцю на праві свідоцтва про права власності на нерухоме майно, виданого Червонозаводською районною радою м.Харкова від 14.02.2006 р., зареєстрованого КП «ХМБТІ» 01.03.2006 р. за №78733 в книзі 1 (а.с.16-19);

- квартири №36 будинку №203, розташованої по вул.Дружби Народів в м.Харкові, яка належить спадкодавцю на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 25.06.2008 р. за р.№2489, зареєстрованого в КП «ХМБТІ» 11.07.2008 р. за №П-1-416 в книзі 1 (а.с.20-23);

- ? автомобіля ЗАЗ Sens, 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за спадкодавцем 07.04.2009 року на підставі свідоцтва про реєстрацію АХС 177403 (а.с.24-26).

Згідно свідоцтва про народження (а.с.12) відповідач у справі ОСОБА_2 є сином спадкодавця ОСОБА_3, тобто відповідно до ст..1261 ЦК України має право на спадкування за законом у першу чергу.

Відповідно до повідомлення Першої Харківської державної нотаріальної контори №2715/01-16 від 27.05.2014 року після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори звернулися: 18.12.2013 р. ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини; 16.05.2014 року ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини та намір звернутися до суду з питання зміни черговості одержання права на спадкування. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. (а.с.83).

Як зазначив у позові та судовому засіданні позивач, він проживав у фактично шлюбних відносинах зі спадкодавцем ОСОБА_3, починаючи з 1996 року. Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 пояснили, що знають тривалий час позивача як чоловіка померлої ОСОБА_3 Підтвердили, що протягом останніх років життя ОСОБА_3 хворіла на цукровий діабет та гіпертонічну хворобу серця, ОСОБА_1 як чоловік постійно піклувався за ОСОБА_3, робив уколи інсуліну, займався хатньою роботою, возив ОСОБА_3 у лікарні, на дачу. У догляді за матірю йому допомагав син ОСОБА_2 При цьому, ОСОБА_3 не була лежачою хворою, самостійно рухалась, виконувала частину хатніх обовязків, хоча їй було важкою рухатись, та вона неодноразово знаходилась на лікуванні у лікарнях.

Крім того вищезазначені свідки підтвердили, що автомобіль ЗАЗ Sens був придбаний ОСОБА_3 та ОСОБА_1 спільно під час їх спільного подружнього життя. Згідно рахунку, ату прийому-передачі та технічного паспорту (а.с.24-26 т.1) зазначений автомобіль було куплено ОСОБА_11 07.04.2009 року. При цьому, суд вважає доведеним, що вказаний автомобіль було придбано за спільні кошти ОСОБА_3 та ОСОБА_1, оскільки сімя жила на зарплатню ОСОБА_1, яка була не великою згідно довідки (а.с.37 т.1), пенсію ОСОБА_3, та мала дохід від надання в оренду квартири, що належала ОСОБА_3

Дані про стан здоровя ОСОБА_3 також підтверджуються медичними документами (а.с.28-35 т.1, а.с.98-99 т.2), згідно яких вона хворіла на ИБС, стадіальну стенокардію, атеросклероз аорти, гіпертонічну хворобу 2 ступеню, цукровий діабет середньої тяжкості. Стан її здоровя згідно документів був задовільний.

Допитані свідки за клопотанням представника відповідача ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 не спростували вищенаведених фактів, оскільки близько з ОСОБА_3 не спілкувались та подробиць її особистого життя не знали.

До прийняття СК України та нового ЦК України (01.01.2004 року) не існувало правових підстав визнавати факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки ст..74 СК України, яка передбачає право на майно чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім*єю, набрала чинності саме з 01.01.2004 року, а діючим на той час законодавством встановлення даного факту не було передбачено. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без шлюбу з січня 1996 року по грудень 2003 року, та задовільняє вимоги в частині встановлення факту спільного проживання однією сім*єю ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1 січня 2004 року по 19 листопада 2013 року.

Відповідно до ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім*єю, але не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними під час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Оскільки автомобіль НОМЕР_1 було придбано ОСОБА_3 в квітні 2009 року, тобто під час спільного проживання однією сім*єю з ОСОБА_1 на спільні кошти, то цей автомобіль належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності. Відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що автомобіль було придбано на особисті кошти ОСОБА_17

Ст. 70 СК України встановлено, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.(або ст..372 ЦК частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом)

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину автомобілю ЗАЗ Sens, 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_2, зареєстрованого на ім*я ОСОБА_3

Відповідно до ст.1264 ЦК України позивач ОСОБА_1 відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом, як особа, яка проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім*єю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п.5.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК).

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

З 1999 року ОСОБА_3 була визнана інвалідом 3-ої групи (а.с.36 т.1) та, як зазначає позивач, з цього моменту знаходилась на його повному утриманні, оскільки пенсія ОСОБА_3 складала 994 грн. щомісяця, в той час як його середня заробітна плата за 2013 рік 2900 грн. щомісяця. Як стверджує позивач, ОСОБА_3 та її син, який не працював внаслідок хвороби, знаходились на його утриманні, на підтвердження чого надає квитанції про оплату речей, сплату комунальних платежів за квартиру в 2013 році (а.с.53-69 т.1), чеки з аптеки за листопад 2013 року (а.с.39-41 т.1).

З довідки №2242 від 12.02.2014 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 07.11.2011 року працює в ТОВ «Епіцентр К», заробітна плата за 2013 рік складає 34820 грн., тобто середньомісячна заробітна плата позивача за 2013 рік складає близько 2902 грн.(а.с.37). При цьому, суду не надано інших відомостей щодо доходу позивача в період спільного проживання однією сім*єю з померлою, тому посилання позивача на утримання ним сім*ї із трьох дорослих людей є недоведеними.

Сама по собі наявність у позивача квитанцій за оплату комунальних платежів за 2013 рік та чеків про придбання ліків за період 12.11-18.11.2013 року не свідчить про матеріальне забезпечення протягом тривалого часу померлої ОСОБА_3 Крім того, суд зазначає, що підписи платника у квитанціях по оплаті за комунальні послуги на а.с.53-69 різняться, а серед чеків з аптеки є чек № 9976 від 18.11.2013 року на купівлю дитячого харчування (а.с.40).

Крім того, позивачем надано медичні документи спадкодавця ОСОБА_3, відповідно до яких остання хворіла на стабільну стенокардію, атеросклероз аорти, вінцевих артерій, СН ІІА ст. зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночку, гіпертонічна хвороба, цукровий діабет 2 типу середньої тяжкості, сечокам'яна хвороба (а.с.28-35). При цьому, позивачем суду не надано жодного доказу на підтвердження знаходження ОСОБА_3 у безпорадному стані, тобто не доведено безпомічність спадкодавця, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим вона потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність наявності всіх обставин, необхідних для зміни черговості одержання права на спадкування для позивача та визнання за ним права власності на майно ОСОБА_3 в порядку спадкування.

Згідно ст..88 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави, оскільки обидві сторони звільнено від сплати судових витрат.

Керуючись ст.ст.10,11,88, 209, 212,214,215 ЦПК України, ст.ст.70,74 СК України, ст..ст.1259, 1261, 1264 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім*єю ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1 січня 2004 року по 19 листопада 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобілю ЗАЗ Sens, 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_2, зареєстрованого на ім*я ОСОБА_3 07.04.2009 р.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сорока О.П.