Справа № 502/2901/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Кітреску О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

до

Кілійської міської ради

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5

про

визнання договору обміну нерухомості дійсним та визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради Одеської області про визнання дійсним договору договір обміну нерухомості № 93604 від 05.06.2001 року, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1, на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 та визнання права власності за ними на відповідні частини квартири АДРЕСА_3.

З позовної заяви вбачається, що 05 червня 2001 року між ОСОБА_6, ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та ОСОБА_5, яка діяла від імені ОСОБА_4 укладено договір обміну нерухомості, а саме двокімнатної квартири АДРЕСА_1 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, який зареєстровано Кілійською філією ТБ «Українська» за реєстраційним № 93604.

Договір обміну нерухомості було зареєстровано КП «РБТІ та РОН» м. Кілія Одеської області 11 червня 2001 року у реєстраційну книгу № 35 , стр. 274, реєстраційний № 8474.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області 21 лютого 2014 року, актовий запис № 130. Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, а саме частина квартири АДРЕСА_3 Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняв його син, ОСОБА_1, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України.

Після укладення договору, в червні місяці 2001 року, сторони його у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) нотаріально не посвідчили, оскільки на той час був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до ст. 15 якого правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають.

Під час звернення до Кілійської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 було надано роз'яснення щодо того, що правовстановлюючий документ на квартиру відсутній, тому отримати свідоцтво про право на спадщину на частину житлового будинку не можливо.

У зв'язку з чим позивачі звернулися до суду та просять суд визнати дійсним міни зазначених квартир, укладений Українською товарною біржею між ними та третіми особами та визнати за ними право власності на належні їм частки житлового будинку.

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, але надали до канцелярії суду заяви, в яких позовні вимоги підтримують та просять розглянути справу за їх відсутності.

Третя особи по справі, ОСОБА_5, у судове засідання не з`явилась, але надала до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за її відсутності.

Третя особи по справі, ОСОБА_4, повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Представник відповідача -Кілійської міської ради повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, направив заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позову та просить суд розглянути справу за його відсутності.

На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

05 червня 2001 року Кілійською філією ТБ «Українська» було посвідчено договір міни, реєстраційний номер 93604. Згідно договору ОСОБА_6, ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та ОСОБА_5, яка діяла від імені ОСОБА_4, здійснили обмін належних ним квартир, а саме: квартира АДРЕСА_4, яка належала ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про права власності, виданого виконкомом Кілійської міської ради 25.04.2001 року переходить у власність до ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а квартира АДРЕСА_5, яка належала ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Кілійським суднобудівельно-судноремонтним заводом 28.02.1996 року та свідоцтва про право на спадщину, видане Кілійською державною нотаріальною конторою 16.10.1999 року - у власність ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3. Нотаріально договір міни вказаного нерухомого майна не посвідчувався, у зв'язку з тим, що на час його придбання існувала біржова форма оформлення договорів купівлі продажу нерухомого майна. Даний договір 12 червня 2001 року зареєстровано Комунальним підприємством "Кілійське районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" в реєстровій книзі 35 на стор.274 за реєстром № 8474.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 квартира розміщена на 5 поверсі та складається із трьох кімнат житловою площею 46,9 м2, в тому числі 1-а кімната - 17 м2, 2-а кімната 14,4 м2, 3-я кімната - 15,5 м2, кухня - 6,7 м2, коридор - 4,1 м2, ванна кімната - 2 м2, вбиральня - 0,9 м2, вбудованих шаф 0,4 м2; 0,3 м2 та 0,2 м2. Квартира має балкон площею1,7 м2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області 21 лютого 2014 року, актовий запис № 130.

Місце відкриття спадщини перевірено за будинковою книгою, де є відмітка про реєстрацію ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 та є відмітка про зняття його з реєстрації у зв?язку зі смертю.

Відповідно до будинкової книги на час смерті ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_7 були зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Згідно повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори від 23.12.2014 року № 1337/01-16, після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа № 74/2014 була заведена 07 березня 2014 року, за заявою про відмову від прийняття спадщини від імені ОСОБА_3. Інших заяв до Кілійської районної державної нотаріальної контори не надходило.

Відповідно до рішення Кілійського районного суду від 28.11.2011 року по справі № 2-3268/11, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано.

Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 є його син - ОСОБА_1, який прийняв спадщину на підставі ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України.

Належність до кола спадкоємців першої черги ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджена:

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим Кілійським районним бюро ЗАГС Одеської області від 21.08.1987 року, де батьком ОСОБА_1 зазначений ОСОБА_6.

Відповідно до роз'яснення Кілійської районної державної нотаріальної контори № 1223/02-14 від 31.10.2014, для оформлення спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 до нотаріальної контори необхідно надати документи, які підтверджують родинний зв'язок з померлим, а також правовстановлюючий документ, на належне померлому майно - частину квартири.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_3. Після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частки зазначеної квартири.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_6 фактично прийняв ОСОБА_1, який згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги, який постійно проживав разом зі спадкодавцем.

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як зазначено в ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають рідні діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

На підставі роз'яснення Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за №19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ на це майно відсутній, питання визначення належності цього майна померлим та наступного власника, якими є позивачі, повинно вирішуватися у судовому порядку України.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про визнання правочинів не дійсними" від 28 квітня 1978 року, зі змінами від 25 грудня 1992 року, якщо угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від його нотаріального оформлення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, вправі визнати угоду дійсною.

На підставі наведеного, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15,16, 220, 321, 392, 1216, 1217, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.4,41 ЦК Української РСР, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати договір обміну нерухомого майна від 05 червня 2001 року укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_4, а саме двокімнатної квартири АДРЕСА_1 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 - дійсним.

Визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_1, в тому числі на ? частину в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 та ? частину за договором обміну нерухомого майна від 05 червня 2001 року.

Визнати право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 за договором обміну нерухомого майна від 05 червня 2001 року.

Визнати право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 за договором обміну нерухомого майна від 05 червня 2001 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан