Провадження № 22-ц/780/1851/15 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 26 22.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2015 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Верланова С.М.,

при секретарі: Микитенко Д.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Народний кредит» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Народний кредит» про визнання договору розірваним та зобов»язання вчинити дії,-

встановила:

15.12.2014 р. позивач звернувся з даним позовом, яким просить визнати кредитний договір від 24.10.2011 р. між Кредитною спілкою «Народний кредит» та ОСОБА_2 №5-111003-н розірваним з 13.02.2013 р.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 24.10.2011 р. між Кредитною спілкою «Народний кредит» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №5-111003-н на суму 10000 грн. із сплатою 68,62% річних, а саме 0,188% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк 24 місяці.

В листопаді 2012 р. відповідач звернувся з позовною заявою до суду з вимогою про стягнення всього боргу та відсотків. 13 лютого 2013 року Солом»янським районним судом міста Києва позов був задоволений в повному обсязі.

Незважаючи на це відповідач продовжує нараховувати відсотки за користування кредитом та неустойку.

Вважає, що відповідач висловив свою вимогу про розірвання кредитного договору під час стягнення всієї заборгованості та відсоткам по кредиту.

Позивач просить визнати вказаний кредитний договір розірваним з 13.02.2013 року, з дня ухвалення рішення Солом»янським районним судом міста Києва.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2015 року позов задоволений.

Визнаний кредитний договір від 24.10.2011 року між Кредитної спілки «Народний кредит» та ОСОБА_2 №5-111003-н розірваним з 13.02.2013 р.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2015 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначив, що рішення незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що правовідносини між сторонами кредитного договору не припинились з 13 лютого 2013 року, з дня ухвалення Солом»янським районним судом міста Києва рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки зазначене рішення суду було виконане відповідачем лише в жовтні 2014 року.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 24 жовтня 2014 року між КС «Народний кредит» та членом Кредитної спілки ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №5-111003-н, згідно якого Кредитна спілка надала йому кредит у розмірі 10 000 грн., плата за користування яким (проценти) становила 68,62%, тобто 0,188% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, на строк 24 місяці.

В забезпечення кредитного договору було укладено договори поруки №5-111033-н від 24.10.2011 року, згідно яких ОСОБА_3, ОСОБА_4 виступили поручителями та зобов»язалися відповідати по зобов»язаннях ОСОБА_2, що витікають з вищевказаного кредитного договору.

Через неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов»язань за кредитним договором, 13 лютого 2013 року Солом»янським районним судом міста Києва було винесено рішення по цивільній справі №2-774/13 за позовом Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу у сумі 14 382 грн. 08 коп. за кредитним договором.

Розрахунок зазначеної суми боргу було зроблено станом на 18 грудня 2012 року.

У силу частини другої статті 1054 ЦК України до кредитних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 1050 зазначеного Кодексу, якою встановлено санкцію за прострочення повернення чергової частини позики, а саме: позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася (тобто повністю залишок кредиту), та сплати процентів, що належать йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

У такому випадку дострокове повернення кредиту не має ознак одностороннього припинення договірних зобов»язань та є належним способом захисту порушеного права.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Зобов»язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів ч.2 ст.509 ЦК України.

Крім того ст.526 ЦК України передбачено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов»язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ч.1 ст.598 ЦК України.

Підстави припинення зобов»язань зазначені в ст.ст.599,600,601, 604-609 ЦК України та не передбачають можливості припинення зобов»язання у зв»язку з ухваленням судом рішення про задоволення вимог кредитора.

За відсутності інших підстав притінення зобов»язання, передбачених договором або законом, зобов»язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином ст.599 ЦК України. Належним виконанням зобов»язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов»язки сторін зобов»язання.

Зважаючи на характер правовідносин сторін, які регулюються параграфом 2 гл.71 ЦК України («Кредит»), змісту норм статей 598-599 та ст.653 цього Кодексу, законодавець розрізняє поняття «розірвання договору» і «припинення зобов»язання/договору». Ці поняття не є тотожними через відмінні підстави їх виникнення та юридичні наслідки, які породжені цими правовими явищами.

Розірвання договору слід розглядати як один з видів припинення договору.

Крім того, дострокове присудження до виконання основного зобов»язання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішенням суду і не виключає стягнення процентів, пені та збитків, а також інших штрафних санкцій, передбачених угодою, до дня фактичного задоволення (повного розрахунку).

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв»язку з порушенням умов договору згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов»язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника.

Враховуючи вищезазначене, правовідносини між сторонами кредитного договору не припинились з 13 лютого 2013 року, з дня ухвалення Солом»янським районним судом міста Києва рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки зазначене рішення суду було виконане відповідачем лише в жовтні 2014 року.

Враховуючи вищезазначене, слід зазначити, що суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного рішення, порушив норми матеріального, недостатньо оцінив наявні в матеріалах справи докази та не врахував наданих пояснень представником відповідача, що призвело до винесення необґрунтованого рішення.

Враховуючи вище викладене колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись: ст.ст.209,218,307,309,314,315,317 ЦПК України колегія суддів,-

вирішила :

апеляційну скаргу Кредитної спілки «Народний кредит» задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2015 року скасувати і ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Народний кредит» про визнання договору розірваним та зобов»язання вчинити дії, відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді