ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Соловей Г.В.,

з участю секретаря -Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділдянки та встановлення твердих межових знаків та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов"язання відновити становище до порушення, зобов"язання не чинити перешкод,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділдянки та встановлення твердих межових знаків посилаючись на те, що є власником земельної ділянки розташованої в АДРЕСА_1, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою відповідача, який самовільно зніс встановлену нею огорожу, пощкодив межові знаки та самовільно захопив частину належної їй на праві власності земельної ділянки чим порушив її права.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов"язання відновити становище до порушення, зобов"язання не чинити перешкод посилаючись на те, що йому належить земельна ділянка розташованої в АДРЕСА_2 ,яка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою ОСОБА_1, яка на даний час є нинішною сусідкою. При виготовлені державного акту було замовлено технічну документацію де був складений акт про встановлення в натурі (на місцевості) та погодження зовнішніх межі земельної ділянки та передачу на зберігання встановлених межових знаків. Межі погоджувалися з сусідами в тому числі і з ОСОБА_3, яка була попереднім власником ділянки, яка належить ОСОБА_1 З приводу меж земельних ділянок між ними постійно виникають суперечки. Відповідачка самовільно почала користуватися частиною його земельної ділянки. На його спроби вирішити конфлікт відповідачка не реагує.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні просив позовні вимоги за його позовом задовільнити та зобов"язати відповідачку припинити дії , які порушують його право на земельну ділянку.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,0630 га для ведення садівництва розташованої на території садового товариства "Урожай" Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_1 від 29.12.2012 року виданий на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду №2-770,08 від 09.04.2008 року і яка межує з земельною ділянкою ОСОБА_2 та земельна ділянка площею 0,0206 га для ведення садівництва розташованої на території садового товариства "Урожай" Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 від 29.12.2012 року виданий на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду №2-770,08 від 09.04.2008 року (а.с.8-10).

ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,0607 га для ведення садівництва розташованої на території садового товариства "Урожай" Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_3 від 29.12.2009 року виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки 13.06.1999 року посвідченого державним нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за 950 (а.с.37,38).

Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.78 ЗК України та ст. 373 ЦК України, право власності в тому числі на землю, включає в себе право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділдянки та встановлення твердих межових знаків посилаючись на те, що відповідач самовільно зайняв її частину земельної ділянки при цьому зніс встановлену нею огорожу та пошкодив межові знаки.

В ході розгляду справи позивачем було заявлено клопотання про призначення земельно-технічної експертизи згідно висновку №17767/14-41 від 07.04.2015 року якої зазначено, що між земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 межа в натурі (на місцевості) не встановлена.

Фактичні межі земельної ділянки яка належить ОСОБА_1, в натурі (на місцевості) встановлені частково у вигляді паркану. Межові знаки вказані ОСОБА_1 фактичні межі земельної ділянки частково не відповідають межам зазначеним в державному акті на право приватної власності на землю.

Фактичні межі земельної ділянки яка належить ОСОБА_2, в натурі (на місцевості) встановлені частково у вигляді паркану. Межові знаки вказані ОСОБА_2 Фактичні межі земельної ділянки частково не відповідають межам зазначеним в державному акті на право приватної власності на землю.

Відповідно до ч.6 ст.147 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов"язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст.212 цього Кодексу.

Як вбачається з вищевказаного висновку експертом зазначено, що межові знаки при проведенні експертизи вказувалися власниками земельних ділянок, а саме сторонами по справі і між їх земельними ділянками межа в натурі (на місцевості) не встановлена.

Також, експертом не зазначено ким фактично використовується спірна земельна ділянка і кому належить ця спірна земельна ділянка.

Враховуючи вищенаведене вказаний висновок експерта не може бути взятий судом, як належний доказ так, як є не повним та не обгрунтованим.

В своїх позовних вимогах ОСОБА_1 просить суд в тому числі зобов"язати відповідача не чинити перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку та сприяти відновленню меж суміжних земельних ділянок та встановлення твердих меж.

ОСОБА_2 в своїх позовних вимогах просить суд зобов"язати відповідача припинити дії які порушують його право власності на земельну ділянку та відновити становище яке існувало до порушення його прав, а також, зобов"язати відповідача і в подальщому не чинити перешкод у користуванні ним його земельної ділянки.

Стаття 106 ЗК України передбачає, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися, або стали невиразними.

Разом з тим, сторонами не надано суду належних доказів, які б підтвердили або спростували їх позовні вимоги.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов безпідставний, не грунтується на чинному законодавстві і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.3,10,11,58-61,147,212,215,218 ЦПК України, на підставі ст.ст.15,321,373,391ЦК України, ст.ст.78,90,106,126 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділдянки та встановлення твердих межових знаків відмовити.

В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов"язання відновити становище до порушення, зобов"язання не чинити перешкод відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ Г.В.Соловей