АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2799/15
Справа №629/1382/14ц Головуючий 1 інст. - Жмуд Н.М.
Категорія :трудові Доповідач - Бобровський В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в Кокоші В.В.,

Шевченко Н.Ф.,

при секретарі Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 лютого 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяних безпідставним нарахуванням та стягненням заборгованості за опалення квартири АДРЕСА_1 його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що відповідно квитанції від 27 вересня 2012 року на вимоги ВДВС Зміївського районного управління юстиції сплатив 2219,11 грн. на погашення заборгованості матері за опалення квартири та витрати на проведення виконавчих дій.

Зазначивши, що його мати не користувалась послугами відповідача з централізованого опалення житла та між ними не укладалось з цих питань письмового договору, а рахунок на її ім'я та після успадкування квартири на нього сфальсифіковано відповідачем, яким з використанням нечесної підприємницької практики, в порушення норм Закону України "Про захист прав споживачів" у судовому порядку вимагається оплати послуг, ОСОБА_3 просив суд стягнути на відшкодування майнової шкоди з відповідача 2219,11 грн. безпідставно оплачені ним ВДВС та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яку він зазнав через неправомірну діяльність відповідача.

Представник ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" у письмових запереченням на позов ОСОБА_3 посилався на те, що позивачем вимагається повернення сум сплачених на виконання судового наказу Зміївського районного суду від 22 вересня 2011 року про стягнення заборгованості у розмірі 1937,56 грн. за опалення квартири з 1 квітня 2010 року по 1 серпня 2011 року на підставі ухвали суду від 12 березня 2013 року про заміну сторони у виконавчому провадженні з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 та те, що вказаний судовий наказ не скасовано і підстави для задоволення позову відсутні, просив суд у позові відмовити.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 9 лютого 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" на користь ОСОБА_3 2219 ,11 грн. на відшкодування майнової шкоди та 229, 30 грн. на користь держави судовий збір.

В апеляційній скарзі представник ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" з посиланням на безпідставність позову ОСОБА_3, вирішення справи судом в порушення норм матеріального і процесуального права, рішення суду в частині задоволення позовних вимог просить скасувати, та залишити їх без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія відповідно до положень ст..309 ЦПК України, вирішила апеляційну скаргу ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" задовольнити частково, рішення міськрайонного суду змінити, виходячи з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених ст..61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі.

Судом, згідно наданих доказів встановлено та не оспорюється по справі те що ОСОБА_3 отримав у спадок квартиру матері та у виконавчому провадженні при виконанні судового наказу Зміївського районного суду від 22 вересня 2011 року про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за опалення квартири у розмірі 1937,56 грн., судових витрат та виконавчого збору змінено боржника на позивача, яким відповідно квитанції від 27 вересня 2012 року сплачені ВДВС вказані суми в цілому 2219,11 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині позову та стягуючи з відповідача вказану суму на підставі норми ст..1216 та ст..1220 ЦК України з посиланням на рішення Лозівського міськрайонного суду від 16 жовтня 2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року якими встановлено факт відсутності системи опалення квартири та договору про надання послуг між сторонами, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість таких вимог

Проте з таким висновком погодитись не можна.

За правилом ст..213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, таким, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Під час ухвалення рішення суд, за нормою ч. 1 ст.214 цього Кодексу, вирішує питання про наявність обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджувалися , чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

По справі не оспорюється чинність судового наказу Зміївського районного суду Харківської області від 22 вересня 2011 року про стягнення 1937,56 грн. заборгованості ОСОБА_4 за опалення квартири та заміну боржника на ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 у виконавчому провадженні про стягнення вказаної суми боргу, судового та виконавчого збору у розмірі 2219,11 грн., яку сплачено позивачем у якості спадкоємця, який прийняв спадщину.

При вирішенні справи, суд на вказані обставини не звернув уваги, зміст спірних правовідносин не з'ясував та не врахував , що позивачем на відшкодування майнової шкоди заявлені вимоги про поворот виконання судового наказу, який не було скасовано судом , який його видав.

З огляду на викладене, колегія вважає,що судом першої інстанції рішення ухвалене без додержан6ня норм матеріального і процесуального права, таке рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги залишенню без задоволення.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 309,313, 314 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківвської області від 9 лютого 2015 року змінити.

Скасувати це рішення про стягнення з ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" на користь ОСОБА_3 2219,11 грн. та 229,40 грн. на користь держави судового збору.

У позові ОСОБА_3 до ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" про стягнення 2219,11 грн. на відшкодування майнової шкоди - відмовити.

В решті це рішення суду залишити без зміни.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді