Справа 2-1320/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Солом"янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Глушко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві

справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Порше Лізинг Україна» 28.11.2014 р. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором фінансового лізингу № 00003932 від 22.11.2011 р. в сумі 247278,42 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 22.11.2011 р. між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір фінансового лізингу №00003932, згідно з яким позивач передав у розпорядження відповідача об»єкт лізингу - транспортний засіб Audi А6 3.0 TFSI, 2011 р. виробництва, шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, а відповідач зобов»язався прийняти об»єкт лізингу і сплатити суму коштів за договором на загальну суму 51543,05 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 27753,95 доларів США.

Відповідач відповідно до положень п.6.1 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, що становлять невід»ємну частину договору, зобов»язався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до плану відшкодування.

Відповідно до п.6.5 Умов лізингу щомісячний платіж здійснюється на рахунок, зазначений позивачем, не пізніше 15-го календарного дня з дату направлення рахунку відповідачу. У випадку прострочення платежів за договором, згідно з п.8.2 Умов лізингу відповідач зобов»язався сплачувати штрафні санкції: пеню у розмірі 10% річних від невиплаченої суми за кожен день прострочення до повного виконання відповідачем зобов»язань, штрафні санкції, що підлягають сплаті відповідачем за нагадування про несплату, надіслані позивачем у випадку прострочення платежів у розмірі, що становить гривневий еквівалент суми у 15 доларів США за першу платіжну вимогу, 20 доларів США за другу платіжну вимогу та 25 доларів США за третю платіжну вимогу.

Відповідно до п.12.6.1 умов договору позивач має право в односторонньому порядку припинити договір у разі, якщо відповідач не сплатив наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов»язання зі сплати перевищує 30 днів. Згідно п.12.13 договору у випадках, передбачених п.12.6, 12.12 контракт припиняється на 10 робочий день з дня надіслання письмового повідомлення стороною на адресу іншої сторони.

Разом з третім нагадуванням від 03.10.2013 р., яке було відправлено відповідачу 08.10.2013 р. було направлено вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об»єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору, таким чином датою розірвання договору є 22.10.2013 р.

Станом на 23.09.2014 р. заборгованість відповідача перед позивачем за період з 16.08.2013 р. по 22.10.2013 р. за несплаченими лізинговими платежами складає 16953,51 грн.

Позивач поніс витрати у зв»язку із супроводженням стягнення заборгованості в досудовому та судовому порядку і повернення майна позивача в сумі 44273,99 грн.

Відповідно до п.12.9 договору у випадку припинення лізингу, відповідач зобов»язаний оплатити різницю між ринковою вартістю об»єкту лізингу та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до плану відшкодування. Ця різниця є упущеною вигодою.

10.07.2014 р. відповідно до договору про фінансовий лізинг № 00010104 об»єкт лізингу було передано у наступний фінансовий лізинг. Згідно цього договору лізингу вартість об»єкту лізингу становила 497448,0 грн. Таким чином, дохід, який отримав позивач від повторного продажу об»єкту лізингу складає 414540,0 грн. і саме ця сума є ринковою вартістю об»єкту лізингу. Позивачу завдано збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 47029,24 грн.

Відповідно до умов п.8.2.2 Умов лізингу, за порушення своїх зобов»язань відповідач був зобов»язаний сплатити штрафні санкції розміром 816,71 грн.

Станом на 23.09.2014 р. загальна сума пені, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов»язань за цим договором складає 1722,26 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних становлять 516,68 грн.

Ст.1214 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного одержання або збереження грошей нараховуються проценти за користування ними. Загальна сума процентів за користування чужими грошима, що підлягає сплаті відповідачем становить 1440,41 грн.

Відповідно до ч.2 ст.785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов»язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Лізинговий платіж фактично дорівнює платі за користування річчю (об»єктом лізингу). 22.10.2013 р. договір було припинено. Об»єкт лізингу було повернуто позивачеві 24.03.2014 р. Неустойка за період листопад 2013 р. - березень 2014 р. становить 134525,62 грн.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 22.11.2011 р. між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір фінансового лізингу № 00003932. Відповідно до умов якого позивач придбає об»єкт лізингу (отримує право власності на об»єкт лізингу) та передає у розпорядження відповідача об»єкт лізингу - транспортний засіб Audi А6 3.0 TFSI, 2011 р. виробництва, шасі НОМЕР_2, а відповідач зобов»язався прийняти об»єкт лізингу і сплатити суму коштів за договором на загальну суму 51543,05 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 27753,95 доларів США.

Згідно ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 807 ЦК України предметом договору лізингу може бути неспоживча річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

На виконання умов договору відповідно до акту приймання-передачі предмета лізингу від 22.11.2011 р. позивач передав відповідачу ОСОБА_1 предмет лізингу - транспортний засіб Audi А6 3.0 TFSI, 2011 р. виробництва, шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідач відповідно до положень п.6.1 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, що становлять невід»ємну частину договору, зобов»язався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до плану відшкодування.

Відповідно до п.6.5 Умов лізингу щомісячний платіж здійснюється на рахунок, зазначений позивачем, не пізніше 15-го календарного дня з дату направлення рахунку відповідачу. У випадку прострочення платежів за договором, згідно з п.8.2 Умов лізингу відповідач зобов»язався сплачувати штрафні санкції: пеню у розмірі 10% річних від невиплаченої суми за кожен день прострочення до повного виконання відповідачем зобов»язань, штрафні санкції, що підлягають сплаті відповідачем за нагадування про несплату, надіслані позивачем у випадку прострочення платежів у розмірі, що становить гривневий еквівалент суми у 15 доларів США за першу платіжну вимогу, 20 доларів США за другу платіжну вимогу та 25 доларів США за третю платіжну вимогу.

Відповідно до п.12.6.1 умов договору позивач має право в односторонньому порядку припинити договір у разі, якщо відповідач не сплатив наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов»язання зі сплати перевищує 30 днів. Згідно п.12.13 договору у випадках, передбачених п.12.6, 12.12 контракт припиняється на 10 робочий день з дня надіслання письмового повідомлення стороною на адресу іншої сторони.

Відповідачу 03.10.2013 р. було направлено вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об»єкту лізингу протягом 10 робочих днів з дня доставки повідомлення на адресу ОСОБА_1 та повідомлення про відмову від договору, таким чином датою розірвання договору є 22.10.2013 р.

04.12.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис про повернення лізингоодержувачем - ОСОБА_1 на користь лізингодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» об»єкта фінансового лізингу - автомобіля марки Audi, модель А6, шасі НОМЕР_2, 2011 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві від 16.12.2013 р. було відкрито виконавче провадження.

27.03.2014 р. державний виконавцем було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з передачею стягувачу об»єкту фінансового лізингу відповідно акту опису й арешту майна від 24.03.2014 р.

Відповідно до ст.ст. 526, 610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а як встановлюється з розрахунку заборгованості, відповідач свої зобов'язання перед позивачем в частині оплати за договором фінансового лізингу не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на 23.09.2014 р. заборгованість відповідача перед позивачем за період з 16.08.2013 р. по 22.10.2013 р. за несплаченими лізинговими платежами складає 16953,51 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних становлять 516,68 грн.

Відповідно до умов п.8.2.2 Умов лізингу, за порушення своїх зобов»язань відповідач був зобов»язаний сплатити штрафні санкції розміром 816,71 грн.

Станом на 23.09.2014 р. загальна сума пені, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов»язань за цим договором складає 1722,26 грн.

Відповідно до п.12.9 договору у випадку припинення лізингу, відповідач зобов»язаний оплатити різницю між ринковою вартістю об»єкту лізингу та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до плану відшкодування.

10.07.2014 р. відповідно до договору про фінансовий лізинг № 00010104 об»єкт лізингу було передано у наступний фінансовий лізинг. Згідно цього договору лізингу вартість об»єкту лізингу становила 497448,0 грн. Таким чином, дохід, який отримав позивач від повторного продажу об»єкту лізингу складає 414540,0 грн. і саме ця сума є ринковою вартістю об»єкту лізингу. Позивачу завдано збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 47029,24 грн.

Позивач також просить стягнути з відповідача збитки у зв»язку із супроводженням стягнення заборгованості в досудовому та судовому порядку і повернення майна позивача в сумі 44273,99 грн., які сплачені на користь ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», ТОВ «ОРУМ», ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі». Витрати позивача за надані консультаційні послуги з повернення об»єкту лізингу, не є збитками в розумінні ст.22 ЦК України. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення витрат, понесених у зв»язку зі стягненням заборгованості та поверненням об»єкту лізингу в сумі 44273,99 грн. задоволенню не підлягають.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

З наведених обставин вбачається, що вказані грошові кошти повинні сплачуватись відповідачем за договором лізингу, що свідчить про наявність між сторонами договірних правовідносин, що в свою чергу, виходячи з правових позицій Верховного Суду України, унеможливлює застосування положень ст.1212, 1214 ЦК України, так як вказані кошти не є безпідставно набутими. Тому суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення процентів за користування коштами в сумі 1449,41 грн. є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов»язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п.12.9 Умов лізингу, у разі дострокового припинення договору з боку позивача, відповідач зобов»язується повернути об»єкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані до головного офісу позивача впродовж 10 робочих днів з дати одержання вимоги про таке повернення.

Відповідно до ч.2 ст.785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов»язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до додатку до договору про фінансовий лізинг, лізинговий платіж включає відшкодування частини вартості об»єкта лізингу, проценти та комісії. Позивачем не надано доказів про отримання відповідачем вимоги про повернення об»єкту лізингу, повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу ОСОБА_1 не містить дату відправлення та відомостей про вручення повідомлення адресату (а.с.49).

Позивач просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі подвійного лізингового платежу за період з листопада 2013 р. по березень 2014 р. в сумі 134525,62 грн.

Суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення неустойки в сумі 134525,62 грн. на підставі ч.2 ст.785 ЦК України необґрунтований та не підлягає задоволенню.

Суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за договором лізингу № 00003932 від 22.11.2011 р. в сумі 16953,51 грн., збитки в розмірі 47029,24 грн., штраф у розмірі 816,71 грн., пеня - 1722,26 грн., 3% річних - 516,68 грн., а всього заборгованість в сумі 67038,40 грн.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 670,38 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212 -215, 223, 224-226, 228, 294 ЦПК України, на підставі ст.ст. 22, 509, 551, 610, 611, 623, 624, 625, 626, 631, 638, 806, 807, 785, 1212,1214 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» заборгованість в сумі 67038,40 грн. та судовий збір в сумі 670,38 грн., а всього стягнути 67708 (шістдесят сім тисяч сімсот вісім) грн. 78 коп.

В решті позову відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

СУДДЯ: Кушнір С.І.