Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №334/9140/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Дубина Л.А.
Провадження № 22-ц/778/4162/15 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В.,

Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», ОСОБА_4, про визнання поруки припиненою,-

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом ПАТ «Фідобанк», ОСОБА_4, про визнання поруки припиненою.

В обґрунтування позову зазначала, що 22.06.2007 р. між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_4 було укладено Генеральну кредитну угоду, відповідно до умов якої Банк зобов'язався надавати ОСОБА_4 кредитні кошти для поповнення обігових коштів, в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди. Кінцевий термін повернення кредитних коштів не може перевищувати 21.06.2017 року.

22 червня 2007 року на підставі Генеральної кредитної угоди, між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 571 137, 08 доларів США, строком користування кредитними коштами до 21.06.2017 року зі сплатою 12,5% річних.

22 червня 2007 року між нею та ВАТ «Ерсте Банк» було укладено ідентичні за змістом два договори поруки. Відповідно до умов вказаних договорів вона на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати по зобов'язанням ОСОБА_4, які виникають з умов Генеральної кредитної угоди від 22.06.2007 року.

07 серпня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредитні кошти в сумі 400 00 доларів США, строком користування кредитними коштами до 21.06.2017 року зі сплатою 12,5% річних.

Відповідно до п. 1.2 Кредитних договорів від 22.06.2007 року та 07.08.2007 року, позичальник зобов'язувався сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно, відповідно до графіку платежів.

Відповідно до п. 5.6 Договорів, позичальник зобов'язався достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов договору. Кошти мають бути повернуті протягом 30 днів з моменту надіслання Кредитором на адресу Позичальника відповідного листа - повідомлення.

Відповідно до п. 6.5 Кредитних договорів, Кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості Позичальника в разі порушення ним умов кредитного договору. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав Позичальника, за умови попереднього надіслання відповідної вимоги Позичальнику рекомендованим листом.

З жовтня 2009 року ОСОБА_4 припинив належним чином виконувати свої зобов'язання за Генеральною кредитною угодою та кредитними договорами, в зв'язку з чим Банк звернувся з вимогами про порушення основного зобов'язання та іпотечного договору, відповідно до мов яких Банк вимагав у тридцяти денний строк достроково виконати зобов'язання за кредитним договором.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не виконав вимоги щодо дострокового повернення боргу, Банк звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петрушенко Т.І. з заявою про вчинення виконавчого напису.

03 червня 2010 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис на договорі іпотеки, про звернення стягнення на цілісно-майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Починаючи з 2009 року Банк не звертався до неї з вимогою про солідарне виконання зобов'язання за умовами Генеральної кредитної угоди від 22.06.2007 року.

Зазначає, що направивши ОСОБА_4 вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту, Банк змінив дату виконання основного зобов'язання, а тому відповідно до чинного законодавства порука має бути припиненою.

Крім того, що Банк скористався правом на дострокове повернення суми кредиту, шляхом здійснення виконавчого напису.

Вважає, що з моменту направлення вимоги, на протязі шести місяців Банк повинен був звернутися до неї з вимогами відповідно до договору поруки, оскільки Банк не звертався до неї з відповідними вимогами, договір поруки є припиненим.

Враховуючи вищевикладене просила суд визнати припиненим договори поруки від 22 червня 2007 року, укладені між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2015 року позов задоволено.

Визнано припиненим договір поруки № 013/2180/00979 від 22.06.2007 року, укладений між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3

Визнано припиненим договір поруки № 010-64/00001/1 від 22.06.2007 року укладений між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Фідобанк» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи 22.06.2007 року між «Ерсте Банк» , правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_4 було укладено Генеральну кредитну угоду №010-64/00001 (а.с. 34-37).

Відповідно до п.п. 1.1-1.3 Кредитної угоди, Кредитор зобов'язався надавати Позичальнику кредитні кошти для поповнення обігових коштів, в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди. Загальний розмір кредитної заборгованості позичальника не повинен перевищувати 980 000,00 дол. США. Кінцевий термін повернення кредитних коштів не може перевищувати 21.06.2017 року.

22.06.2007 року, на підставі Генеральної кредитної угоди, між кредитором ВАТ «Ерсте Банк» та позичальником ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір з фізичною особою 14/2180/44/03081, за умовами якого Кредитор надав Позичальнику кредит в сумі 571 137, 08 доларів США зі строком користування кредитними коштами до 21.06.2017 року із сплатою 12,5% ячних (а.с.З8-41).

18.02.2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду до Кредитного договору №№ 014/2180/44/03081, яким графік погашення кредитного договору було викладено в новій редакції.

07.08.2007 року на підставі Генеральної кредитної угоди, між кредитором ВАТ «Ерсте Занк» та позичальником ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір з фізичною особою Лі?014/2180/44/03672, за умовами якого Кредитор надав Позичальнику кредит в сумі 400 00,00 дал. США зі строком користування кредитними коштами до 21.06.2017 року із сплатою 12,5% річних ( а.с.44-47).

18.02.2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду до Кредитного договору 014/ 2180/44/03672, яким графік погашення кредитного договору було викладено в новій редакції.

22.06.2007 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3, було укладено ідентичні за змістом договори поруки №010/64/00001/1 та №013/2180/00979 (а.с. 42-43).

Відповідно до п. 1.2 Договорів поруки, сторони встановили, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати по зобов'язанням Боржника (ОСОБА_4), які виникають з умов Генеральної кредитної угоди №010-64/00001 від 22.06.2007 року.

Відповідно до п. 4.1 Договорів поруки, сторони договору встановлюють, що ці договори зступають в силу з моменту їх підписання сторонами та втрачають свою дію з моменту закінчення забезпеченого ними зобов'язання.

Відповідно до п. 6.5 Кредитних договорів, Кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості Позичальника в разі порушення ним умов кредитного договору. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав Позичальника, за умови попередньої (за 30 днів) надіслання відповідної вимоги Позичальнику рекомендованим листом.

За матеріалами справи ,з жовтня 2009 року позичальник ОСОБА_4 перестав належним чином виконувати свої зобов'язання за Генеральною кредитною угодою та Кредитними договорами, які були укладені відповідно до вказаної умови, в зв'язку з чим ПАТ «Ерсте Банк» звернулося з повідомленнями - вимогами № 16.0.0-18/721 від 26.11.2009 року, №16.0.0-18/723 від 26.11.2009 року, №16.0.0-18/722 від 26.11.2009 року, №16.0.0-18/18-1 від 29.01.2010 року, №16.0.0-18/100/1 від 11.03.2010 року, №16.0.0-18/18/88 від 11.03.2010 року, адресовані директору ПП «Престиж» ОСОБА_4, який був майновим поручителем та боржнику ОСОБА_4 (а.с.48-51, 106-110) в яких повідомлялося про порушення основного зобов'язання та іпотечного договору.

Зі змісту зазначених повідомлень - вимог вбачається, що Кредитор не тільки повідомляє про порушення основного зобов'язання, а й вимагає в тридцятиденний строк, відповідно до п. 5.6 Кредитного договору, достроково виконати зобов'язання за кредитним договором.

Окрім цього ПАТ «Ерсте Банк» відповідно до умов кредитного договору, договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку», звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петрушенко Т.І. з заявою про вчинення виконавчого напису. 03.06.2010 р. приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис №2494 на договорі іпотеки №010-064/00001, про звернення стягнення на цілісно-майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.101-103).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ЗО березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору ), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Суд першої інстанції вірно встановивши характер спірних правовідносин обґрунтовано визначився ,що банк відповідно до положень ст. 1050 ЦК України та п. 6.4 Генеральної угоди, п. 6.5 Кредитних договорів скористався правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобов'язання, протягом тридцяти днів з моменту отримання вимоги.

В матеріалах справи відсутні докази , що банк звертався до поручителя з вимогами протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який було змінено ним відповідно до п. 6.4 Генеральної кредитної угоди і п. 6.5 Кредитних договорів і тому існують правові підстави для визнання поруки припиненою.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2015 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: