Справа № 464/3797/14 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/783/375/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
Категорія справи: 47
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Курій Н.М. і Шеремета Н.О.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника відповідачів Ковальчук Х.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 01 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Львівської міської ради та Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання права на оренду земельної ділянки та визнання договору укладеним,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 01 вересня 2014 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право на оренду земельної ділянки загальною площею 0,0699 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий № :04:002:0058.

Визнано договір оренди землі від 16 червня 2009 року, укладений між Львівською міською Радою в особі директора Департаменту містобудування Павліва А.П. та ОСОБА_5 згідно з ухвалою Львівської міської ради «Про передачу земельних ділянок на АДРЕСА_1 № 1459 від 27.12.07., кадастровий № :04:002:0058, загальною площею 0,0699 га, поновленим на строк п"ять років - до 27 грудня 2017 року на умовах, що передбачені договором.

Вирішено питання судових витрат

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Львівська міська рада. Вважає рішення суду незаконним, оскільки суд неповно та неправильно з"ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно дослідив та оцінив докази. Стверджує, що способом волевиявлення ради, що здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин є ухвалення рішення сесією ради. В апеляційній скарзі просить рішення Сихівського районного суду міста Львова від 01 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_5 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити із наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.06.2009 року ухвалою Львівської міської ради "Про передачу земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 27 грудня 2007 року № 1459, між Львівською міською радою в особі директора Департаменту містобудування Павліва А.П. та ОСОБА_5 укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення городництва на 5 років до 27 грудня 2012 року.

Згідно договору оренди землі від 16.06.2009 року цільове призначення вищезгаданої земельної ділянки - землі господарської та житлової забудови.

05 вересня 2012 року позивач звернувся до відповідача Львівської міської ради, яка є орендодавцем за вказаним договором, в межах строку, передбачено п.8 договору, про поновлення строку дії договору, що підтверджується реєстраційною карткою Центру обслуговування мешканців Львівської міської ради, та відповіддю Львівської міської ради від 26 жовтня 2012 року.

05 листопада 2012 року позивач звернулася до Управління архітектури Департаменту містобудування із заявою про надання висновку про наявність містобудівних обмежень щодо користування земельною ділянкою.

14 березня 2013 року Управлінням архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради надіслано лист № 2401-3вих-302, відповідно до якого в межах міста Львова відсутні землі сільськогосподарського призначення в межах міста Львова, та керуючись ч.3 ст.24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вказано на неможливість передачі земельної ділянки в зв'язку з відсутністю плану зонування або детального плану території.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з тих підстав, що ОСОБА_5 належно виконує обов"язки за договором оренди від 16 червня 2009 року, до спливу строку його дії остання повідомила позивача про продовження дії договору, а відповідач не виконав приписи ст.33 Закону України "Про оренду землі" та не висловив заперечень щодо поновлення вказаного договору.

З таким висновком колегія суддів не погоджується.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 1 ст. 143 Конституції України передбачено, що територіальна громада села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Частиною 1 ст.122 Земельного кодексу України міські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до пп.34 п.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання регулювання земельних відносин.

Статтею 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок у власність громадян, надання земельних ділянок, підготовка висновків щодо надання земельних ділянок, віднесена до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, а самеорганів виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності міста.

Оскільки генеральним планом м. Львова, затвердженим ухвалою Львівської міської ради від30.09.2010 року №3924 в межах м. Львова земель сільськогосподарського призначення не передбачено, після закінчення строку дії договору оренди від 16.06.2009 року новий договір із позивачем не укладавсяу в зв"язку з зміною цільового призначення згаданої земельної ділянки.

Відповідно до п. 14 Листа Верховного Суду України № 19-3767/0/8-08 від 29.10.2008 року при розгляді справ за адміністративними позовами до органів державної влади чи органів місцевого самоврядування про визнання неправомірною бездіяльності щодо не розгляду заяви про надання земельної ділянки в оренду, про передачу земельної ділянки у власність, суди вправі зобов'язати відповідний орган розглянути зазначене питання, а не приймати рішення про надання в оренду (передачу у власність), що не належить до компетенції суду.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції були відсутні будь-які правові підстави для визнання за ОСОБА_5 право на оренду земельної ділянки загальною площею 0,0699 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий № :04:002:0058 та визнавати договір оренди землі від 16 червня 2009 року, укладений між Львівською міською Радою в особі директора Департаменту містобудування Павліва А.П. та ОСОБА_5 згідно з ухвалою Львівської міської ради "Про передачу земельних ділянок на АДРЕСА_1" № 1459 від 27.12.2007 року, кадастровий № :04:002:0058, загальною площею 0,0699 га, поновленим на строк п"ять років - до 27 грудня 2017 року на умовах, що передбачені договором, в зв"язку з чим рішення Сихівського районного суду м. Львова від 01 вересня 2014 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_5 до Львівської міської ради та Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання права на оренду земельної ділянки та визнання договору укладеним.

Задовольняючи таким чином апеляційну скаргу та відмовляючи позивачу у задоволенні його позовних вимог, згідно з вимогами ст.88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача-Львівської міської ради судові витрати понесені відповідачем при подачі апеляційної скарги в розмірі 121,80 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст. ст.316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради - задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 01 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову ОСОБА_5 до Львівської міської ради та Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання права на оренду земельної ділянки т авизнання договору укладеним - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь Львівської міської ради судовий збір сплачений за подачу апеляційної скарги в розмірі 121 грн. 80 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням рішення законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.М. Курій

Н.О. Шеремета