Справа № 1324/297/11 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/783/740/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
Категорія справи:16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Курій Н.М. і Копняк С.М.

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю позивача ОСОБА_3, прокурора Заяць І.Є., представника відповідача Голоюх С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" на заочне рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 12 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" про стягнення суми, заборону рекламувати, застосовувати озонові процедури, пропонувати послуги для зовнішніх та внутрішніх лікувальних процедур без ліцензії та без дозволу власників інтелектуальної власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" про стягнення суми, заборону рекламувати, застосовувати озонові процедури, пропонувати послугу для зовнішніх та внутрішніх лікувальних процедур без ліцензій та без дозволу власників інтелектуальної власності. В підтвердження позовних вимог покликається на те, що йому належить патент України НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» та авторське свідоцтво НОМЕР_2 «ІНФОРМАЦІЯ_2». Однак відповідач у водолікарні воду лікувальних ванн обробляє озоном, яку застосовує для лікування своїх пацієнтів та отримує доходи за допомогою стандартного імпортного обладнання. Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" не володіє власною ліцензією на використання інтелектуальної власності інших фізичних осіб, не має власних охоронних документів на виготовлення розчину - озонованої води, не проводило досліджень на патентну чистоту своїх медичних послуг згідно державних стандартів, не розробляло медичну лікувальну документацію, не зверталося за дозволом до авторів винаходу. У відповідача відсутня ліцензія від МОЗ України на лікування озоном зовнішніх та внутрішніх органів пацієнтів. Неодноразово позивач уточняв позовні вимоги та подавав заяви про розширення позовних вимог і зміну предмету позову на стадії розгляду справи. Просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" 2 185 359 грн. 50 коп. втраченої вигоди.

Заочним рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 12 грудня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" в користь ОСОБА_3 2 185 359 грн. 55 коп. втраченої вигоди.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос -Прикарпаття". Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження порушення відповідачем прав позивача. Апелянт просить рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 12.12.2013 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 відмовити повністю. Також просить стягнути з позивача судовий збір.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення із наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законим є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що предметом розгляду позовних вимог ОСОБА_3 є патент НОМЕР_1 "ІНФОРМАЦІЯ_1" та свідоцтво СРСР НОМЕР_2 "ІНФОРМАЦІЯ_2", з ціною позову в 2 185 359,50 грн.

З копії авторського свідоцтва НОМЕР_2 "ІНФОРМАЦІЯ_2" вбачається, що дане свідоцтво зареєстровано в Державному реєстрі винаходів СРСР 15 серпня 1987 року, також передбачено, що дія авторського свідоцтва поширюється на всю територію СРСР.

З копії патенту на корисну модель НОМЕР_1 "ІНФОРМАЦІЯ_1" вбачається, що такий зареєстровано в Державному реєстрі патентів України на винаходи 10.09.2008 року.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Заочним рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 01.03.2013 року визнано недійсним патент України НОМЕР_1 від 10.09.2008 року на корисну модель "ІНФОРМАЦІЯ_1", власником якого є ОСОБА_3 у зв"язку з тим, що винахід за патентом України НОМЕР_1 не відповідає умові патентоздатності - винахідницькому рівню та новизні, оскільки даний спосіб (озонування води у ванні) був широко розповсюдженим та відомим у медичній практиці та застосовувався починаючи з 1991 року. Положеннями статті 2 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» (далі - Закон) визначено, що законодавство України про охорону прав на винаходи (корисні моделі) базується на Конституції України і складається із цього Закону, ЦК України, Закону України «Про державну таємницю» та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до частини 3 статті 426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

За частиною 5 статті 28 Закону патент надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати винахід (корисну модель) без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання не визнається згідно з цим Законом порушенням прав, що надаються патентом.

Набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом (частина 1 статті 462 ЦК України).

Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу, корисної моделі, сукупністю суттєвих ознак промислового зразка. Тлумачення формули повинно здійснюватися в межах опису винаходу (корисної моделі) та відповідних креслень (частина 2 статті 462 ЦК України, частина 5 статті 6 Закону).

Відповідно до норми частини 1 статті 426 ЦК України способи використання об'єкта права інтелектуальної власності визначаються цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з частиною 2 статті 28 Закону патент надає його власнику виключне право використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів.

Статтею 7 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" передбачено, що умови патентоздатності винаходу, корисної моделі є:

1. Винахід відповідає умовам патентоздатності, якщо він є новим, має винахідницький рівень і є промислово придатним.

2. Корисна модель відповідає умовам патентоздатності, якщо вона є новою і промислово придатною.

3. Винахід (корисна модель) визнається новим, якщо він не є частиною рівня техніки. Об'єкти, що є частиною рівня техніки, для визначення новизни винаходу повинні враховуватися лише окремо.

4. Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету.

5. Рівень техніки включає також зміст будь-якої заявки на видачу в Україні патенту (у тому числі міжнародної заявки, в якій зазначена Україна) у тій редакції, в якій цю заявку було подано спочатку, за умови, що дата її подання (а якщо заявлено пріоритет, то дата пріоритету) передує тій даті, яка зазначена у частині четвертій цієї статті, і що вона була опублікована на цю дату чи після цієї дати.

6. На визнання винаходу (корисної моделі) патентоздатним не впливає розкриття інформації про нього винахідником або особою, яка одержала від винахідника прямо чи опосередковано таку інформацію, протягом 12 місяців до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. При цьому обов'язок доведення обставин розкриття інформації покладається на особу, заінтересовану у застосуванні цієї частини.

7. Винахід має винахідницький рівень, якщо для фахівця він не є очевидним, тобто не випливає явно із рівня техніки. При оцінці винахідницького рівня зміст заявок, зазначених у частині п'ятій цієї статті, до уваги не береться.

8. Винахід (корисна модель) визнається промислово придатним, якщо його може бути використано у промисловості або в іншій сфері діяльності.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно Постанови Верховної Ради України про введення в дію Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" передбачено, що авторські свідоцтва СРСР на винаходи є чинними в Україні; автори спільно з заявниками можуть клопотати про видачу патентів України на винаходи, що охороняються авторськими свідоцтвами СРСР. У випадках видачі таких патентів дія відповідних авторських свідоцтв СРСР в Україні припиняється. Строк дії зазначених патентів становить 20 років від дати подання заявки на видачу авторського свідоцтва. Спори щодо видачі патентів України на винаходи, що охороняються авторськими свідоцтвами СРСР, розв'язуються у судовому порядку.

Колегія суддів вважає, що позивачем не представлено належних доказів будь-якого порушення охоронюваних документів, а саме: патенту НОМЕР_1, оскільки даний патент визнано недійсним з підстав не відповідності умові патентоздатності - винахідницькому рівню та новизні; авторське свідоцтво НОМЕР_2, оскільки таке свідоцтво є лише підставою для звернення про видачу патента України на винахід згідно авторського свідоцтва.

Окрім цього, колегія суддів вважає, що позивач по справі- ОСОБА_3 не довів належними та допустимими доказами жодних із вихідних даних формули розрахунку суми авторської винагороди в розмірі 2 185359 грн. 50 коп.

За наведеного, колегія суддів не знаходить підстав, які б свідчили про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" авторських прав ОСОБА_3 на вказані ним об»єкти інтелектуальної власності та приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було достатніх фактичних і правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення на його користь з відповідача авторської винагороди, а отже, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 12 грудня 2013 року - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні його позовних вимог.

Частиною 2 ст. 88 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки при подачі апеляційної скарги, апелянтом сплачено судовий судовий збір в розмірі 1827 грн., а ОСОБА_3 від сплати судового збору звільнений, такі судові витрати Товариству з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст. ст.316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" - задовольнити частково.

Заочне рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 12 грудня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" про стягнення суми, заборону рекламувати, застосовувати озонові процедури, пропонувати послуги для зовнішніх та внутрішніх лікувальних процедур без ліцензії та без дозволу власників інтелектуальної власності - відмовити.

Компенсувати за рахунок держави Товариству з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" судовий збір сплачений за подачу апеляційної скарги в розмірі 1827 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням рішення законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.М. Курій

С.М. Копняк